ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8539/21
провадження № 1-кс/753/1706/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 27.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001270, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Грузія, уродженця міста Тбілісі, Республіка Грузія, непрацюючого, не одруженого, не зареєстрованого на території України, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 р. слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження №0001270 від 27.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що 27.04.2021 близько 01 години 20 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи біля ЖК «Метрополія», що розташований по вул. Кам`янська,6 в м. Києві, вирішив незаконно проникнути на територію вказаного житлового комплексу, що є закритою від вільного доступу сторонніх осіб та має засоби охорони, такі як огорожу, замки на воротах та хвіртках, освітлення та камери відеоспостереження, звідки вирішив таємно викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 діючи з корисливих спонукань, переліз через огорожу та незаконно проник на повністю огороджену територію ЖК «Метрополія», доступ до якої мають тільки мешканці будинку за спеціальними засобами охорони (картка-ключ), що унеможливлює вільне та безперешкодне потрапляння до неї сторонніх осіб, де підійшов до одного з під`їздів будинку АДРЕСА_2 , біля якого відведена для постійного та тимчасового зберігання металева конструкція для засобів пересування.
Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою кусачок, які заздалегідь приготував для вчинення злочину, перекусив замок, яким був зафіксований велосипед марки «BENETTI», чорного кольору, номер рами НОМЕР_1 , вартістю 3594 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_10 .

Після чого ОСОБА_9 утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину зник, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 3594 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням до іншого сховища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

27.04.2021 о 01 год. 30 хв. ОСОБА_8 на підставі ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

27.04.2021 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Дана підозра у відношенні ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціального статусу застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Сторона захисту просила відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний доводи захисника підтримав, та просив суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Cлідчий суддя, заслухавши думку сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалах зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину;

- протоколом огляду місця події від 27.04.2021;

- протоколом огляду відеозапису від 27.04.2021;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 та свідка ОСОБА_19 ;

- протоколом допиту свідків ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_21 ;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваного ОСОБА_8 в вчинені злочину;

- протоколом слідчого експерименту від 27.04.2021, в ході якого ОСОБА_9 показав та розповів на місці, як скоїв кримінальне правопорушення.

- іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Таким чином слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить той факт, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків та місця роботи, у зв`язку з чим існує ризик того, що ОСОБА_9 на час розслідування та судового розгляду вчинить спроби переховуватися від слідства та суду.

Також суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки з метою уникнення відповідальності або пом`якшення покарання з боку підозрюваного може здійснюватись незаконний тиск та вплив на свідків, оскільки судом вони ще не допитані, а підозрюваному відомо їх місце роботи та проживання.

Крім того, суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, та міцних соціальних зв`язків, крім того, будучи особою, яка притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин, що свідчить про високий рівень ризиків вчинення нових злочинів проти власності, ведення злочинного промислу для особистого збагачення. Тобто можна припустити той факт, що останній може продовжити вчиняти злочини.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_12 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний не одружений, не працює.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Аналізуючи можливість задоволення клопотання слідчого в частині визначення розміру застави в максимальному розмірі відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, суд звертає увагу на наступні обставини.

Згідно з ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на встановлені ризики, враховуючи при цьому особу підозрюваного, його матеріальний стан, обсяг доказової бази, вже зафіксований в матеріалах кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність обставин, які б давали суду підстави для визначення розміру застави у максимальному розмірі застави для тяжких злочинів, встановлений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Відповідно у рішенні ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти» було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ЗакономУкраїни «Про Державний бюджетУкраїни на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року для працездатних осіб складає 2270 гривень.

За таких обставин, враховуючи майновий і сімейний стан підозрюваного, вартість викраденого майна та встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень, яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, застава у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_12 покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 182, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 27.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001270, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 27 червня 2021 року.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 27 квітня 2021 року 01 години 30 хвилин.
Встановити ОСОБА_11 заставу в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень, та надати можливість йому або іншій особі внести зазначену суму на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві, та надати документ, що підтверджує сплату слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_8 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_8 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого або прокурора;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_8 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави, але не більше ніж на строк досудового розслідування.

У разі невиконання вказаних обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 29.04.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1