28.05.2021 Єдиний унікальний номер 205/4376/21
Провадження №1-кп/205/950/21
Ед.унік.№205/4376/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000166 від 18 квітня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т.Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не засудженого, працюючого на посаді зубного техніка ТОВ «АМЕЛ МЕДІКАЛ ГРУП», проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , у кінці березня 2021 року (більш точний час в ході досудового слідства не встановлено), у невстановлений спосіб, придбав завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , зареєстроване у ТСЦ 5141 на своє ім`я, в якому бланк посвідчення не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, з метою подальшого його використання як документа, який надає право керування транспортним засобом. Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 , 18 квітня 2021 року, приблизно о 02 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , поблизу буд.4 по вул.Київська, був зупинений співробітниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області за порушення Правил дорожнього руху України, які виказали законну вимогу пред`явити їм посвідчення водія для перевірки та складання відповідних адміністративних матеріалів. Реалізуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, обвинувачений ОСОБА_3 , свідомо знаючи, що посвідчення водія є підробленим, пред`явив працівникам поліції зазначене завідомо підроблене посвідчення водія, як документ, який підтверджує його право керувати транспортним засобом, таким чином, діючи умисно, використав завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такі документи та надає права.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), який кваліфікується за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 додана письмова заява обвинуваченого, яка складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушення (проступку), передбаченому ч.4 ст.358 КК України, не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та без його участі.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, займається суспільно-корисною працею.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , щирого каяття останнього, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судової технічної експертизи документів у сумі 1307,60 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової технічної експертизи документів №СЕ-19/104-21/13353-ДД від 28 квітня 2021 року в розмірі 1307 гривень 60 копійок.

Речові докази, якими було визнано: DVD-R диск з відеозаписом з нагрудної боді-камери за 18 квітня 2021 року; посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційного порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1