09.04.2021 Справа № 490/9354/20
н/п 1-кс/490/457/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
05 квітня 2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову від 28 лютого 2017 року слідчого військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000091 від 08 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
17.12.2020 р. адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на вказану вище постанову слідчого, яку просила скасувати, у зв`язку з тим, що винесена слідчим постанова винесена передчасно та всупереч ч. 2 ст. 9 КПК України не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
Свою скаргу заявник обґрунтовувала тим, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим проведено неповно, внаслідок чого у прийнятому рішенні зроблено помилкові висновки, які не відповідають фактичним обставинам злочину, що є предметом кримінального провадження №0000091, та, відповідно прийнято незаконне та необґрунтоване рішення. Зокрема, звертала увагу на те, що ОСОБА_5 під час його допиту в якості потерпілого надано слідчому показання, відповідно до яких свідками його незаконного затримання та катування були ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які перебували 07.06.2015 р. в приміщенні УСБ України в Миколаївській області, а також ОСОБА_10 та інші особи, анкетні дані яких не встановлені слідством. Однак, слідством під час проведення досудового розслідування не допитано вказаних вище осіб, а також інших осіб, зокрема, народних депутатів України ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , журналіста ОСОБА_13 , які повідомили про вчинення кримінального правопорушення та їх звернення стали підставою для відкриття кримінального провадження. Поряд з цим, слідством не встановлені знаряддя вчинення злочину, не проведено слідчий експеримент з метою перевірки показань потерпілого ОСОБА_5 , не проведено жодних експертиз з приводу встановлення обставин нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, зокрема, комплексну судово-медичну експертизу. Крім того, зазначала, що копію оскаржуваної постанови від 28.02.2017 р. було отримано особисто нею 10.12.2020 р. під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим строк звернення зі скаргою не пропущений.
В судовому засіданні особа, що подала скаргу повністю підтримала доводи скарги та просила її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення скарги та повідомив, що скаржник пропустив строк подання відповідної скарги. Водночас, докази належного повідомлення у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, його неявка згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення слідчого, передбачені ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо таке рішення оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчим не надано доказів, які б спростовували ствердження адвоката ОСОБА_3 про те, що копію оскаржуваної постанови нею отримано 10.12.2020 року, а за такого передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк звернення зі скаргою на цю постанову не пропущений.
Зі скарги та доданих до неї копій документів слідує, що предметом розслідування кримінального провадження №0000091 від 08.11.2016 є обставини перевищення службовими особами УСБУ в Миколаївській області службових повноважень, що супроводжувалось насильством стосовно ОСОБА_5 .
Вказані відомості 08.11.2016 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 365 КК України.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР за даним фактом стали звернення народних депутаті України ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , додатками до яких є звернення ОСОБА_13 зі статтею «Уголовное дело, креативное до станности», оприлюдненою на шпателях Інтернет-видання «Контраст».
Постановою від 28 лютого 2017 року слідчим військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України молодшим лейтенантом юстиції ОСОБА_6 кримінальне провадження №0000091 від 08.11.2016 р. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.
Своє рішення про закриття провадження слідчий обґрунтував тим, що під час перевірки показань потерпілого ОСОБА_5 з приводу перевищення службовими особами УСБУ в Миколаївській області своїх службових повноважень, що супроводжувалось насильством стосовно ОСОБА_5 встановлено, що його показання не підтверджуються матеріалами досудового розслідування.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким слідчий керувався під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається у разі, якщо в діянні встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.
При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частина 1 ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, ч. 2 цієї статті зауважує, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Натомість, слідчий вказаних приписів не додержався в повному обсязі і не дослідив обставин, необхідних для прийняття законного і неупередженого рішення, та передчасно дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування неповно та слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Так відповідно до відомостей ІТТ №1 ГУНП Миколаївській області, ОСОБА_5 при доставленні до цієї установи мав тілесні ушкодження. З пояснень затриманого з`ясовано, що дані тілесні ушкодження він отримав при затриманні. Наявність тілесних ушкоджень в подальшому була зафіксована протоколом проведення медичного освідування від 10.06.2015 р., а також висновками судово-медичних експертів від 12.06.2016 р., 17.09.2015, 19.04.2016 р.
Механізм та причина отримання ОСОБА_5 зазначених тілесних ушкоджень, слідчим встановлена на підставі показів свідків наданих в інших кримінальних провадженнях, що порушує принцип безпосередньості допиту свідків. Крім того. слідчим у постанові не встановлено яким чином та при яких обставинах ОСОБА_5 міг отримати тілесні ушкодження.
Таким чином проведені слідчі дії не є достатніми для того, щоб зробити висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
За такого, прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження неможливо визнати законним процесуальним рішенням, в якому обставинам кримінального провадження надано належну правову оцінку.
Враховуючи наведене вище, виходячи зі змісту ст. 307 КПК України, оскаржувана постанова слідчого підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову від 28 лютого 2017 року слідчого військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000091 від 08 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після оголошення.

Слідчий суддя
Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1