Справа № 541/809/21
Провадження № 1-кс/541/287/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

15 квітня 2021 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області, в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000233 від 13.04.2021,
ВСТАНОВИВ:
13 квітня 2021 року прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення 12.04.2021 огляду місця дорожньо-транспортної пригоди в с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області.
В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2021 за № 0000233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2021 близько 17 год. 45 хв., ОСОБА_5 , рухаючись на мікроавтобусі Mersedes Sprinter д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі М-03, в с. Білоцерківка, Великобагачанскього району, в напрямку м. Полтава, допустив зіткнення з попутним автомобілем DAF FT 95 XF 480, під керуванням ОСОБА_6 , після чого допустив зіткнення зі стоячим вантажним автомобілем VOLVO FH 400, д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, перелом правої ноги.

12.04.2021 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, на 280 км. автодороги М-03 в с. Білоцерківка, Великобагачанського району, Полтавської області в ході якого вилучено:

- сідловий тягач марки «Volvo - FH 400» д.н.з. НОМЕР_3 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 належить ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік ЛІМІТЕД» м. Житомир, вул. Київське Шосе, 19;

- напів причіп рефрижератор «SCHMITZ SKO 24» д.н.з. НОМЕР_6 , 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_7 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_8 належить ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік ЛІМІТЕД» м. Житомир, вул. Київське Шосе, 19;

- спеціалізований вантажний сідловий тягач «DAF FT 95 XF 480», д.н.з., НОМЕР_9 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_10 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_11 належить ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ;

- спеціалізований напівпричіп харчова цистерна марки «BSL» моделі STC-1 A, д.н.з. НОМЕР_12 , 1981 року випуску, номер шасі НОМЕР_13 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_14 належить ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ;

- вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz» Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_15 , 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_16 , який згідно довідки рахунку серії НОМЕР_17 від 23.10.2014 належить ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 .

Вищевказані транспортні засоби тимчасово поміщені на охоронювану паркову розташовану за адресою: АДРЕСА_3 та в подальшому визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000233 від 13.04.2021.
Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вищеперераховане майно, яке вилучене під час вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди вчинення правопорушення. Дані автомобілі та напівпричепи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, в тому числі в ході проведення авто технічних експертиз. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Транспортні засоби вважав за необхідне повернути власникам під відповідальне зберігання, заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначав, що йому на праві приватної власності належить автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_18 та причеп марки «BSL», моделі STC-1A, реєстраційний номер НОМЕР_12 . Не заперечував проти накладення арешту на майно, однак просив передати транспортні засоби йому на відповідальне зберігання та дозволити користуватися, оскільки укладено цивільно-правові угоди відповідно до яких дані транспортні засоби потрібні для використання, не виконання яких потягне штрафні санкції. Оскільки дане майно є майже єдиним джерелом доходів, зобов`язувався не здійснювати ремонтні роботи з ним. Крім того, транспортні засоби які йому належать майже не зазнали пошкоджень в результаті ДТП, а працівниками поліції зафіксовані пошкодження на них.
Представник власника майна ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік ЛІМІТЕД» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, на адресу суду направив заяву в якій просив повернути автомобіль Volvo д.н.з. НОМЕР_3 та напівпричіп Schmitz, д.н.з. НОМЕР_6 для зберігання на території підприємства за адресою: м. Житомир, Шосе Київське, 19 (а.п. 42).
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином (а.п. 39).
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та копії матеріалів наданих слідчим до нього, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що СВ Миргородського РВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000233 від 13.04.2021 за ч. 1 ст. 286 КК України.
В ході якого під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було оглянуто та вилучено:
- сідловий тягач марки «Volvo - FH 400» д.н.з. НОМЕР_3 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 належить ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік ЛІМІТЕД»;

- напів причіп рефрижератор «SCHMITZ SKO 24» д.н.з. НОМЕР_6 , 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_7 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_8 належить ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік ЛІМІТЕД»;

- спеціалізований вантажний сідловий тягач «DAF FT 95 XF 480», д.н.з., НОМЕР_9 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_10 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_11 належить ОСОБА_4 ;

- спеціалізований напівпричіп харчова цистерна марки «BSL» моделі STC-1 A, д.н.з. НОМЕР_12 , 1981 року випуску, номер шасі НОМЕР_13 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_14 належить ОСОБА_4 ;

- вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz» Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_15 , 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_16 , який згідно довідки рахунку серії НОМЕР_17 від 23.10.2014 належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 від 13.04.2021 вищевказані транспортні засоби визнано речовими доказами по кримінальному провадженню та визначено місце їх зберігання охоронювану паркову розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається із матеріалів клопотання та пояснень учасників судового розгляду власником сідлового тягача марки «Volvo - FH 400» та напів причепа рефрижератор «SCHMITZ SKO 24» є ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік ЛІМІТЕД». Власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки «DAF FT 95 XF 480» та спеціалізованого напівпричіпу харчова цистерна марки «BSL» є ОСОБА_4 , а автомобіля марки «Mercedes-Benz» Sprinter 316 CDI - ОСОБА_5 . По даному кримінальному провадженню підозра будь-якій особі на час розгляду клопотання не висувалася, однак враховуючи, що майно про арешт якого заявлено клопотання є речовим доказом по кримінальному провадженню, мета, з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення можливості використання його як доказу про обставини вчинення кримінального правопорушення, проведення експертиз, вказаний прокурором захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, з урахуванням наслідків які настали, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Незастосування арешту згаданого речового доказу може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно нього є необхідність у проведенні експертних досліджень.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання в частині накладення арешту шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна: сідловий тягач марки «Volvo - FH 400», напів причіп рефрижератор «SCHMITZ SKO 24» та автомобіль марки «Mercedes-Benz» Sprinter 316 CDI, передавши їх на зберігання власнику - є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Одночасно, вирішуючи клопотання прокурора в частині накладення арешту шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна: спеціалізований вантажний сідловий тягач «DAF FT 95 XF 480» та спеціалізований напівпричіп харчова цистерна марки «BSL», слідчий суддя виходить з наступного.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, передбачено що, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту на вищезазначене майно що належить ОСОБА_4 , із забороною користування ним, буде надмірним втручанням у права та інтереси законного власника та користувача, оскільки призведе до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності, що не виправдовує потреби кримінального провадження, крім того, доводи клопотання та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б давали підстав вважати, що користування автомобілем призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Даним ризикам можливо запобігти шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися транспортними засобами.
Враховуючи мету з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, в тому числі експертних досліджень, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, та розпорядження в тому числі проведення ремонту власниками та користувачами тимчасово вилученого майна: спеціалізований вантажний сідловий тягач «DAF FT 95 XF 480», д.н.з. НОМЕР_9 та спеціалізований напівпричіп харчова цистерна марки «BSL» моделі STC-1A, д.н.з. НОМЕР_12 , що належать ОСОБА_4 , передавши їх на зберігання власнику.

Враховуючи вищевикладене, право користування даними транспортними засобами не буде перешкоджати проведенню слідчих дій, оскільки залишає за собою право збереження речового доказу у стані придатному для використання у кримінальному провадженню.

Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання в цій частині підлягає частковому задоволенню.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні такого заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна:

- сідловий тягач марки «Volvo - FH 400» д.н.з. НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 належить ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік ЛІМІТЕД» м. Житомир, вул. Київське Шосе, 19, передавши на зберігання власнику.

-напів причіп рефрижератор «SCHMITZ SKO 24» д.н.з. НОМЕР_19 , 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_7 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_8 належить ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік ЛІМІТЕД» м. Житомир, вул. Київське Шосе, 19, передавши на зберігання власнику.
Зобов`язати ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік ЛІМІТЕД» за першою вимогою слідчого, прокурора або суду надати вказаний транспортний засіб.
Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, та розпорядження в тому числі проведення ремонту власниками та користувачами тимчасово вилученого майна:спеціалізований вантажний сідловий тягач «DAF FT 95 XF 480», д.н.з. НОМЕР_9 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_10 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_11 належить ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , передавши на зберігання власнику;

- спеціалізований напівпричіп харчова цистерна марки «BSL» моделі STC-1A, д.н.з. НОМЕР_12 , 1981 року випуску, номер шасі НОМЕР_13 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_14 належить ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , який передавши на зберігання власнику.

Зобов`язати ОСОБА_4 за першою вимогою слідчого, прокурора або суду надати вказаний транспортний засіб.
Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна: вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz» Sprinter 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_20 , 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_16 , який згідно довідки рахунку серії НОМЕР_17 від 23.10.2014р. належить ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 , передавши на зберігання власнику.

Зобов`язати ОСОБА_5 за першою вимогою слідчого, прокурора або суду надати вказаний транспортний засіб.
Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1