Справа № 462/5346/21
провадження 1-кс/462/1273/21
У Х В А Л А
29 липня 2021 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Відділу поліції №1 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000037 від 26.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України про арешт майна,

встановив:

Старший дізнавач СД Відділу поліції №1 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон марки «Iphone SE» який був вилучений під час проведення огляду місця події 26.07.2021 року за адресою : м. Львів, вул. Шевченка, 43а у ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що дане майно виявлене та вилучене 26.07.2021 року, у ОСОБА_5 , та відповідно до ч.1 ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000037 від 26.07.2021 р.

Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності дізнавача та прокурора, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні.

Власник майна повністю заперечив проти накладення арешту на мобільний телефон. Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 зазначив, що дане клопотання є безпідставним та необгрунтованим, не грунтується на вимогах чинного законодавства. В клопотанні не зазначено мету забезпечення, перелік якої зазначено у ч. 2 ст. 170 КПК України, а вказано про необхідність проведення експертизи. ОСОБА_5 немає жодного статусу в рамках даного кримінального провадження, патрульними було проведено обшук особи, а не огляд місця події, узаконення обшуку не було. Доступ до інформації буде незаконним та фізично неможливим.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000037, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000037, 26.07.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.07.2021 року до ВП №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області надійшов рапорт від лейтенанта поліції УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_7 , про те, що перебуваючи у складі екіпажу «ОМЕГА 253» під час поверхневої перевірки у ОСОБА_5 , виявлено у лівій кишені штанів три поліетиленові згортки з невідомою речовиною білого кольору та один поліетиленовий згорток з невідомою речовиною білого кольору.

26.07.2021 року в ході проведення огляду місця події за адресою : м. Львів, вул. Шевченка, 43а було вилучено мобільний телефон марки «Iphone SE», який належить ОСОБА_5

26.07.2021 року вилучений в ході проведення огляду місця події за адресою : м. Львів, вул. Шевченка, 43а мобільний телефон було визнано речовим доказом.

При зверненні з клопотанням, дізнавач покликається на те, що невжиття заходів у кримінальному провадженні у вигляді арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини у справі, оскільки виникла необхідність у проведенні комп`ютерно-технічної експертизи, оскільки є підставив важати, що на мобільному телефоні марки «Iphone SE», який належить ОСОБА_5 міститься інформація, телефонні файли зображень, нотатки та повідомлення в чатах, які свідчать про купівлю наркотичних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається 1) з метою забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У статті 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У абзаці другому частини першої статті 170 КПК України зазначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що у клопотанні зазначено, що у мобільному телефоні міститься інформація яка свідчить про купівлю наркотичних засобів, його визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, однак у клопотанні не доведено необхідність такого арешту, також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, підстав для накладення арешту, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК УКраїни, а також з врахуванням того, що відомості в ЄРДР внесено за ч. 1 ст. 309 КК України, тому у задоволенні клопотання дізнавача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України, -

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Відділу поліції №1 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон марки «Iphone SE» у кримінальному провадженні №0000037 від 26.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Слідчий суддя: ОСОБА_1