Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1075/21
Провадження № 1-кс/711/366/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2021 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
захисниці - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження № 0000148, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2020, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , що внесене у кримінальному провадженні № 0000148, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, діючи разом та за попередньою змовою з іншими, невстановленими на цей час особами, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, яку зберігав за місцем свого проживання, тобто у будинку за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту.

Так, 15.02.2021 у період часу з 07 години 15 хвилин по 09 годину 36 хвилин, під час проведення обшуку житла ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками правоохоронних органів у будинку виявлено та вилучено: 23 паперових згортків з речовиною білого кольору, яка схожа на психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку ОСОБА_4 разом з іншими, невстановленими на цей час особами, зберігав з метою збуту, зокрема: один згорток з речовиною білого кольору - за батареєю у спальній кімнаті, 22 згортки з речовиною білого кольору - у дверцятах холодильника, що знаходився у даному будинку.

16.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчинених особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 15.02.2021 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: 2 сім-карти Водафон, 4 сім-карти Київстар, 4 сім-карти Лайфсел, 1 сім-карта ACASBASE, 5 флешок Мікро СД, три блокноти із чорновими записами, два мобільних телефони: НОМІ та НОКІЯ, електронні ваги, ложка металева.

16.02.2021 указані предмети визнано речовими доказами, враховуючи норми ст. 98 ч.1 КПК України.

Крім того, як санкція злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді, позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому сторона обвинувачення вважає, що є підстави для арешту його майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У клопотанні також зазначено, що документи, які підтверджують право власності ОСОБА_4 на майно, що належить арештувати, відсутні, але враховуючи те, що воно було вилучене за місцем його проживання, свідчать про володіння та користування переліченим майном саме ним.

Отже, зазначено, що арешт майна необхідно застосувати з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Ініціатор клопотання вказує, що у зв`язку з великим обсягом роботи по кримінальному провадженню та значною кількістю затриманих осіб (5 осіб), причетних до вчинення злочину та завантаженістю слідчого, було пропущенню строк звернення з клопотанням про накладення арешту на вилучені предмети у ОСОБА_4 .

Приймаючи до уваги викладене вище, слідчий органу досудового розслідування просить поновити процесуальний строк та накласти арешт на майно із забороною розпоряджатися та користуватися майном, яке було вилучено 15.02.2021, під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме: 2 сім-карти Водафон, 4 сім-карти Київстар, 4 сім-карти Лайфсел, 1 сім-карта ACASBASE, 5 флешок Мікро СД, три блокноти із чорновими записами, два мобільних телефони: НОМІ та НОКІЯ, електронні ваги, металеву ложку.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила задовольнити його у повному обсязі на підставі обгрунтування, що наведене у ньому та з урахуванням доказів, які додані до клопотання. Крім того, зазначила, що органом досудового розслідування пропущений строк, який передбачений законом для звернення до слідчого судді із цим клопотанням (1 день). Таким чином, враховуючи кількість осіб, які були затримані по даному кримінальному провадженню (5 осіб), тривалість проведення самих обшуків, підготовки та вручення повідомлення про підозру зазначеним особам, підготовки та направлення до суду клопотань про застосування запобіжних заходів, а тому просила поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк для подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що речі, відносно яких розглядається дане клопотання, належать дійсно йому і не заперечував проти накладення на них арешту.

У судовому засіданні захисниця підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення даного клопотання.

Заслухавши доводи осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000148 від 04.05.2020, у рамках якого було подане клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як передбачено ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії (ч. 1 ст. 113 КПК України).

Частиною першою ст. 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України слідчий суддя має право поновити пропущений процесуальний строк за умов встановлення поважних причин, які перешкоджали своєчасному зверненню до слідчого судді.

У судовому засіданні встановлено, що 17.02.2021 старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із даним клопотанням (дата вхідного документу 17.02.2021, вхідний номер - 4671). Санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_7 , у ході проведення якого було вилучене вказане у клопотанні майно, проводився 15.02.2021.

