Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1359/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.03.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000171 від 03 березня 2020 року) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Букове, Виноградівського району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, вдівця, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2020 року близько 15 години 20 хвилин ОСОБА_4 керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 50 км/годину, у світлу пору доби, при сухому дорожньому покритті, по смузі руху проїжджої частини автодороги між населеними пунктами с. Велика Копаня - с. Мала Копаня, в напрямку с. Мала Копаня, Виноградівського району, допустив порушення Правил дорожнього руху України, зокрема: п.12.1 - «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій постійно перебуває, в контакті з елементами середовища руху, які у процесі руху постійно змінюються, примушуючи водія постійно приймати рішення щодо вибору безпечної швидкості руху в конкретних умовах»; п. 11.3 - «на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водій зустрічного напрямку мають перевагу».

В порушення вказаних вимог, ОСОБА_4 , діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, відповідно не реагуючи на зміни дорожньої обстановки, але маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, при якій не дотримуючись вимог Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху транспортних засобів, де допустив зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 із передньою частиною автомобіля марки «Renault Mascott» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному із ним напрямку руху, по смузі руху транспортних засобів в напрямку с. В. Копаня, Виноградівського району.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього пасажирського місця салону автомобіля марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експерта № 37 від 11.03.2020, отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів лівого передпліччя в верхній третині, в ділянці ліктьового суглобу та плеча в нижній третині по зовнішній поверхні і правої молочної залози в нижньо-внутрішньому квадраті, які не спричинили розлад здоров`я чи незначну стійку страту працездатності і по цій ознаці згідно п. 2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності; струсу головного мозку (підтверджено об`єктивною неврологічною симптоматикою), рваної рани м`яких тканин в 1/3 лівої гомілки по передній поверхні (згідно записів в медичній документації), забою правої половини грудної клітки згідно записів в медичній документації), які спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня чи незначну стійку страту працездатності і по цій ознаці згідно п. 2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасного розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності; закритого перелому в/3 лівого стегна зі зміщенням кісткових уламків (підтверджено рентгенологічно), які спричинили розлад здоров`я понад 21 день, не являються небезпечними для життя, і по цим ознакам, згідно п. 2.2.1. «Правил судово-медичного визначення степені тежкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно висновку експерта № 10/147 від 24.03.2020, технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів полягала у дотриманні водієм автомобіля марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 вимог пунктів 12.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля марки «Renault Mascott», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 своїми односторонніми діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 12.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України стали причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманням потерпілою ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано органом досудового розслідування. У вчиненому щиро кається, у подальшому буде більш уважним при керуванні транспортним засобом. Заявлений цивільний позов визнає повністю.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується, це діяння містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Обвинувачений винний у вчиненні цього злочину та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає - щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинений злочин, суд у відповідності до ст.ст. 50, 65, 66, 67 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який класифікується як злочин невеликої тяжкості, дані особистості: у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра на Д обліку не перебуває, стан здоров`я, позитивну характеристику, вперше притягається до відповідальності, наявність помякшуючої обставини покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, що суттєво знижує суспільну небезпеку вчиненого, враховуючи мету покарання, досудову доповідь про низький ризик вчинення повторного злочину, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (т. 1 а.с. 71, 87, 102, 118; т. 2 а.с. 2-7, 17-21, 104-108).

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює у 51 701, 03 гривень та 18 298, 97 гривень матеріальної шкоди (а.с.17-20 т.2).

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільність їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Визнання позову обвинуваченим, як відповідачем, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим суд приймає рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України).

Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого позивачем розміру моральної шкоди. Таким чином, керуючись засадами розумності та справедливості, заявлений позивачем в сумі 51 701,03 гривень розмір моральної шкоди завданої злочином, із врахуванням наведених у позові обставин, які підтверджують характер та інтенсивність моральних страждань, суд приймає рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та на проведення судових експертиз слід стягнути з обвинуваченого на користь держави Том1 а.с. 71, 87, 102, 118).

Захід забезпечення кримінального провадження не застосовувався.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 - передати ОСОБА_4 ; автомобіль марки «Renault Mascott» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 передати ОСОБА_5 та/або ними уповноваженими представникам (т. 1 а.с. 124-125).

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Процесуальні витрати за проведені: судово-інженерно-транспортну експертизу №10/144 від 13.03.2020 в розмірі 785,05 гривень; судово-інженерно-транспортну експертизу №10/145 від 13.03.2020 в розмірі 785,05 гривень; судово-інженерно-транспортну експертизу №10/146 від 13.03.2020 в розмірі 758,05 гривень; судово-інженерно-транспортну експертизу №10/147 від 13.03.2020 в розмірі 785,05 гривень стягнути із ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 71, 87, 102, 118).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 51 701,03 гривень у відшкодування моральної шкоди та 18 298, 97 гривень у відшкодування матеріальної шкоди (а.с. 17-19 т.2).

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 - передати ОСОБА_4 ; автомобіль марки «Renault Mascott» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 передати ОСОБА_5 та/або ними уповноваженими представникам (том 1 а.с. 124-125).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суду Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

ГоловуючийОСОБА_1