Справа № 606/561/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000019, внесеного 20.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого, востаннє вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17.12.2020 за ч. 1 ст. 301 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, який сплачено 10.02.2021,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2021 року в обідню пору доби в м. Теребовля по вулиці Глещавецькій, ОСОБА_3 зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_5 , який в ході розмови запитав ОСОБА_3 чи не знає він знайомої жінки, яка надає сексуальні послуги за грошову винагороду. Під час розмови ОСОБА_3 повідомив, що в нього є знайома ОСОБА_6 , яка готова надавати сексуальні послуги за грошову винагороду. В подальшому ОСОБА_3 зателефонував до ОСОБА_6 та запропонував їй надати сексуальні послуги за грошову винагороду його знайомому ОСОБА_5 , на таку пропозицію ОСОБА_6 погодилась, оцінивши свої послуги в 500 гривень. В ході телефонної розмови ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_3 бути посередником при підшукуванні їй клієнтів для надання їм сексуальних послуг, на що останній погодився без будь-якої винагороди.

В подальшому, 14 лютого 2021 року в обідню пору доби в м. Теребовля, по вулиці Глещавецькій, ОСОБА_3 , в ході зустрічі із своїм знайомим ОСОБА_5 , повідомив останньому, що у нього є знайома жінка, яка надає сексуальні послуги за грошові кошти. У цей момент у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на звідництво ОСОБА_5 для розпусти з ОСОБА_6 без мети наживи. ОСОБА_3 , посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, маючи умисел на звідництво для розпусти, діючи умисно без мети наживи, зателефонував до ОСОБА_6 та запропонував їй надати сексуальні послуги у вигляді статевого акту третім особам за грошову винагороду, на що остання надала згоду.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на звідництво ОСОБА_5 з ОСОБА_6 для розпусти, ОСОБА_3 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, спрямований на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб інших осіб, на основі особистої симпатії та усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності, створенні загрози поширення небезпечних хвороб та аморальності, звів ОСОБА_6 з ОСОБА_5 для розпусти, після чого 14 лютого 2021 року в обідню пору доби, перебуваючи біля закинутого будинку культури в м. Теребовля по вулиці Паращука, із сторони центрального ринку ОСОБА_6 надала ОСОБА_5 сексуальні послуги, за що отримала від останнього грошові кошти в сумі 500 гривень.

Внаслідок вказаних вище умисних протиправних дій ОСОБА_3 вчинив звідництво для розпусти, зокрема, посередництво, яке проявилося у сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих між собою осіб, що полягало в організації їх зустрічі.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України - звідництво для розпусти.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих під час досудового розслідування, при цьому показав, що щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен у звідництві для розпусти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.302 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України є рецидив злочинів.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, негативно характеризується за місцем свого проживання, в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого злочину.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі.

Разом з тим, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.302 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1