Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

"13" липня 2021 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 357 ч.1 КК України, відносно якого застосовано запобіжний захід тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 357 ч.1 КК України. Відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 19 липня 2021 р.

Завершити розгляд кримінального провадження до вказаного строку не надається можливим із поважної причини, оскільки в судове засідання не прибув потерпілий. А також через значне завантаження судді розглядом інших кримінальних проваджень.

У зв`язку із закінченням строку тримання обвинуваченого під вартою, судом відповідно до вимог ст. 331 ч.3 КПК України на обговорення учасників судового засідання винесе питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого.

Прокурор просить продовжити стосовно ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів, зазначивши, що він раніше судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, він не має міцних соціальних зв`язків, наявні достатні підстави, вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оголошувався у розшук, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти існуючим ризикам, забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Обвинувачений на пропозицію суду щодо доцільності продовження тримання його під вартою, відмовився висловлювати свою позицію.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просить змінити запобіжний захід стосовно обвинуваченого. Зазначила, що вважає доцільним змінити стосовно її підзахисного запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, щоб він мав можливість відвідувати лікаря, оскільки він потребує лікування.

Суд вислухавши учасників судового засідання дійшов наступного.

Суд вважає, що відносно обвинуваченого має бути продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт суд не знаходить виходячи з наступного.

Суд вкотре зазначає, що надання медичної допомоги особам, які утримуються в СІЗО здійснюється відповідною установою, в якій вони утримуються.

Обвинуваченим, захисником суду не надано документів про відмову СІЗО у наданні ОСОБА_4 медичної допомоги. Також не надані будь-які нові документи, які б давали суду підстави вважати, що надання такої допомоги є невідкладним та її ненадання реально загрожує погіршенню його стану здоров`я.

Із раніше наданої медичної довідки із СІЗО від 12.03.2021 р. відносно ОСОБА_4 витікає, що не є підтвердженням гострої патології чи погіршення його стану здоров`я, які унеможливлюють продовження тримання його під вартою. У ній зазначено, що ОСОБА_4 рекомендовано оперативне лікування в плановому порядку, тобто у довільний проміжок часу. 12.03.2021 р. він був консультований лікарем-терапевтом Київської міської медичної частини. Діагноз: гострої терапевтичної патології не виявлено. Стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно обвинувального акта раніше неодноразово судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, обвинувачуються у вчиненні умисних тяжкого і нетяжкого злочинів, слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він не має міцних соціальних зв`язків, а ті, що є не є стримуючим фактором його поведінки. Наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у т.ч. домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із тримання під вартою на інший більш м`який, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою обвинуваченого, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Суд визнає, що справжні інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,331,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 10 вересня 2021 р.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

Ухвала може бути оскарження в порядку і строки передбачені ст. 395 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного судуОСОБА_1