УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000687, за апеляційною скаргою прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2021 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України

-якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000687 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України, повернуто прокурору Окружної прокуратури м. Миколаєва через його невідповідність вимогам КПК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000687 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, повернуто прокурору Окружної прокуратури м. Миколаєва через його невідповідність вимогам КПК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000687 відносно ОСОБА_6 повною мірою відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України, у ньому зазначено усі передбачені кримінальним процесуальним законом елементи, викладено фактичні обставини правопорушення, які прокурор вважав встановленими під час досудового розслідування, у томі числі щодо ознак суб`єктивної сторони складу інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення та сформульовано обвинувачення, яке підлягає доведенню під час судового розгляду. При цьому викладені в обвинувальному акті обставини дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, відтак ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення відомості в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

На думку прокурора, суд на стадії підготовчого судового засідання істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, й помилково вдався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими та змісту пред`явленого обвинувачення, чим вийшов за межі своїх повноважень, оскільки під час підготовчого судового засідання суд наділений повноваженнями виключно перевірити обвинувальний акт на предмет відповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України. Під час підготовчого судового засідання судом прийнято рішення про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000687 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, п прокурору Окружної прокуратури м. Миколаєва через його невідповідність вимогам КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт, суд обґрунтував своє рішення тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме в обвинувальному акті не викладено висунуте ОСОБА_6 обвинувачення. Суд вказав, що фактично формулювання обвинувачення зведено до зазначення правової кваліфікації дії обвинуваченого, наведення суми грошових коштів, якою у злочинний спосіб заволоділи за попередньою змовою в групі фігуранти злочину та узагальненим, неконкретизованим, формальним описом злочинних дій, без зазначення всіх обов`язкових складових, які повинні бути відображені у такому формулюванні, зокрема, без наведення обставин які підлягають доказуванню в процесі судового розгляду.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 348 КПК України, після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого і повинен роз`яснити йому суть обвинувачення, встановити чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Як вбачається з обвинувального акта, він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими та посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Проте, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_6 за ч.5 ст. 185 КК України, формулювання обвинувачення зведено до зазначення правової кваліфікації дії обвинуваченого, наведення суми грошових коштів, якою у злочинний спосіб заволоділи за попередньою змовою в групі фігуранти злочину та узагальненим, неконкретизованим, формальним описом злочинних дій, без зазначення всіх обов`язкових складових, які повинні бути відображені у такому формулюванні, зокрема, без наведення обставин які підлягають доказуванню в процесі судового розгляду, а саме часу, місця, способу та мотивів вчинення обвинуваченим злочину.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення позбавляє суд першої інстанції можливості забезпечити обвинуваченому можливість захисту своїх інтересів, тобто неконкретне формулювання є порушенням права особи на захист, що прямо заборонено нормами кримінального процесуального законодавства України і в подальшому порушення такого права обвинуваченого може бути підставою для скасування судових рішень.

Конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.

Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення, обставини.

Відповідно до закону суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акта не зазначить конкретне формулювання обвинувачення.

Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним і абсолютним правом обвинуваченого. Недотримання цих принципів нівелює засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України, а тому є неприпустимим.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про відповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки такі доводи є безпідставними, необґрунтованими та спростованими змістом самого обвинувального акта. Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. Однак, складений та підписаний прокурором акт містить узагальнений, неконкретизований, формальний опис злочинних дій обвинуваченого без конкретизації усіх складових елементів у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість та законність постановленої судом першої інстанції ухвали щодо повернення обвинувального акта прокурору для приведення його у відповідність вимогам КПК України.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.05.2021р., якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000687 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, повернуто прокурору залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді