ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/499/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № № 0005850, 0004601 з обвинувальним актом за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, із вищою освітою, неофіційно працюючого покрівельником, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 05 липня 2019 року, приблизно о 23 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 1, а саме у маршрутному таксі № 509 марки «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 , на зупинці громадського транспорту «Привокзальна», та побачивши, що у водія наявні грошові кошти у його власній сумці, вирішив вкрасти вказане майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_4 вибіг з маршрутного таксі та обійшов вказаний транспортний засіб з передньої сторони і скориставшись тим, що водій зайнятий власними справами та сподіваючись, що його дії не будуть викриті, підійшов до відкритого водійського вікна і різко вихопив сумку, в якій знаходилося, майно належне ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в сумі 3 200 гривень та 86 гривень монетами по 1 гривні; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; банківська картка Приват Банк та знижкові картки з магазинів. Проте в момент, коли ОСОБА_4 вихопив вказану сумку, його дії були поміченими ОСОБА_7 та останній закричав, щоби ОСОБА_4 зупинився та віддав викрадене. Однак ОСОБА_4 розуміючи, що його злочинні дії викрито, не зупинився та з місця вчинення злочину зник, завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_8 на суму 3 286 грн. 00 коп.
Крім того, ОСОБА_4 , 24.10.2020 року, близько 09 год. 40 хв., перебуваючи в торгівельному залі магазину «Єва», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, 9, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «РУШ» вирішив повторно таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиць вказаного магазину майно, що належить ТОВ «РУШ», а саме: крем для обличчя равликовий «Mizon», в кількості 2 шт., вартістю 1281 грн. 66 коп. (без ПДВ), крем для обличчя «Lirene Goji», вартістю 107 грн. 50 коп. (без ПДВ), а всього на загальну суму 1389 грн. 16 коп. (без ПДВ), та поклав вказаний товар поклав собі під куртку в яку був одягнений, і відразу направився до виходу з магазину. Однак в цей час спрацювали сигнальні рамки та ОСОБА_4 був помічений працівником магазину ОСОБА_9 , який перебував неподалік та спостерігав за діями ОСОБА_4 . ОСОБА_9 став кричати, щоби ОСОБА_4 зупинився, проте, останній, усвідомлюючи, що його дії з таємного викрадення чужого майна переросли у відкрите викрадення чужого майна, утримуючи вище вказаний викрадений товар, почав йти з місця вчинення злочину, однак через декілька метрів був зупинений ОСОБА_9 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав що дійсно, при обставинах, встановлених у мотивувальній частині вироку суду, він 05.07.2019 року, ввечорі, перебуваючи у маршрутному таксі побачив у водія сумочку з грошима, яку вирішив викрасти. З цією метою він обійшов маршрутку та через відчинене вікно забрав сумочку, але його дії побачили пасажир та водій, він чув як водій кричав, щоби він повернувся, але він з місця злочину зник. Також вказав, що дійсно 24.10.2020 року вранці, перебуваючи в магазині «Єва», викрав три крема, проте коли він виходив з магазину його помітив охоронець, який крикнув йому та наказав зупинитись, проте він цю вимогу не виконав та пішов далі і фатично одразу був затриманий працівником охорони. Вказав, що сумочку, яку він викрав у водія маршрутки та в якій були гроші, документи та банківська карта, він самостійно повернув до відділку поліції, коли дізнався про тяжкий матеріальний стан водія. Зазанчив, що на час вчинення злочинів він вживав наркотичні речовини, однак на даний час розпочав курс реабілітації, влаштувався, хоча і неофіційно, на роботу. Просив надати йому шанс довести своє виправлення без позбавлення волі та обіцяв виправдати довіру суду.

За відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд, обмежившись за згодою останніх в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України (епізод від 05.07.2019 року), а також у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України (епізод від 24.10.2020 року).

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, фактичні обставини справи та характер злочинних діянь а саме те, що тяжких наслідків чи спричинення шкоди не настало, дії обвинуваченого хоч і носили в кінцевому результаті відкритий характер, проте не поєднані із застосуванням чи погрозою застосування насильства, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується посередньо, працює, непогашених чи не знятих судимостей не має. Крім того суд приймає до уваги, що згідно даних довідки РЦ «Новий путь» № 19, виданої 19.03.2021 року, ОСОБА_4 знаходится на лікування в реабілітаційномц центрі з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотиків та інших психоактивних речовин».

Також суд приймає до уваги позицію потерпілих, які в своїх заявах не зазначали про наявність будь-яких претензій до обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за кожний злочин у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Приймаючи до уваги всі обставини справи суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України обирає принцип часткового складання покарань.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, фактичних обставини справи та характеру злочинних діянь, беручи до уваги те, що злочину, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 має одну кваліфікуючу ознаку, з огляду на особу винного, наявності по справі однієї обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та довести те, що він став на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку в максимальних межах та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; банківська картка Приват Банк та знижкова картка з магазину «Фора», додаткова угода про погашення заборгованості до кредитного договору від 02.07.2019 р. на ім`я ОСОБА_6 , сумочка коричневого кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у власності останнього

- крем для обличчя равликовий «Mizon», в кількості 2 шт., вартістю 1281 грн. 66 коп. (без ПДВ), крем для обличчя «Lirene Goji», вартістю 107 грн. 50 коп. (без ПДВ), які передані на відповідальне зберігання представникуТОВ «РУШ» - залишити у власності ТОВ «РУШ»;

- DVD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження.Дарницької окружної прокуратури міста Києва.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахванням особливостей, встановлених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: