Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2891/21
Провадження № 1-кс/723/3623/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

перевіривши клопотання слідчого СВ ВП № 1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області про арешт майна,

встановив:

Слідчий СВ ВП № 1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , звернувся в суд із клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, посилаючись на те, що 12 липня 2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000182 за правовою кваліфікацією передбаченою ч.1 ст. 246 КК України, зареєстровано кримінальне провадження з приводу того, що 10 липня 2021 року лісничий Гільчанського лісництва під час обходу кварталу № 29 виявив вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» із д.н.з. НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , на якому було повантажено 23 колоди довжиною по 6 метрів, різних діаметрів деревини породи Ялина та Ялиця, та неподалік якого також знаходився припаркований автомобіль марки ВАЗ 2121 із д.н.з. НОМЕР_3 . Водії вказаних транспортних засобів та документи на вказану лісо деревину на момент виявлення були відсутні.

Автомобіль «КАМАЗ» та колоди деревини було оглянуто 10.07.2021 року і вилучено.

Слідчий просив накласти арешт на автомобіль «КАМАЗ» із д.н.з. НОМЕР_4 власником якого є ОСОБА_4 та на лісодеревину породи «Ялина» в кількості 23 колоди довжиною 6 метрів, яка завантажена на даний автомобіль. оскільки вони є речовим доказом який необхідно зберегти.

Вивчивши клопотання, слідчий суддя вважає, що розглядуване клопотання не відповідає вимогам статті 171 КПК України, а саме.

За правилами ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; - перелік і види майна, що належить арештувати; - документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; - розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тажкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Як вбачається із клопотання, слідчий, а реєстратор в Єдиному реєстрі досудових розслідувань,обмежилися описом виключно подій які, на їх думку, є кримінально-каранними діями не враховуючи при цьому, що об`єктивною стороною внесеного до ЄРДР кримінального провадження за правовою кваліфікацією передбаченою ч.1 ст. 246 КК України є незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду. При цьому, згідно примітки 1 до вказаної статті, істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Тобто для обґрунтованості підозри за ч.1 ст. 246 КК України необхідно, щоб було виявлено перевезення дерев незаконно порубаних в лісах, а не виявлення автомобілів в лісі без ознак самочинної порубки, навіть якщо ці дерева завантажені в автомобіль, який до того ж стояв тому що водія в автомобілі, чи біля нього не було виявлено.

Таким чином з матеріалів кримінального провадження, що долучені до клопотання видно, що існування обґрунтованої підозри у вчиненні цього кримінального правопорушення в цьому кримінальному провадженні не доведено.

Виходячи з цього очевидним є те, що клопотання взагалі не містить підстав для арешту, якими можуть бути фактичні дані, які в сукупності вказують на наявність підстав вважати, що вказане майно є доказом кримінального правопорушення і що таке кримінальне правопорушення було скоєне.

Клопотання також не містить зазначення мети арешту,оскільки слідчий та прокурор посилаючись на необхідність збереження речових доказів не потурбувалися про те, щоб визнати майно яке пропонується арештувати речовими доказами, тобто взагалі не доводять суду зазначену ними ж мету арешту.

Із клопотання вбачається, що воно не містить посилання на обставини які б існували і на докази які б підтверджували необхідність обмеження розпорядження вказаним автомобілем (ч.11 ст.170 КПК України).

Не зазначивши вказані законодавчо визначені, обґрунтування, слідчий тим самим позбавив слідчого суддю можливості здійснити аналіз мети, підстав та необхідності арешту конкретного майна, а відповідно можливості прийняти законне і обґрунтоване рішення по поданому клопотанню.

Також слідчому судді не вдається прийняти рішення передбачене ч.2 ст.172 КПК України щодо виклику чи не виклику власника майна на яке слідчий хоче накласти арешт, оскільки слідчий не зазначає адресу місця знаходження такого власника, якого назвав в клопотанні, як ОСОБА_4 , що створює перешкоди для виклику такої особи в суд, як це і передбачено частиною першою вказаної статті.

Із ч.3 ст.172 КПК України вбачається, що слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вказане та керуючись ст.ст.170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , про арешт майна, погоджене із прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 повернути прокурору для виправлення виявлених і зазначених в ухвалі недоліків.

Встановити строк в 72 (сімдесят дві) години для усунення цих недоліків.

Слідчий суддя ОСОБА_5