465/1125/21
1-кп/465/1088/21
У Х В А Л А
Іменем України

24.02.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, одруженого, у якого на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого приватним підприємцем, раніше не судимого, проживаючого у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України.
Згідно обвинувального акта 20.10.2015 р. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , звернувся до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, із заявою про призначення йому субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, подавши при цьому, разом із заявою, декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 20.10.2015 р.
Так, ОСОБА_4 , будучи ознайомлений із правилами заповнення заяви про призначення субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, з метою отримання грошової допомоги, що надається державою за рахунок коштів державного бюджету на оплату житлово-комунальних послуг, умисно подав до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради неправдиву інформацію щодо здійснених витрат, не задекларувавши у розділі ІІІ «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії від 20.10.2015 р., витрати, які останній здійснив 22.04.2015 р. для придбання автомобіля CHEVROLET EVANDA, 2005 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який згідно довідки-рахунку серії НОМЕР_3 від 22.04.2015 р., виданої ПП «КАДІС», коштує 75 000 грн., таким чином приховавши відомості про здійснення витрат на купівлю транспортного засобу, з моменту придбання якого минуло менше 12 місяців. Внаслідок вчинення ОСОБА_4 вказаних неправомірних дій, на підставі поданої ОСОБА_4 заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 20.10.2015 р., в якій останнім вказана завідомо неправдива інформація, Франківським відділом соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради надано дозвіл на призначення йому житлової субсидії у період з 01.10.2015 р. по 30.04.2018 р., а тому ОСОБА_4 зайво нараховано та виплачено житлову субсидію для відшкодування витрат на житлово-комунальні послуги за рахунок коштів державного бюджету на загальну суму 40302 грн. 34 коп., що призвело до спричинення державі матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у наданні завідомо неправдивої інформації органам місцевого самоврядування з метою одержання субсидій (шахрайство з фінансовими ресурсами), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України.
У підготовчому судовому засіданні 24.02.2021 р. обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовного нього за ч.1 ст.222 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Представник потерпілого Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, водночас подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. При цьому, у вказаному клопотанні констатовано, що у зв`язку із повною сплатою заборгованості обвинуваченим ОСОБА_4 . Франківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради претензій до обвинуваченого не має та не вважає себе потерпілою стороною.
З урахуванням заявленого клопотання, в якому чітко відображена позиція представника потерпілої юридичної особи у кримінальному провадженні, відсутності перешкод для з`ясування всіх обставин під час підготовчого судового засідання, та приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений заперечень щодо проведення підготовчого судового засідання за відсутності представника потерпілої юридичної особи не мають, суд вважає за можливе проводити підготовче судове засідання у справі без представника потерпілої юридичної особи, який подав про це відповідне клопотання.
Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання обвинуваченого не заперечила, оскільки таке відповідає вимогам закону, є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, просила його задоволити.
Заслухавши учасників розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого слід задоволити з наступних підстав.
За змістом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
За змістом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.
Так, ОСОБА_4 , обвинувачений за ч.1 ст.222 КК України, самостійно подав суду письмове клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, йому роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи, проти чого він заперечив, наполягаючи на закритті кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до положень ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені у п.п.1-5 ч.1 ст.49 КК України залежно від тяжкості кримінальних правопорушень.
При цьому, згідно з ч.ч.2, 3 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин.
Відповідно до ч.5 ст.49 КК України давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.
Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є вчинення кримінального правопорушення, сплив визначених законом строків з часу його вчинення, врахування положень про зупинення і переривання строків давності, вчинення злочину, який не підпадає під категорії, визначені ч.5 ст.49 КК України.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
При цьому, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.222 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , було вчинено ним 20.10.2015 р.
Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення в редакції ч.1 ст.222 КК України на момент його вчинення з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, відповідно, до нього застосовуються визначені у ч.1 ст.49 КК України строки давності, які, враховуючи, що злочин вчинено 20.10.2015 р., на час розгляду справи сплили. Обвинувачений ОСОБА_4 самостійно звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, вину визнав, щиро розкаюється, та дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків такого закриття. Злочин, передбачений ч.1 ст.222 КК України, не відноситься до переліку злочинів, визначених у ч.5 ст.49 КК України, до яких давність не застосовується. Підстав для зупинення чи переривання строків давності за злочином, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачений, немає, шкода, заподіяна потерпілій юридичній особі, відшкодована, остання претензій до обвинуваченого не має, що підтверджується довідкою Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № від 29.01.2021 р., згідно якої ОСОБА_4 повернув переплачену суму 40302 грн. 34 коп. в повному обсязі.
Тому з урахуванням наведеного перешкод для задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України немає.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст. 49 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Також відповідно до частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 р. в справі №345/2618/16-к зроблено висновок про те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. При цьому, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальних витрат у справі немає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
З наведених міркувань та керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.285, 286, 288 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.222 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене 31.01.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України, - закрити.
Речовий доказ особову справу з приводу здійснення виплат щодо житлових субсидій на ім`я ОСОБА_4 на 26 аркушах повернути Франківському відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1