справа №619/1045/21
провадження №1-кп/619/196/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000838 від 30.07.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, тимчасово не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

01.02.2013 за вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 296 КК України з призначенням примусових заходів виховного характеру,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

встановив:
25.02.2021 до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000838 від 30.07.2020.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 26.02.2021 було призначено підготовче судове засідання.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 30 липня 2020 року близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими особами, на автомобілі торгової марки «Audi» модель «А6 WW», з номером іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », прибули на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0602, що розташована поблизу с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, а саме на ділянку за координатами 50.119018, НОМЕР_2 , де в цей час спеціальна техніка, а саме комбайн торгівельної марки «New Holand» модель «CS6090», з державним реєстраційним номером « НОМЕР_3 », під керуванням комбайнера ОСОБА_6 та помічника комбайнера ОСОБА_7 , здійснювали збір врожаю пшениці, на підставі цивільно-правової угоди.

В подальшому, під час роботи комбайна торгівельної марки «New Holand» модель «CS6090», з державним реєстраційним номером « НОМЕР_3 », під керуванням комбайнера ОСОБА_6 та помічника комбайнера ОСОБА_7 , по збору врожаю, ОСОБА_5 разом з невстановленими особами, маючи спільний прямий умисел на грубе порушення громадського порядку, а саме стану суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, у тому числі і під час дорожнього руху, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, почали безпідставно чинити дії по зупинці вказаного комбайну, та блокуванню його роботи, під час яких ОСОБА_5 виконуючи спільний умисел, заскочив на вказаний комбайн, що продовжував роботу, та проник через ліві дверцята до кабіни комбайнера та помічника комбайнера, де почав висловлювати вимоги, щодо зупинки комбайну, та полишення комбайнером та його помічником кабіни. На вказані вимоги комбайнер ОСОБА_6 та помічник комбайнера ОСОБА_7 відповіли відмовою, після чого ОСОБА_5 почав чинити дії, спрямовані на виштовхування комбайнера ОСОБА_6 з кабіни, при цьому розуміючи небезпечність своїх дій, під час продовження руху комбайна, а після невдалих спроб, безпідставно діставав з барсетки, що була при ньому, предмет що зовні схожий на пістолет «Макарова», та відвів затвор вказаного предмету у крайнє заднє положення, демонструючи при цьому зневагу до загально прийнятих норм моралі та поведінки, та усвідомлюючи наслідки застосування вказаного предмету, щодо людей під час руху комбайну, направив його у бік комбайнера ОСОБА_6 та помічника комбайнера ОСОБА_7 , розуміючи при цьому, що на там знаходяться комбайнер та помічник комбайнера, а також, можливість спричинення їм тілесних ушкоджень, створюючи реальну загрозу для життя і здоров`я.

В цей час інші невстановлені особи, діючи за спільним умислом з ОСОБА_5 , за допомогою автомобілі торгової марки «Audi» модель «А6 WW», з номером іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », вчинили дії для блокування комбайну торгівельної марки «New Holand» модель «CS6090», з державним реєстраційним номером « НОМЕР_3 », виїхавши попереду нього, та комбайнер ОСОБА_6 вчинив дії для екстреної зупинки, під час яких ОСОБА_5 зіскочив з комбайну, та використовуючи предмет схожий на пістолет «Макарова» для фізичного і психологічного впливу на вказаних осіб, здійснив один прицільний постріл в бік вікна лівих дверцят кабіни комбайну, де знаходилися комбайнер ОСОБА_6 та помічник комбайнера ОСОБА_7 , чим спричинив пошкодження скла на водійських дверях комбайну торгівельної марки «New Holand» модель «CS6090», з державним реєстраційним номером « НОМЕР_3 », що належить гр. ОСОБА_8 , чим вчинив грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, після чого з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріально збитку.

Органами слідства вказана правова кваліфікація, як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, а саме, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, поєднане з застосуванням вогнепальної зброї.

У підготовчому судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши та обговоривши клопотання, дослідивши обвинувальний акт, надані до нього матеріали, суд приходить до висновку про наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодеком.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно статті 377 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні було складено та направлено до Дергачівського районного суду Харківської області за межами строків досудового розслідування, а тому провадження підлягає закриттю в порядку, передбаченому п. 10 ч.1 ст.284 КПК України. Дані обставини обґрунтовуються наступним:

Відомості про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2020. В цей же день ОСОБА_5 було затримано в порядку передбаченому ст.208 КПК України та письмово повідомлено про підозру.

18.09.2020 постановою керівника Дергачівської місцевої прокуратури строк досудового розслідування було продовжено до 3-х місяців, тобто до 30.10.2020.

