Номер провадження:1-в/521/135/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
представника ДУ «ОВК (№14)» ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_4 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 84 КК України у зв`язку з хворобою.
Як зазначено у клопотанні, засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення в ДУ «Одеська виправна (№ 14)». Засуджений має ряд хронічних захворювань, які істотно загострились у теперішній час. Наявне у ОСОБА_5 захворювання входить до переліку тяжких захворювань, які є підставою для звільнення від подальшого відбування покарання.
На думку адвоката ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_5 підпадає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 84 КК України, тобто може бути звільнений від подальшого відбуття покарання за хворобою.
Адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд клопотання без її участі.
Представник ДУ «ОВК (№14)» заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 .
Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Заяв чи клопотань про відкладення не надходило.
Дослідивши клопотання та надані матеріали, заслухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України). Відповідно до ч.1 ст.9КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено нормами КПК.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.
Згідно ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.
Інститут звільнення від покарання та його відбування є одним з проявів принципу гуманізму у кримінальному праві. Його застосування спрямоване на звуження меж кримінально-правової репресії, для стимулювання виправлення засудженого, адаптації його до норм соціальної поведінки та вимог дотримання правопорядку.
Як визначено ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.
Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначений Додатком № 12 до Наказу Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».
Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадках, якщо ця хвороба не лише за тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу (п. 2 розділу VІ Порядку).
Таким чином, особа, яка під час відбування покарання захворіла на тяжку хворобу, може бути звільнена від відбування покарання за умови, що тяжке захворювання перешкоджає відбуванню покарання. До таких захворювань відносяться хвороби, перелічені в Переліку захворювань. Наявність такого захворювання визначається спеціальною медичною комісією у встановленому порядку.
Судом встановлено, що адвокатом ОСОБА_4 не було надано висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я ДКВС про наявність у засудженого ОСОБА_5 хвороби, зазначеної в Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання (згідно з додатком 13 до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі»).
Як вбачається з доданого до клопотання листа-відповіді, наданої на запит адвоката ОСОБА_4 , філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС» в Одеській області № 980/47-00 від 07.08.2020 року, засуджений ОСОБА_5 . Перебуває на диспансерному обліку лікаря інфекціоніста. Щомісячно звертається до медичних працівників МЧ №14 для отримання АРТ терапії та огляду лікарем. На теперішній час стан здоров`я стабільний.
В матеріалах клопотання відсутній висновок про проведення медичного обстеження засудженого лікарсько-консультативною комісією та відсутнє будь-КК документальне підтвердження наявності тяжкої хвороби у ОСОБА_5 , яка б могла бути підставою для звільнення від відбуття подальшого покарання у зв`язку з хворобою. Однак, саме такі документи мають бути підставою для звернення до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання за хворобою.
Суд підкреслює, що поданню клопотання передує відповідне медичне обстеження засудженого, а не навпаки.
До того ж, суд приходить до висновку, що відмічений у ОСОБА_5 стан здоров`я не позбавляє його можливості звичайного функціонування як особистості, мати свої права та обов`язки.
Враховуючи відсутність підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання за хворобою, суд вважає, що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 потрібно відмовити.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 84 КК України, ст. 152 КВК України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом встановленого законом строку з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси.

Суддя ОСОБА_1