Справа № 466/4509/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1216/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2021 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судових засідань ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2020 року про відмову у застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

з участю прокурора ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
оскарженою ухвалою у задоволенні спільного клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор та засуджений подав апеляційну скаргу, у яких просять скасувати оскаржену увалу та постановити нову, якою задоволити спільне клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що формальне посилання суду на кількість судимостей засудженого та ту обставину, що засуджений раніше уже звільнявся із місць позбавлення волі умовно-достроково та застосування до в`язня вимог Закону України «Про амністію» у 1998 році, як підставу відмови у задоволені клопотання є незаконним та не обґрунтованим, так як жодний документ, наданий установою виконання покарання, що підтверджує ступінь виправлення засудженого у судовому засіданні не спростовано, та, у свою чергу, судом не встановлено даних щодо невідповідності ступеня виправлення засудженого.

Засуджений в мотивах своєї апеляції також вказує, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, такою, що порушує його права. Запевняє, що більше на шлях скоєння злочину не стане, відбув 2/3 строку покарання, на думку адміністрації та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради довів своє виправлення. Вважає, що суд прийняв рішення, поверхнево ознайомившись із його особовою справою та прийняв несправедливе рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи із наступного.

Як вбачається, із матеріалів справи, вироком Великоборезнянського районного суду м. Львова від 05.07.2017 року за ч.2 ст. 162, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок терміну покарання 06 жовтня 2017 року, кінець терміну покарання 06 жовтня 2021 року.

Адміністрація державної установи «Личаківська виправна колонія №30» та спостережна комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 посилаючись на те, що протягом строку відбування покарання засуджений зарекомендував себе позитивно.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_7 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою в Закарпатській УВП-9 із 09.10.2017 порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією УВП не заохочувався.

У державну установу «Личакiвська виправна колонія (№ 30)» засуджений ОСОБА_7 прибув 21.10.2017. По прибутті в установу працевлаштований вантажником в цех з сортування плівки. З червня 2019 працевлаштований на виробництві установи у цеху №2 (дільниця виготовлення електромереж). За час відбування покарання в установі порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи вісім разів заохочувався..

Суд першої інстанції вірно оцінив те, що сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_7 , яка передбачена в ч.2 ст. 81 КК України, являється основною умовою при застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Належне виконання засудженим законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання та його належна поведінка є для засудженого обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.
Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції вірно прийшов до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно - дострокового звільнення. ОСОБА_7 , відбуваючи покарання, почав ставати на шлях виправлення, що ще не дає достатніх підстав застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
Щодо доводів прокурора про формальне посилання суду на кількість судимостей засудженого та ту обставину, що засуджений раніше уже звільнявся із місць позбавлення волі умовно-достроково та застосування до в`язня вимог Закону України «Про амністію» у 1998 році, то такі обставини жодним чином не впливають на можливість застосування чи незастосування до засудженого ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційних скаргах прокурора та засудженого є безпідставними.
Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази, пояснення як засудженого ОСОБА_7 так і представника ЛВК №30, характеризуючі дані засудженого.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою скасування чи зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а подані апеляційні скарги до задоволення не підлягають, як безпідставні.
Керуючись 404, 407, 409, 419, 422 КПК України колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2020 року про відмову у застосуванні до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4