Справа №639/8398/20
Провадження №1-кп/639/200/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/8398/20 (в ЄРДР №0000383 від 09.11.2020р.) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, розлученої, офіційно не працюючої, з середньо-спеціальною освітою, не маючої судимості, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 07.11.2020 приблизно об 11 годині знаходилась в торгівельному залі магазину «Лайфсел», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 53/55, де на вітрині вона побачила мобільний телефон «BravisNova», який був не приєднаний до сигналізації.
Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону, який перебував у власності «ФОП ОСОБА_5 », ОСОБА_3 , оцінивши ситуацію, що склалася, спочатку підійшла до вітрини, вдаючи, що вона буцімто роздивляється мобільні телефони, а потім, використовуючи ту обставину, що за її діями ніхто із сторонніх осіб і співробітників магазину не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого задуму, шляхом вільного доступу, таємно заволоділа мобільним телефоном «BravisNova», забравши його непомітно для оточуючих з вітрини магазину.
Після цього ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння кримінального проступку зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдала потерпілому «ФОП ОСОБА_5 » матеріальної шкоди на суму 1545 гривень
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що скоїла його при вищезазначених обставинах, вона не оспорювала фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки судово-товарознавчої експертизи. Зокрема, ОСОБА_3 показала, що 07.11.2020р. приблизно о 11:00 год. зайшла до приміщення магазину «Лайфсел», який розташований на вул. Полтавський шлях, де побачила на вітрині мобільний телефон «Bravis». Вона взяла зазначений телефон в руку та непомітно для оточуючих вийшла з магазину. В подальшому вказаний телефон вона здала до ломбарду.

Свої дії ОСОБА_3 піддала критичній оцінці, висловила жаль щодо скоєного.
Потерпілий та його представник в судове засідання не з`явились, в поданих до суду заявах просили кримінальне провадження розглядати без їх участі.
Обвинувачена вважала недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нею не оспорюються. Цю позицію також висловив і прокурор.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини, а також, що вона не оспорює фактичні обставини скоєного нею кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченої, суд розглянув кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням доказів, що характеризують її особу, а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченою ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що її вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; розлучена; має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ; офіційно не працює; має постійне місце проживання та реєстрації; в силу ст. 89 КК України не має судимості.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України,а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком; відношення обвинуваченої до скоєного; кількість епізодів один; особу винної; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.
Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

Матеріали кримінального провадження не містять даних про можливість виконання обвинуваченою покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт, адже ОСОБА_3 не має постійного місця роботи.
Призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту, з огляду на неможливість звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, на переконання суду, було б несправедливим, не відповідало б тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Враховуючи, що ОСОБА_3 має двох дітей віком до чотирнадцяти років, в силу положень ч. 3 ст. 61 КК України, їй не може бути призначено покарання у виді обмеження волі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 має бути призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім та забезпечить досягнення мети покарання.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Речові докази по кримінальному провадженню: DVD-R диск із записами з камери відеоспостереження та договір № від 09.11.2020р. зберігати в матеріалах кримінального провадження. (т. 2 а.с. 26-27, 47, 49)
Процесуальні витрати в сумі 314,02 грн. (триста чотирнадцять грн. 02 коп.) на залучення експерта стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 . (т. 2 а.с. 41)

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1