Справа № 308/764/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання фахівця Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Батьово Берегівського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2021 за ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 Кримінального кодексу України, про заміну призначеного засудженому покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських, виправних робіт, позбавлення волі або розстрочку виплати несплаченої суми штрафу в порядку ст. 26 КВК України,

ВСТАНОВИВ:

Фахівець Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до суду із поданням про заміну покарання призначеного засудженому вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2021 ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 Кримінального кодексу України у виді штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт, позбавлення волі або розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

Вимоги подання мотивовані тим, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2021 ОСОБА_4 засуджено до покарання за ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 Кримінального кодексу України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. 21.05.2021 засудженому у відповідності до повноважень представника органу пробації було направлено повідомлення про те, що відповідно до ст. 26 КВК України він зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Станом на 14.06.2021 орган пробації не отримав від засудженого ОСОБА_4 підтверджуючого документу про сплату штрафу.

За таких обставин, представник органу пробації просить суд розглянути питання про заміну ОСОБА_4 несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських, виправних робіт, позбавлення волі або розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

У судове засідання представник Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд внесеного ним подання у його відсутності, просив суд подання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення внесеного подання не заперечує.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак його неявка відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду. Подав заявою, за змістом якої підтримує подання Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області.

У зв`язку із неявкою учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов наступного висновку.

З копії обвинувального вироку суду, долученого до матеріалів подання вбачається, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2021 ухвалено угоду про визнання винуватості від 20 серпня 2020 року у кримінальному провадженні №0000911 від 30 липня 2020 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_7 затвердити, ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень:

- за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

- за ч. 1 ст. 343 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт майна, накладений за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2020 року у кримінальному провадженні №0000911 від 30 липня 2020 року.

Речові докази: купюри номіналом 20 євро з серійним номером «WA» - конфіскувати в дохід держави; клаптик паперу розміром 10*4 сантиметри, на якому міститься надпис шариковою ручкою синього кольору: " НОМЕР_1 8 чоловік", який упакований в паперовий конверт НПУ ГСУ - знищити.

Так, кримінальне процесуальне законодавство України визначає порядок здійснення кримінального провадження (ст. 1 КПК України), а статті 468 - 476 цього Кодексу регулюють особливості кримінального провадження на підставі угод. Разом із тим, кримінальне процесуальне законодавство не визначає матеріально-правових підстав призначення кримінального покарання чи звільнення від нього чи від його відбування (ці питання регулюються законом про кримінальну відповідальність), а також не регулює порядку та умов виконання та відбування кримінальних покарань (що належить до сфери регламентації кримінально-виконавчого законодавства).

Згідно з положеннями ст. 471 і ст. 472 КПК України зміст угоди про примирення та угоди про визнання винуватості включає узгоджене сторонами покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням. Ця умова угоди відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України зобов`язує суд призначити узгоджене сторонами покарання, якщо він дійде висновку про можливість затвердження угоди. Разом із тим, ні положення статей 471, 472 КПК України, ні зміст самої угоди про примирення чи визнання винуватості не можуть тлумачитись як такі, що визначають певну особливу матеріально-правову природу призначеного на підставі угоди покарання, що відрізняється від аналогічного покарання, призначеного судом при здійсненні кримінального провадження в загальному порядку (без угоди), або вказують на певний особливий порядок відбування такого покарання, оскільки це суперечитиме положенням кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, які відповідних особливостей не визначають.

З урахуванням викладеного, положення статей 471 і 472 КПК України стосовно того, що зміст угоди про примирення та угоди про визнання винуватості включає узгоджене сторонами покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, не можуть тлумачитись як такі, що визначають умовою відповідної угоди ще й обов`язок підозрюваного, обвинуваченого відбути узгоджене покарання у визначеному сторонами розмірі.

Умова угоди щодо узгодженої міри покарання породжує обов`язок для суду при затвердженні відповідної угоди призначити саме це покарання, а тому цю умову слід вважати реалізованою в момент ухвалення судом вироку, яким призначено визначене угодою покарання. Обов`язковість же виконання такого покарання виникає не з положень угоди, а із самої матеріально-правової природи покарання та відповідних положень кримінального й кримінально-виконавчого законодавства (при цьому такий обов`язок не виключає можливості звільнення особи від його відбування на стадії виконання вироку чи заміни невідбутої частини покарання на підставах, передбачених законом).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 20.03.2019 по справі №638/15818/14-к (провадження № 51-7593км18).

У відповідності з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про заміну покарання у виді штрафу громадськими роботами, виправними роботами або позбавленням волі відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України вирішуються судом, який ухвалив вирок.

З огляду на викладене та на встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_4 в добровільному порядку суму призначеного йому штрафу не сплатив, доказів на підтвердження підстав для розстрочки сплати штрафу суду не надано, суд дійшов висновку, що засудженому ОСОБА_4 слід замінити несплачену суму штрафу покаранням у вигляді громадських робіт.

Поряд з цим, при вирішенні питання на який строк слід призначити засудженому покарання у вигляді громадських робіт, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 56 КК України громадські роботи встановлюють на строк від 60 до 240 годин.

З огляду на вказане, та з урахуванням того, що заміна несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відбувається із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що в даному випадку, у перерахунку становить 1000 годин, суд дійшов висновку, що засудженому ОСОБА_4 слід призначити максимальний строк покарання у вигляд громадських робіт, що передбачений Загальною частиною КК України.

Керуючись ст.ст. 53, 56 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Подання задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю селища Батьово Берегівського району Закарпатської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , засудженому вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2021 за ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 Кримінального кодексу України, покарання призначене за цим вироком у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1