09.02.2021 Провадження № 1-кп/331/142/2021
Єдиний унікальний номер 331/5584/19
09 лютого 2021 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження у відношенні обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики, встановлені слідчим суддею, до сьогодні не змінилися та продовжують існувати, а обраний запобіжний захід спливає найближчим часом.
Потерпілий ОСОБА_11 та його представник адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_12 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зазначивши, що клопотання не вручено у відповідності до вимог КПК України. Обвинувачений ОСОБА_12 зазначив, що проходить практику в охороній фірмі, має намір працевлаштуватись, обов"язків домашнього арешту не порушував, тому продовжувати у відношенні нього запобіжний захід немає підстав.
Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також обвинувачений ОСОБА_10 також заперечували проти продовження запобіжного заходу, звернувши увагу, що справа перебуває у провадженні суду більше одного року, за цей період прокурор подає клопотання про продовження запобіжного заходу, яке зводиться лише до констатації змісту обвинувачення без надання доказів на підтвердження заявлених прокурором ризиків, яких взагалі не існує. Тому підстав для задоволення клопотання немає. Захисник ОСОБА_8 зокрема зазначив, що прокурором не додержано процедуру звернення із відповідним клопотанням, оскільки копію клопотання не вручено стороні захисту за три години, як це передбачено нормами КПК України.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховатися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім того, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини № 3477-IV передбачає застосування судами Конвенції та практики Європейського суду з прав людини як джерела права, а ст. 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу. За виняткових обставинах цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку" (п.51).
Дійсно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не є найсуворішим. Разом з цим, він також несе із собою суттєві обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема, особи відчувають обмеження у її буденному укладі життя.
За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 року № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч. 2 ст. 29 Конституції України).
Під час судових засідань судом було встановлено, що що ОСОБА_12 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину групою осіб, у присутності малолітньої особи, який, ймовірно, було вчинено у вечірній час поблизу із житловими будинками, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки вчиненого. Обвинувачені раніше до кримінальної відповідальності не притягались, але, як вказано в обвинувальному акті, кримінальне правопорушення вчинили на підґрунті конфліктних відносин із потерпілим, що свідчить про наявність ризику, що обвинувачені можуть продовжити злочинну діяльність.
Однак, суд враховує, що за період розгляду даного кримінального провадження ( більше одного року) жодний з обвинувачених нових злочинів не вчинив, жодних порушень процесуальних обов`язків домашнього арешту не допустив, змінили свою поведінку на суспільно-корисну, вжили заходи щодо працевлаштування, місця проживання не змінювали, що свідчить на користь того, що ризик ймовірного продовження злочинної діяльності зменшився.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Клішин проти України наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту у минулих засіданнях судом було враховано припущення потерпілого про можливий тиск на нього та свідків у кримінальному провадженні під час судового розгляду, оскільки факти вчинення неправомірних дій на нього та його родини невідомими особами, якими можуть бути і обвинувачені або інші особи за їх вказівкою, є очевидними. Однак, за період розгляду кримінального провадження жодних нових даних про спроби тиску на потерпілого або свідків судом отримано не було, а прокурором не було надано інших переконливих доказів, що вказаний ризик продовжує існувати і до сьогодні.
Таким чином, враховуючи те, що своєю процессуальною поведінкою обвинувачені, на думку суду, довели, що не схильні до перешкоджання кримінальному провадженню, при цьому ризик можливого вчинення нових порушень зменшився з огляду на зміну поведінки обвинувачених на суспільно-корисну, тому вказані факти свідчить про можливість застосування до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який здатен запобігти встановленому ризику, передбаченимому ст. 177 КПК України.
Враховуючи наведене, в задоволенні клопотання прокурора належить відмовити, застосувавши до обвинувачених запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 179, 181, 194, 331 КПК України,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відмовити.
Змінити у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на більш м"який- особисте зобов"язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк до 09 квітня 2021 року такі обов`язки :
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: м. Запоріжжя без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Змінити у відношенні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на більш м"який - особисте зобов"язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк до 09 квітня 2021 року такі обов`язки :
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: м. Запоріжжя без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Запорізької обласної прокуратури - ОСОБА_15 .
Роз`яснити, що у разі невиконання покладених обов`язків до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладене грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1