Справа №212/5506/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінального провадження №0020293, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2021 року, з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше судимий:

-13.01.2015 року Центрально-міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.307 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 9 років, з конфіскацією майна, вирок апеляційного суду Дніпропетровської області м.Кривого Рогу від 25.08.2015 року, вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 13.01.2015 року. Вирок визначений Дзержинським районним судом Кривого Рогу від 10.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України - зараховано з 07.11.2012 по 25.08.2015 року, визначений Дзержинським районним судом Кривого Рогу від 15.03.2016 року на підставі ст.6 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 невідбутий термін скорочено на Ѕ. Звільнений: 22.03.2016 року з Криворізької ВК Дніпропетровської області (№80), за відбуттям терміну покарання,
зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10.06.2021 року ОСОБА_3 зустрівся в парку біля магазину «Варус», який розташований по вулиці Мусорського, 17 в Покровському районі міста Кривого Рогу зі своєю знайомою ОСОБА_4 . Під час бесіди ОСОБА_3 попрохав у ОСОБА_4 належний їй мобільний телефон «Huawei Y5 11 2016 (3G CUN-U29|4G CUN-L21)» для того, щоб зателефонувати з вказаного мобільного телефону. Насправді ж, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим мобільним телефоном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи з корисливого мотиву, спрямованого на незаконне заволодіння вищевказаним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою, обвинувачений звернувся до потерпілої ОСОБА_4 з проханням надати йому телефон для здійсненя дзвінка. ОСОБА_4 , виходячи з довіри до ОСОБА_3 , нічого не підозрюючи стосовно намірів та добросовісності дій обвинуваченого, добровільно передала йому мобільний телефон «Huawei Y5 11 2016 (3G CUN-U29|4G CUN-L21)», вартість якого згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №2331 від 22.01.2021 складає 810 гривень. ОСОБА_3 відійшов в сторону, упевнився, що потерпіла ОСОБА_4 його не бачить та фактично не зможе перешкоджати йому заволодіти мобільним телефоном «Huawei Y5 2016 (3G CUN-U29|4G CUN-L21)», з місця скоєння кримінального правопорушення зник разом із мобільним телефоном, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 810 гривень.

Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та як встановлено судом не оспорюються учасниками судового провадження.

З цього приводу, в матеріалах кримінального провадження, містяться відомості та докази того, що обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Згідно з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні.

Потерпілою ОСОБА_4 надано також письмову заяву, в якій остання погодився з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України та погодилась з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Судом також встановлено, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акту без його присутності, а прокурор ОСОБА_6 надала клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та виклику учасників судового провадження на підставі ч.1 ст.302 КПК України.

Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного та потерпілого у суду не виникло, перешкод для розгляду справи в порядку спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_3 , на думку суду, своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.190 КК України. Вчинення ним даного кримінального проступку не оспорюється. Вина обвинуваченого доведена беззаперечно.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне призначити відповідне покарання за вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення.

При призначенні обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд керується вимогами ст.65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих відповідальність обставин, матеріального та сімейного стану особи, тощо.

При призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, крім іншого, враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, яка раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є його щире каяття у вчиненому, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити вид покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.190 КК України, у виді обмеження волі на мінімальний строк з звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки згідно ст.76 КК України.

У відповідності до ст.50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 65-67, 190 КК України, ст.ст. 368, 370-374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.
У відповідності до ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: мобільний телефон Huawei Y5 11 2016 (3G CUN-U29|4G CUN-L21), який передано під зберігальну розсипку потерпілій ОСОБА_4 залишити в її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1