Справа № 761/557/21
Провадження № 1-кс/761/1240/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявник зазначає, що 08.12.2020 до Державного бюро розслідувань було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

В наступному, 30.12.2020 заявниками отримано відповідь від 14.12.2020 вих.№6220/10-16-06-17702/20 зі змісту якої вбачається, що вказана заява була направлена за належністю для розгляду в межах чинного законодавства до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Вважаючи, що органом досудового розслідування допущено бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України, заявники просять зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити скаргу з наведених у ній підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов висновку про таке.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, в тому числі, у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Звертаючись зі скаргою заявники зазначають, що 08.12.2020 до Державного бюро розслідувань було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що на думку заявників має місце вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 366, 375 КК України.

Аналізуючи зміст заяви, слідчий суддя убачає, що в заяві відсутні відомості про конкретні обставини вчинення, як вважають заявники, кримінального правопорушення, при цьому заява фактично зводиться до незгоди з прийнятим рішенням судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 за результатами розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Така незгода, на переконання слідчого судді, не може бути обставиною, яка свідчить про вчинення кримінального правопорушення, а в матеріалах скарги відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину відповідно до ст. 11 КК України.

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Постановою пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 №8 «Про незалежність судової влади», зокрема пунктом 11 визначено, що втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Як зазначено в преамбулі вищезгаданої постанови, гарантіями незалежності суддів, зокрема, є недопустимість втручання у здійснення правосуддя, впливу на суд або суддів у будь-який спосіб, неповаги до суду та встановлення відповідальності за такі діяння.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Таким чином, незгода особи з прийнятими процесуальними рішеннями суддів під час розгляду справ не може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, як зазначають заявники, а звернення із такою заявою до правоохоронних органів може свідчити про втручання у діяльність суддів, що є недопустимим.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає доводи заявників необґрунтованими, а в матеріалах скарги відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України.

Оскільки, з викладених в заяві обставин не вбачається наявність події злочину, а в матеріалах справи відсутні докази, що органом досудового розслідування допущена бездіяльність, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 08.12.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя