печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина, працюючого директором ПП «Слобожанські інвестиції 2007», зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000353 від 04.03.2021 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,3 ст. 265 КК України. На даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання, просив його задовольнити з підстав в ньому зазначених.

Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, вважаючи підозру необґрунтованою та відсутніми ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Просили врахувати належну поведінку підозрюваного та те, що він сам прибув до суду.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисників, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час судового розгляду встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час в невстановленому досудовим розслідуванням місці у колишнього директора ТОВ «Міжнародний Аеропорт «Одеса» ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на передачу джерел іонізуючого випромінювання без передбаченого законом дозволу за наступних обставин.

ТОВ «Мікс Лайн» () за договором поставки від 15.11.2019 № SS-159/19 придбало у ТОВ «Скан системс» () два промислових рентгенотелевізійних інтроскопи Rapiscan 620XR, заводські номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серійні номери SA17-48-24, SA17-47-08.

Також, отримано повідомлення ТОВ «Скан системс» до Державного регістру джерел іонізуючого випромінювання про постачання на адресу ТОВ «Мікс Лайн» нерадіонуклідних установок, що генерують іонізуюче випромінювання, а саме - систем «Rapiscan 620XR», заводські номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серійні номери SA17-48-24, SA17-47-08, а також отримано форми реєстраційних карток вказаних нерадіонуклідних установок, що генерують іонізуюче випромінювання.

Згадане обладнання на підставі до ст. 1 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» є джерелом іонізуючого випромінювання.

Відповідно до актів приймання-передачі обладнання та виконання робіт по його встановленню від 20.11.2019 № 01/SS-159/10 та від 21.02.2020 №02/SS-159/19, вказані інтроскопи були поставлені, змонтовані, введені в експлуатацію співробітниками ТОВ «Скан системс» для потреб ТОВ «Мікс Лайн». Крім того, відповідно до вказаних актів, ТОВ «Скан системс» провело тренінг співробітників ТОВ «Мікс Лайн» для роботи з поставленим обладнанням.

Відповідно до повідомлення про постачання, а також відповідно до вказаних актів введення в експлуатацію, зазначене обладнання було встановлено за адресою: Центральний аеропорт, 2, м. Одеса.

Так ОСОБА_9 відповідно до актів прийому передачі майна в суборенду від 22.11.2019 та 21.01.2020 прийняв від ТОВ «Мікс Лайн» в особі директора ОСОБА_7 нерадіонуклідні установки, що генерують іонізуюче випромінювання, а саме - систем «Rapiscan 620XR», заводські номери 6175153, НОМЕР_2 , серійні номери SA17-48-24, SA17-47-08, без передбачених законом дозволу, а саме без санітарного паспорту.

Відповідно до акту прийому передачі майна в суборенду від 01.07.2020 передав ТОВ «Армада ЮГ» в особі директора ОСОБА_8 нерадіонуклідні установок, що генерують іонізуюче випромінювання, а саме - систем «Rapiscan 620XR», заводські номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серійні номери SA17-48-24, SA17-47-08, без передбачених законом дозволу а саме без санітарного паспорту.

В подальшому вказані джерела іонізуючого випромінювання використовувалися за адресою: АДРЕСА_2 , без передбачених законом дозволу а саме без санітарного паспорту.

Водночас, згідно з п. п. 1.1, 1.2 державних санітарних правил «Основні санітарні правила забезпечення радіаційної безпеки України», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02.02.2005 № 54 на всі види виробничої діяльності, а також на використання джерел іонізуючого випромінювання поширюється дія цих правил.

До джерел іонізуючого випромінювання належить пристрої, що створюють випромінювання, включаючи споживчу продукцію, закриті джерела, відкриті джерела, генератори випромінювання, включаючи пересувне радіографічне обладнання.

Разом із тим до п. 1.9 Правил заборонено здійснювати купівлю, продаж, оренду, володіння, використання, отримання, передачу, введення в експлуатацію, експлуатацію, перевезення, зберігання джерел іонізуючого випромінювання без передбаченого законодавством дозволу.

Відповідно до п. 3.1 Правил роботи з радіоактивними речовинами та іншими джерелами іонізуючого випромінювання здійснюються з дозволу державної санітарно-епідеміологічної служби.

Водночас п. 10.4 правил забороняється передача будь-яких джерел іонізуючого випромінювання, якщо сторона, що одержує джерело, не має санітарного паспорта.

Висновком експертизи Інституту ядерних досліджень НАН України від 20.08.2020 № 9-2020 встановлено, що «джерело іонізуючого випромінювання фізичний об`єкт, крім ядерних установок, що містить радіоактивну речовину, або технічний пристрій, який створює або за певних умов може створювати іонізуюче випромінювання (Закон України від 08.02.1995 № 39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку»)» чи «об`єкт, що містить радіоактивну речовину або технічний пристрій, який створює або в певних умовах здатний створювати іонізуюче випромінювання. На стадії проектування будь-якої практичної діяльності джерело іонізуючого випромінювання розглядається як джерело, яке опромінює як поточно, так і потенційно (Основні санітарні правила забезпечення радіаційної безпеки України», Наказ МОЗ України від 02.02.2005 № 54)».

Тому промислові рентгенотелевізійні інтроскопи «Rapiscan 620XR», що використовують генератор рентгенівського випромінювання, є «технічними пристроями, які створюють чи в певних умовах здатні створювати іонізуюче випромінювання» і за наведеними визначеннями належить до джерел іонізуючого випромінювання.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» використання ядерних установок та джерел іонізуючого випромінювання на території України базується на дозвільному принципі. Дозвіл на кожен окремий вид діяльності надається органом державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки.

Оскільки максимальний витік радіації на поверхні зовнішніх панелей всієї продукції виробника «Rapiscan Systems» не перевищує 0,1 мР/год (1 мкЗв/год), то при можливому максимальному витоку 1 мкЗв/год і референтній тривалості опромінення 1700 год на рік для персоналу категорії А та Б (таблиця п.2.1 Державних гігієнічних нормативів «Норми радіаційної безпеки України (НРБУ-97)) доза становитиме 1700 мкЗв (1,7 мЗв). Тому продукція виробника «Rapiscan Systems», зокрема пристрій «Rapiscan 620XR» не відповідає за всіх можливих реальних обставин критеріям звільнення, а отож виконання робіт зі згаданим приладом потребує видачі дозволу санітарного паспорту.

Згідно з п. 10.4 правил передача з одного підприємства в інше будь-яких джерело іонізуючого випромінювання, у тому числі зразків після опромінення в реакторі або на прискорювачі, допускається тільки за замовленнями-заявками, погодженими з територіальними закладами державної санітарно-епідеміологічної служби МОЗ України за місцем перебування як підприємства, що передає, так і підприємства, що приймає. Не допускається передача джерела, якщо сторона, що одержує, не має санітарного паспорта і ліцензії на використання таких джерел іонізуючого випромінювання.

Статтею 8 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» норми, правила і стандарти з ядерної та радіаційної безпеки це критерії, вимоги і умови забезпечення безпеки під час використання ядерної енергії. Дотримання норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки є обов`язковими при здійсненні, будь-якого виду діяльності у сфері використання ядерної енергії.

Отже додержання норм радіаційної безпеки та основних санітарних правил, що встановлені чинним нормативними документами, при поводженні (експлуатації тощо) з двома промисловими рентгентелевізійними інстроскопами «Rapiscan 620XR» є необхідним.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 265 КК України, яке виразилось у придбанні, використанні та передачі джерел іонізуючого випромінювання без передбаченого законом дозволу, вчиненому повторно.

11.02.2021 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності.

ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України та явки його до Офісу Генерального прокурора на адресу: АДРЕСА_1 , направлено повідомлення про підозру.

Крім цього, працівникам Департаменту контррозвідки СБ України було надано доручення на встановлення місця перебування ОСОБА_4 та забезпечення явки останнього до Офісу Генерального прокурора для допиту як підозрюваного.

Відповідно до відповіді Департаменту контррозвідки СБ України від 04.03.2021 в ході виконання доручення встановити фактичне місцезнаходження ОСОБА_4 та вручити останньому повістки або іншим способом повідомити про необхідність явки до Офісу Генерального прокурора не представилось можливим.

04.03.2021 з кримінального провадження № 0000688 виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні незаконних дій із джерелами іонізуючого випромінювання, за ч. 1, 3 ст. 265 КК України, які у подальшому об`єднані у кримінальне провадження №0000353.

05.03.2021 у зв`язку із тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000353 місце знаходження підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не встановлено, від явок до Офісу Генерального прокурора він ухиляється та про причини неприбуття не повідомляє, винесено постанову про оголошення його розшуку та зупинення досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді від 22.03.2021 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для у часті в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних матеріалах даних, що містися в протоколі огляду, протоколах допиту свідків листа Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, висновку експерта, договору поставки, договорів суборенди, актів прийому-передачі майна, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України.

Проте, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 3 ст. 265 КК України, особу підозрюваного, його сімейний стан, матеріальне становище, стійкість соціальних зв`язків, конкретні обставини справи, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваній, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Виходячи з конкретних обставин справи, даних про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина, стан його здоров`я, вважаю наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 681 000 грн.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

2) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну .

Керуючись ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 681 000 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

р/рUA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

2) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну .

Строк дії обов`язків, покладених судом визначити в межах строків досудового розслідування, тобто до 9 червня 2021 року включно.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені ст. 182 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1