У судовому засіданні слідча довела і слідчий суддя дослідив відповідні матеріали кримінального провадження про те, що протягом 48 годин вона не мала можливості звернутись до суду, так як протягом часу з 15 по 17 лютого 2021 року проводила значну кількість термінових (невідкладних) слідчих та процесуальних дій, а саме: безпосередньо проводила обшуки, під час яких було вилучено значну кількість речей; затримувала підозрюваних у порядку ст. 208 КПК України; готувала письмові підозри та повідомляла про підозру 5 (п`ятьом) особам за даним кримінальним провадженням; готувала клопотання для звернення до суду про застосування щодо всіх цих підозрюваних запобіжних заходів, готувала ряд клопотань про проведення експертиз та безпосередньо приймала участь у судових засіданнях з їх розгляду; проводила процесуальні дії та приймала рішення щодо визнання речей речовими доказами; готувала та вносила прокуророві на погодження відповідні клопотання за даним кримінальним провадженням; проводила ряд слідчих та процесуальних дій за іншими кримінальними провадженнями, а тому, на думку слідчого судді, процесуальний строк для подання вказаного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчим пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Щодо підстав для арешту зазначених у клопотанні речей:

статтею 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2021 (справа № 711/754/21) надано дозвіл на проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_7 , з метою відшукання і вилучення обмежених до вільного обігу предметів, а саме психотропних речовин, які мають значення речових доказів по справі, та перебувають у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
15.02.2021 у період часу з 07 години 15 хвилин по 09 годину 36 хвилин, під час проведення обшуку житла ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками правоохоронних органів у будинку виявлено та вилучено: 23 паперових згортків з речовиною білого кольору, яка схожа на психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку ОСОБА_4 разом з іншими, невстановленими на цей час особами, зберігав з метою збуту, зокрема: один згорток з речовиною білого кольору - за батареєю у спальній кімнаті, 22 згортки з речовиною білого кольору - у дверцятах холодильника, що знаходився в даному будинку. Крім того, було виявлено та вилучено: 2 сім-карти Водафон, 4 сім-карти Київстар, 4 сім-карти Лайфсел, 1 сім-карта ACASBASE, 5 флешок Мікро СД, три блокноти із чорновими записами, два мобільних телефони: НОМІ та НОКІЯ, електронні ваги, ложка металева.

Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 від 16.02.2021 вказані вище речі та документи, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000148, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2020, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слід зазначити, що частина речей, які зазначені у клопотанні слідчого, не входять до переліку речей, зазначених в ухвалі слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2021 (справа № 711/754/21) про дозвіл на проведення обшуку, зокрема:

-2 сім-карти Водафон,

-4 сім-карти Київстар,

-4 сім-карти Лайфсел,

-1 сім-карта ACASBASE,

-5 флешок Мікро СД,

-три блокноти із чорновими записами,

-два мобільних телефони: НОМІ та НОКІЯ,

-електронні ваги,

-металева ложка.

Пунктом першим частини третьої статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію, згідно з якою при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
З огляду на обставини кримінального провадження, правову кваліфікацію (ч. 2 ст. 307 КК України), а також враховуючи пояснення слідчого, підозрюваного та інші надані матеріали, можна прийти до висновку, що зазначені у клопотанні речі відповідають критеріям речових доказів, тобто могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Ці обставини мають бути перевірені, шляхом проведення їх дослідження у сукупності з отриманими іншими відомостями під час проведення слідчих дій, у тому числі відповідних експертиз, а тому вказане у клопотанні майно підлягає арешту.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, враховано правову кваліфікацію кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 307 КК України) за вказаним кримінальним провадженням, мету забезпечення збереження речових доказів, відсутність негативних наслідків такого заходу забезпечення кримінального провадження, що дає підстави для задоволення клопотання.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна ч. 5 ст. 170 КПК).

Санкція злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді, позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Документи, які підтверджують право власності ОСОБА_4 на майно, що належить арештувати, відсутні, але враховуючи те, що воно було вилучене за місцем його проживання, а також те, що під час розгляду клопотання підозрюваний підтвердив факт належності цього майна саме йому, а тому на думку слідчого судді, є підстави для арешту такого майна і з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчим суддею враховується те, що обраний захід забезпечення кримінального провадження, є найменш обтяжливим.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 100, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372, 395 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк для подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, - задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною розпоряджатися та користуватися ним, яке було вилучено 15.02.2021 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме:

2 сім-карти Водафон, 4 сім-карти Київстар, 4 сім-карти Лайфсел, 1 сім-карта ACASBASE, 5 флешок Мікро СД, три блокноти із чорновими записами, два мобільних телефони: НОМІ та НОКІЯ, електронні ваги, металеву ложку.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення її повного тексту.

Слідчий суддя: ОСОБА_1