УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 206/6485/19
провадження № 51-694ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року, яку постановлено в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001316, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Дніпропетровська, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , проживаючої у тому АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Суть питання
За вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання, призначеного вищевказаним попереднім вироком у вигляді 96 годин громадських робіт, які згідно зі ст. 72 КК України відповідають 12 дням позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 12 днів.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 22 грудня 2020 року відмовив у задоволені клопотання про поновленнястроку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду і повернув апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 .
Не погоджуючись із вказаним рішенням апеляційного суду, захисник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вищезазначену ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі захисник, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, обмежився загальними фразами про допущення апеляційним судом таких порушень. Зокрема, вказавши про порушення апеляційним судом ч. 1 ст. 345 КПК України, захисник не зазначив, як це вплинуло на законність постановленого цим судом рішення по суті, та не навів доводів щодо помилковості висновків апеляційного суду про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3