ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1423/20 Номер провадження 11-кп/814/658/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 березня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2016 за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років,

відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що строк етапування особи для участі у розгляді справи у Верховному Суді не включається у строк попереднього ув`язнення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким із застосуванням норм ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015, зарахувати період з 11.07.2018 по 04.11.2018 як термін попереднього ув`язнення (перебування в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження) і зарахувати його в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вважає рішення суду незаконним, оскільки для участі особи, засудженої до позбавлення волі і відбуваючої покарання в установі виконання покарань, в судовому розгляді в суді будь-якої інстанції, здійснюється етапування особи з установи до суду і з суду назад до установи.
При цьому, перебування в місцях попереднього ув`язнення під час етапування особи для участі в судовому розгляді кримінального провадження підлягає застосуванню ч. 5 ст. 72 КК України ( в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015).
Зазначає, що він з 11.07.2018 по 04.11.2018 перебував в місцях попереднього ув`язнення СІЗО м. Полтави, м. Харкова, м. Києва.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_7 та захисник в його інтересах ОСОБА_8 підтримали подану в інтересах ОСОБА_7 апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав у ній наведених. Прокурор заперечив проти доводів скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Районним судом вказаних вимог закону було дотримано.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що до Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому в строк відбування покарання період з 26.07.2016 по 05.08.2016, з 05.08.2016 по 19.08.2016, з 11.07.2018 по 04.11.2018, з 04.11.2018 по 18.11.2018, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Як встановлено судом, вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2016 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавленні волі строком на 9 років. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 - тримання під вартою, залишено без змін до набрання вироком суду законної сили. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу перебування під вартою, з моменту його затримання - 24.12.2015. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення з моменту затримання з 24.12.2015 по 08.04.2016 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2016 апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задоволено частково. Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2016 щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України змінено, виключено із мотивувальної частини цього вироку посилання суду як на доказ доведеності вини - відмову підозрюваного проводити слідчий експеримент на досудовому слідстві, - у іншій частині цей вирок суду залишено без зміни. На підставі ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбутого покарання його перебування під вартою із 08 квітня 2016 року по 26 липня 2016 року включно, із розрахунку 1 день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду від 17.10.2018 касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 з доповненнями до неї залишено без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2016 та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2016 відносно ОСОБА_7 - без зміни.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі за період з 24.12.2015 по 08.04.2016 та з 08.04.2016 по 26.07.2016, тобто до моменту набрання вироку у цьому кримінальному провадженні законної сили.

Поміж тим, є безпідставними вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 про зарахування йому строку перебування в місцях попереднього ув`язнення СІЗО м. Полтави, м. Харкова, м. Києва в період з 11.07.2018 по 04.11.2018, зокрема під час перегляду справи у Верховному Суді з огляду на таке.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, буквальний зміст абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) указує на те, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

При цьому вказівка в пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Поміж тим, положення пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

Протилежне тлумачення суперечило б самій суті поняття «попереднє ув`язнення». Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26.02.2020 (справа № 497/349/16-к).

Як вбачається з матеріалів провадження, вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2016 щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України набирав законної сили 26.07.2016, тобто з дня постановлення ухвали Апеляційного суду Полтавської області, які в подальшому залишені без змін постановою Верховного Суду від 17.10.2018.

З огляду на викладене, оскільки в період з 11.07.2018 по 04.11.2018 ОСОБА_7 фактично відбував покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2016, цей період не може вважатися попереднім ув`язненням та зарахуванню із розрахунку 1 день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі не підлягає, а тому апеляційні вимоги є необґрунтованими та не можуть бути задоволені.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 березня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4