В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000850 від 16.03.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола, Черкаської обл., громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше судимого:

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України (у редакції закону від 01.07.2020 року) до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2021 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.03.2021 року приблизно о 13:00 ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, проходячи повз дім № 28, побачив на землі поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась біла кристалічна речовина та порошкоподібна речовина білого кольору. ОСОБА_2 підняв із землі знайдений ним поліетиленовий пакет, зрозумів що він знайшов наркотичний засіб та психотропну речовину. У цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, спрямований на безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу метадону, психотропної речовини амфетаміну.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_2 помістив поліетиленовий пакет до правої кишені куртки та став незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту. Того ж дня, 16.03.2021 року приблизно о 13:30 працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 5-Б, було виявлено ОСОБА_2 , який повідомив, що зберігає при собі наркотичні засоби, обіг яких обмежено метадон (фенадон) та психотропну речовину (амфетамін).

У подальшому, 16.03.2021 року в період часу з 14:35 до 14:41, під час проведення огляду ОСОБА_2 , в присутності двох понятих добровільно дістав з правої кишені куртки поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась біла кристалічна речовина та порошкоподібна речовина білого кольору, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон (фенадон), загальною масою 0,139 г. та психотропну речовину амфетамін, загальною масою 0,191 г . Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/12818-НЗПРАП від 06.05.2021 року надана на дослідження порошкоподібна речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), масою 0,139 г; порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,191 г.

Метадон, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1298 від 2 грудня 2009 року), «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу метадону (фенадону), у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,02 г. Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1298 від 2 грудня 2009 року), «Список № 2 психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є психотропною речовиною.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини амфетаміну, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: до 0,15 г.

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з чим прокурором у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України, був направлений до суду обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_2 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акта додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченого своєї винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачена не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю доведена.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше неодноразово судимий, свою вину в скоєнні кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тому суд, з урахуванням зазначених вище обставин, особи обвинуваченого, вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі вищевикладеного, враховуючи о собу обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для останнього покаранням, яке сприятиме його виправленню і запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, є покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у виді арешту.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2021 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України (у редакції закону від 01.07.2020 року) до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (станом на 18.06.2021 року штраф не сплачено).

Разом з тим, за ч. 3 ст. 72 КПК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Отже, суд вважає, що вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2021 року підлягає самостійному виконанню.

Крім того, щодо вироку Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, то слід зазначити таке.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 року в справі № 760/26543/17 у випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбути реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовується, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконується самостійно.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив проступок до постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2021 року. За наведених обставин та вимог закону, при призначенні покарання суд не може застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо зазначеного вироку, оскільки цим вироком ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання із випробуванням, а тому зазначений вирок підлягає самостійному виконанню.

Ураховуючи наведене, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2021 року суд вважає за необхідне виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2021 року щодо ОСОБА_2 виконувати самостійно.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2021 року щодо ОСОБА_2 виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 процесуальні витрати - вартість проведеної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-21/12818-НЗПРАП від 06.05.2021 року в розмірі 1372 грн 96 коп. - в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- спеціальний пакет ЕХРО388088, в якому знаходиться порошкоподібна речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), масою 0,139 г; порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,191 г знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1