Справа № 461/4495/21
Провадження № 1-кп/461/463/21
УХВАЛА

03.06.2021 року, Галицький районний суд міста Львова

у складі Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білицьке Донецької області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 03 жовтня 2014 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,-

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 04 березня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться зазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .
Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. У клопотанні прокурор зазначає, що 02.03.2021 приблизно о 17:55год. ОСОБА_5 , перебуваючи в кафе «Галка», що на вул.Ковжуна, 4 у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі з невстановленою слідством особою, провадження щодо якої виділено в окреме провадження, з метою протиправного збагачення, скориставшись станом сильного сп`яніння потерпілого ОСОБА_6 , таємно викрав з лівої зовнішньої кишені куртки потерпілого банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , яку передав невстановленій слідством особі, провадження щодо якої виділено в окреме провадження. В подальшому, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа привласнили викрадену банківську картку з корисливих мотивів. Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у викраденні, привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.
Прокурор зазначає, що є достатні підстави стверджувати про те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого, показання якого було взято за основу при повідомленні про підозру, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Враховуючи вищевикладене, просить суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_5 на 60 діб та визначити йому розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовільнити в повному обсязі.
Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечили. Захисник зазначив, що ризики про які вказав прокурор в своєму клопотанні є формальними та такими, що не відповідають дійсності. Зазначили, що розмір застави є надмірним, відтак просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
У пунктах 1-5 ч. 1 ст. 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є: особисте зобов`язання (1); особиста порука (2); застава (3); домашній арешт (4); тримання під вартою (5).
Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання, а так само і продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).
Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше (продовженого) обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеним нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 30 квітня 2021 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05 червня 2021 року.
Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового провадження, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті кримінальних правопорушеннях за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом. Враховуючи стадію судового розгляду, суд не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що підозра є обґрунтованою у розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.
Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, які були встановлені слідчим суддею на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існування і на момент розгляду цього клопотання.
Суд оцінює наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливого переховування обвинуваченого від суду (продовження існування цього ризику) як цілком ймовірний, оскільки в ОСОБА_5 відсутнє постійне місце проживання на території Львівської області, відсутні міцні соціальні зв`язки та офіційний заробіток, а також суворість покарання за інкриміновані злочини, оскільки в разі визнання обвинуваченого винним, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Крім того, суд погоджується з існуванням ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на потерпілого, показання якого було взято за основу при повідомленні про підозру. Оскільки потерпілий на даний час не допитаний в ході судового слідства чи слідчим суддею під час досудового розслідування.
Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
За таких обставин, враховуючи існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я обвинуваченого; його репутацію, майновий стан, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.
Наведені обвинуваченим та його захисником спростування позиції прокурора щодо недоцільності подальшого тримання під вартою та необхідності обрання більш м`якого заходу у вигляді домашнього арешту, не знайшли свого підтвердження під час розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування або зміни запобіжного заходу.
Згідно ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Таким чином, у даному випадку об`єктивним є потреба у задоволені клопотання прокурора про визначення обвинуваченому застави, як альтернативного заходу попередньому ув`язненню. Визначаючи розмір застави суд враховує, що її розмір покликаний, у першу чергу, - забезпечити явку обвинуваченого до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого, його майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави в розмірі 181600 грн. оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити усунення ризику негативної поведінки обвинуваченого.
В разі внесення застави, на підозрюваного слід покласти процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ,- задовольнити повністю.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів тобто по 01 серпня 2021 року включно.
Визначити ОСОБА_5 розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 грн.
Роз`яснити ОСОБА_5 , його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент. Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.
У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;
-не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Повний текст ухвали проголошений 10 червня 2021 року, о 15 год. 00 хв.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її постановлення.

Головуючий суддя ОСОБА_1