16.03.2021 Справа № 337/87/21
Провадження № 1-кп/337/147/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.04.2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ст.. 185 ч.1, 407 ч.4 КК України до трьох років 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком два роки, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

23.11.2020 року, приблизно о 01-00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись в якості гостя у приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись довірою потерпілого ОСОБА_6 , попросив у останнього мобільний телефон « Redmi Note 5» під приводом здійснення дзвінка і, заволодівши мобільним телефоном, вартістю 2300 грн., з урахуванням зносу, покинув приміщення кімнати, розпорядившись у подальшому телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю. Суду пояснив, що він у листопаді 2020 року, вночі, перебував за місцем свого мешкання- у гуртожитку по АДРЕСА_3 , потім зайшов у кімнату, де проживав ОСОБА_6 з метою попросити мобільний телефон, подзвонити. ОСОБА_6 дав йому телефон «Редмі», він узяв телефон, набрав необхідний номер та вийшов з кімнати, яка знаходиться на п`ятому поверсі гуртожитку. Потім він пішов з гуртожитку. Телефон забрав з собою щоб продати та отримати гроші, розумів, що телефон йому не належить. У подальшому телефон продав таксисту за 400 грн., які витратив на цигарки та спиртні напої. На теперішній час завдану потерпілому шкоду відшкодував, сплатив вартість телефону. Розумів, що він перебуває на іспитовому строку за попереднім вироком суду. У скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 23.11.2020 року, приблизно біля першої години ночі, до нього у кімнату гуртожитку, прийшов ОСОБА_5 та попросив мобільний телефон подзвонити. Раніше він вже приходив з аналогічного питання. Він розблокував телефон, ОСОБА_7 продиктував йому номер, він набрав, і передав телефон ОСОБА_8 , який взяв телефон та вийшов з кімнати, розмовляти. Хвилин через п`ять він подивився, але ні ОСОБА_9 , ні телефону не було, після чого він звернувся до поліції. На теперішній час ОСОБА_7 сплатив йому вартість телефону, тому претензій до нього він не має.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство), вчинене повторно.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше був засуджений за скоєння корисливого кримінального правопорушення, скоїв кримінальне правопорушення у період іспитового строку, повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_6 завдану шкоду, на обліку в наркодиспансері та психоневрологічному диспансері не перебуває, враховує стан його здоров`я, ту обставину, що обвинувачений є учасником АТО, нагороджений орденом «За мужність» третього ступеня.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше був засуджений 03.04.2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.1, 407 ч.4 КК України до трьох років 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком два роки, скоїв кримінальне правопорушення у період іспитового строку, тому, відповідно до ст. 71 КК України, до новопризначеного ОСОБА_5 покарання, необхідно приєднати частково не відбуте покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03.04.2020 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання, приєднати частково покарання, не відбуте за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03.04.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у вигляді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченого.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1