Справа № 199/3272/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків, в якій просив скасувати рішення керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області від 02.06.2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на недотримання розумних строків.

В обґрунтування скарги зазначив, що 14.05.2021 року ОСОБА_3 керівнику

Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області направив скаргу на недотримання розумних строків у рамках кримінального провадження №0000043, у порядку ст. 308 КПК України.

Однак, 02.06.2021 року першим заступником керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 . ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні поданої скарги. Вказана відмова оформлена листом від 02.06.2021 року за №82-107-21.

Скаржник вважає, що вказане рішення про відмову визнати нерозумність строків кримінального провадження не відповідає вимогам КПК України та обставинам здійснення дізнання у кримінальному провадженні, прийняте з метою приховати неналежне виконання підлеглими обов`язку дотримання розумних строків.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Уповноважена особа Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, прокурор ОСОБА_5 надала до суду заяву якою просила у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі та провести розгляд скарги за її відсутності.

Перший заступник керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 надав до суду письмові заперечення на скаргу у яких вказав, що 31.05.2021 до Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_3 щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 20.03.2021, а саме з приводу неправильної, на думку заявника, кваліфікації та, як наслідок, затягування досудового розслідування, в результаті чого будуть знищені необхідні докази.

Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра встановлено, що Відділенням поліції №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 20.03.2021 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (попередня правова кваліфікація).

Відповідно до п. 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298 до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Процесуальним керівником 02.06.2021 року змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.125 КК України (попередня правова кваліфікація) на ч.1 ст. 146 КК України. Також, процесуальним керівником у порядку ст. 36 КПК України слідчому надано письмові вказівки зі строком виконання до 23.06.2021 року.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 щодо недотримання розумних строків та надання відповідному прокурору, в порядку ст. 308 КПК України, обов`язкових для виконання вказівок відсутні.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, за його результатами буде прийнято відповідне процесуальне рішення.

Крім цього, зазначив, що згідно з ч.1 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Процесуальне рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду - це оформлений відповідно до вимог КПК правовий акт, який містить відповіді на правові питання, що виникають у ході кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч.2 ст.308 КПК України особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Разом з цим, норма ч.2 ст.308 КПК України не передбачає прийняття рішення у формі постанови.

02.06.2021 року заявнику ОСОБА_3 про результати розгляду його скарги від 31.05.2021 (тобто протягом трьох днів) надано відповідь, у тому числі на зазначену електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вислухавши скаржника, ознайомившись із наданими письмовими запереченнями та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

В рішенні ЄСПЛ "Яременко проти України" суд зазначив, що розслідування скарг має бути незалежним, безстороннім, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю.

У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі "Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" від 27.10.93 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі "Ankel v. Switzerland" від 23.10.96 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями ст.83 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Пунктом 9-1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Ч. 3 ст. 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що у п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України законодавцем передбачено оскарження процесуального рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, викладене саме у формі постанови, і не передбачено оскарження рішення, дії чи бездіяльності прокурора .

Разом з цим, заявником не додано до скарги процесуального рішення прокурора, викладеного у формі постанови, яке, відповідно до ст. 303 КПК України, може бути оскаржене.

Також, слідчим суддею встановлено, що станом на даний час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, а прокурором, який здійснює досудове розслідування надано слідчому письмові вказівки, які є обов`язковими для виконання, тобто здійснені необхідні процесуальні дії для завершення досудового розслідування у розумний строк.

Згідно ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що скарга ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків задоволенню не підлягає .

Керуючись ст. ст. 2, 9, 26, 83, 110, 303-304,306-307,308, 309, 369-372,376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 14.06.2021 року.

Слідчий суддя