23.10.2020, з метою штучного збереження строків, досудове розслідування у кримінальному провадженні №80000838 було незаконно зупинено, начебто, через оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 . При цьому ані ОСОБА_5 ані його захиснику адвокату ОСОБА_4 про це повідомлено не було. В зв`язку з чим 06.11.2020 адвокатом ОСОБА_4 було подано запит до СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області з проханням повідомити ОСОБА_5 та його захисника про процесуальний статус ОСОБА_5 у провадженні а також прийняте рішення по самому провадженню, оскільки строк досудового розслідування сплив 30.10.2020, а ОСОБА_5 ніхто не викликав та і про що не повідомляв. Відповіді на вказаний запит отримано не було. При цьому 22.10.2020 слідчим було призначено 4 судових експертизи. 12.11.2020 слідчим було винесено постанову про визнання речовими доказами. З 30.07.2020 до 20.11.2020 слідчим відбувався збір матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_5 призначені експертизи проводяться та складаються висновки експертів 29.10.2020 та 06.11.2020. При цьому, відповідно до реєстру та матеріалів справи, досудове розслідування було відновлено лише 30.11.2020.

Відповідно до ч.5 ст.280 КПК України - після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Вищевикладене свідчить про те, що реального зупинення досудового розслідування не було, оскільки продовжували проводитися слідчі та процесуальні дії, проводилися експертизи, при цьому жодної дії не було вчинено з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що 02.12.2020 ОСОБА_5 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 було повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження.

В той же час сторона захисту отримала такі повідомлення лише 09.12.2020. При цьому порядок повідомлення в кримінальному процесі регламентовано ст. 111 КПК України та Главою XI КПК України. Зокрема ч.1 ст.136 КПК України встановлено, що належним підтвердженням отримання особою повідомлення або ознайомлення з його змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повідомлення, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повідомлення, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення або ознайомлення з його змістом. Таким чином, відповідно до зазначених норм, сторона захисту була повідомлена про завершення досудового розслідування лише 09.12.2020. Таким чином, повідомлення від 02.12.2020 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування - не відповідає порядку, який встановлений зазначеними вище нормами а тому є формальним та таким, що направлено виключно на штучне створення умов для зупинення обчислення строку досудового розслідування. Про це також свідчить той факт, що потерпілі були повідомлені про завершення досудового розслідування лише 27.12.2020 після того, як 15.12.2020 до матеріалів провадження слідчим було долучено матеріали судової авто товарознавчої експертизи та виділення з цього кримінального матеріалів в окреме провадження 23.12.2020.

Крім того, за своєю правовою природою повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування та безпосередньо надання доступу до матеріалів досудового розслідування й ознайомлення з ними, є окремими та самостійними процесуальними діями а тому оформлюються різними процесуальними документами. За таких підстав - не обраховується в строк досудового розслідування, відповідно до вимог ч.5 ст.219 КПК України, саме строк фактичного ознайомлення з матеріалами досудового розслідування або фактичного надання до них доступу. Таку позицію сторона захисту обґрунтовує наступним:

Відповідно до ч.1 ст.290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Порядок здійснення повідомлення регламентовано ст. 111 та Главою XI КПК України.

Відповідно до ч.9 ст.290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Відповідно до вимог ст.104 КПК України факт ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження підтверджується складанням відповідного процесуального документу - протоколу.

Таким чином, прокурор помилково ототожнює повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із самим фактом завершення досудового розслідування.

Відповідно до відомостей, які містяться в реєстрі матеріалів досудового розслідування, які не оспорюються сторонами, ознайомлення сторони захисту відбулося в день, коли було фактично надано доступ до матеріалів досудового розслідування та відбувалося протягом одного дня - 02.02.2020. Саме з цієї дати необхідно вважати припинення обрахування строків досудового розслідування в розумінні ч,5 ст.219 КПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. З КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених КПК України.

Сторона захисту була ознайомлена з матеріалами досудового розслідування тільки 02.02.2021, про що було складено відповідний протокол.

Обвинувальний акт було складено 24.02.2021, а направлено до суду 25.02.2021.

Таким чином, аналіз вищевикладеного дає підстави вважати, що обвинувальний акт було складено та направлено до суду поза межами строків досудового розслідування. Даний факт суперечить вимогам ч.4 ст.110 КПК України, відповідно до яких обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, тобто бути складеним в межах строків, передбачених ст.219 КПК України.

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Така позиція сторони є обґрунтованою й узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка надійшла відображення в прийнятих ним рішеннях, зокрема з ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 13.10.2020 по справі 243/11589/19; ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 26.05.2020 по справі 712/6375/18; ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 26.05.2020 по справі 556/1381/18; ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 25.11.2020 року по справі 201/10434/19. Аналогічної думки дійшла й Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в своїй ухвалі від 03.11.2020 по справі №991/6516/20.

Таким чином, складений стороною обвинувачення обвинувальний не відповідає вимогам ч. 2 ст.291 КПК України, підлягає поверненню прокурору.

Керуючись статтями 110, 291, 314 КПК України,

ухвалив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000838 від 30.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1