Провадження № 1-кп/243/274/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду клопотання адвоката підозрюваного ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в порядку ст. 201 КПК України звернувся захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби підозрюваному ОСОБА_4 під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР 06 грудня 2020 року за №0002060, в провадженні ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (м. Слов`янська).

07 грудня 2020 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.15, ч.2 ст.115 КК України.

08 грудня 2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області підозрюваному ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

02 лютого 2021 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області підозрюваному ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 березня 2021 року.

Із змісту поданого до суду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 вбачається, що захисник підозрюваного ОСОБА_5 просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки підстави для такої міри запобіжного заходу відсутні, підозра ґрунтується на допитах свідків, висунута проти ОСОБА_4 підозра не ґрунтується на належних та допустимих доказах, не надано жодного доказу який свідчить про намір та мету умисного вбивства підозрюваним ОСОБА_4 .

Органами досудового розслідування не додані покази хірурга ОСОБА_7 , який оперував потерпілого, цивільної дружини підозрюваного ОСОБА_8 , яка підтверджувала алібі підозрюваного. Слідчим було надано диск із відеозаписом слідчого експерименту, який, за думкою адвоката ОСОБА_5 , піддався монтажу, з метою знищення інформації.

Заявник вважає, що ризики відповідно до ст.177 КПК України щодо ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні відсутні.

Вказує, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вважає, що в судовому засіданні, при обранні запобіжного заходу, прокурором не надано переконливих доказів наявності ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, обмежившись загальними формулюваннями.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 надав пояснення аналогічні викладеним в клопотанні, просив його задовольнити. Змінити запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що слідчим суддею при обрані та продовженні заходу тримання під вартою було встановлено, що існують ризики передбачені ст. 177, 178 КПК України, маються обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , повідомлено про підозру, щодо можливої причетності до скоєння ним тяжкого злочину, тому наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний у випадку зміни запобіжного заходу може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Проаналізувавши клопотання захисників, пояснення сторін, додані до клопотання матеріали та зміст ухвал слідчого судді від 08.12.2020 року та 02 лютого 2021 року за яких запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 було обрано та продовжено, слідчий суддя із урахуванням думки присутніх учасників судового засідання прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Ст.6 Конституції України закріплює положення, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Крім того, положення ст.19 Конституції України наголошує на тому, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до засад державної політики України в галузі прав людини, затверджених Постановою Верховної Ради України від 17.06.1999 року №757-XIV, обмеженість свободи держави, її органів і посадових осіб визнається відповідно до принципу, згідно з яким дозволено лише те, що прямо передбачається законом.

Главою 28 (& 3) КПК України передбачена процедура судового розгляду кримінального провадження. По даному кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України у відповідності до ст.ст. 276-278 КПК України вручене повідомлення про підозру.

Запобіжні заходи є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, вони мають застосовуватися з метою досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України).

Згідно ч.1 ст. 201 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Статтею 331 КПК України (Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді), передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу, продовження строку дії такого запобіжного заходу, скасування, зміна запобіжного заходу, буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобода практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

Так суд вказує, що за даним кримінальним провадженням у відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою для обрання та продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 стала зазначена прокурором в судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_4 до скоєння ним тяжкого злочину та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний у випадку зміни запобіжного заходу може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Ухвала суду в цій частині містить всебічний та детальний опис доводів прокурора та обґрунтування вказаних ним ризиків.

Доводи та обґрунтування захисників ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 викладені в його клопотанні, як в контексті пред`явленого обсягу підозри, а також характеру та тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так і наявності суспільного інтересу у даному кримінальному провадженню - не перевищують саме загально суспільного інтересу у даній кримінальній справі, який по - перше з урахуванням обставин злочину, його тривалості та тяжкості є наявним в даній справі та виправдовує, як виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя та здоров`я є найвищими соціальними цінностями, а по друге полягає у повному, всебічному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на теперішній час не відпали та продовжують існувати.

Слідчий суддя зазначає, що під час винесення Ухвали від 08.12.2020 року та Ухвали від 02 лютого 2021 року слідчим суддею були враховані всі встановлені під час судового розгляду кримінального провадження внесеного до ЄРДР 06 грудня 2020 року за №0002060, відомості про сукупність пред`явленої підозри ОСОБА_4 , було встановлено, що висновки викладені в клопотанні прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Суд зазначає, що ризиками про які було зазначено прокурором у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у будь якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. Проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року).

Судом враховується наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинуваченому інкримінується тяжкий злочин, він має можливість безперешкодно виїхати з території України, а також виїхати на тимчасово окуповану територію Донецької та Луганської областей, крім того, знаходячись на волі, зможе вплинути на потерпілого, свідків, також не виключений ризик, що він зможе зникнути та ухилитися від судового розгляду в умовах більш м`якої міри запобіжного заходу.

Зазначені ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини підозрюваного ОСОБА_4 , не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у його скоєнні; дані про особу підозрюваного, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає що за таких підстав клопотання захисника не є обґрунтованим і відповідно в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

При цьому дія застосованого запобіжного заходу підозрюваного ОСОБА_4 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Заслухавши думку всіх учасників даного судового засідання, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали та докази, оцінивши у сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність наявних відомостей про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватими у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були зазначені прокурором, доведені ним та повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання, суд вважає, що будь-яких обґрунтованих та об`єктивних обставин, які б свідчили про те, що захід забезпечення кримінального провадження застосований відносно ОСОБА_4 не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі розгляду кримінального провадження не встановлено та підозрюваним і його захисниками не доведено на теперішній час, у зв`язку з чим, суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою. А відтак, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про відмову у задоволенні клопотання захисників підозрюваного про зміну запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.91, 177, 182, 183, 331, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на інше не пов`язане з триманням під вартою, а саме на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби з 19-00 годин вечора до 07-00 годин ранку наступної доби - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду, через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії ухвали суду.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1