Справа № 202/7416/19
Провадження № 1кп/202/63/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001545 від 04.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянин України, розлучений, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , 2002 р.н., ОСОБА_9 , 2008 р.н., із середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2021 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, згідно ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2019 року, приблизно о 08:30 годині, ОСОБА_7 , пересуваючись на автомобілі марки ВАЗ 2104, д.н. НОМЕР_1 фіолетового кольору, по вул. Смоленській у м. Дніпро, їхав назустріч автомобілю марки ВАЗ 2104, д.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , який відволікшись від керування спричинив аварійну ситуацію та змусив ОСОБА_7 здійснити маневр для уникнення зіткнення автомобілів.
У свою чергу ОСОБА_5 , побачивши, що йому назустріч рухається вказаний вище автомобіль, також здійснив маневр праворуч та зупинився на обочині дороги, а ОСОБА_7 зупинив свій автомобіль на іншій стороні дороги.
Після цього, ОСОБА_7 , у вищевказаний день та час, знаходячись неподалік буд. №134 по вул. Смоленській у м. Дніпро, вийшов зі свого автомобіля марки ВАЗ 2104, д.н. НОМЕР_1 , діючи на ґрунті раптово виниклих хуліганських спонукань, що випливали з бажання показати свою зверхність до осіб, які знаходились в автомобілі марки ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_2 , грубо порушуючи громадський порядок, з явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, діставши з салону свого автомобіля предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме бейсбольну біту, рукоятка якої була обмотана ізоляційною стрічкою темного кольору, та, тримаючи його у своїй руці, наблизився до автомобіля марки ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_2 , у салоні якого перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , висловлюючись при цьому грубою нецензурною лайкою. Сприймаючи дії ОСОБА_7 , який тримав у руках предмет, схожий на бейсбольну біту, як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 залишалися знаходитись в салоні вищевказаного автомобіля, не виходячи на вулицю.
Далі, ОСОБА_7 , нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття та поведінки, встановленими у суспільстві, порядком і нормами моралі, прагнучи продемонструвати грубу силу та жорстокість, діючи з особливою зухвалістю, тимчасово порушуючи нормальну діяльність руху транспорту на дорозі, у присутності інших осіб, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме бейсбольної біти, керуючись хуліганськими мотивами, висловлюючись грубою нецензурною лайкою, вказаною бейсбольною бітою почав наносити удари по кузову автомобіля марки ВАЗ 2104, д.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , в результаті чого пошкодив дзеркало бокового обзору, передні двері ліворуч, розбив скло на задній лівій двері, а також пошкодив стойку лівої двері та заднє ліве крило.
Після цього, ОСОБА_7 сів до салону автомобіля марки ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_1 , та з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
В судовому засіданніобвинувачений ОСОБА_7 вину свою в пред`явленому обвинуваченні за ч. 4ст. 296 КК України визнав частково, суду пояснив, що 03.09.2019 року, рухаючись у своєму автомобілі, він здійснював поворотз вул. Майської на вул. Смоленську у м. Дніпро, під час якого йому назустріч виїхав автомобіль марки ВАЗ 2104. Для того, щоб запобігти зіткненню, обвинувачений скерував свій автомобіль вправо, де вдарився колесом об цеглину і зупинився. Водій автомобіля ВАЗ 2104 ОСОБА_5 також зупинився. Він, ОСОБА_7 , вийшов з автомобіля і почав виражати обурення у бік останнього, на що той пояснив, що виїхав ненавмисне. Через напружений емоційний стан, ОСОБА_7 правою рукою відбив дзеркало з автомобіля потерпілого. Будь-яких інших пошкоджень він не робив, бейсбольної біти у нього не було. Після цього обвинувачений сів до свого автомобіля і поїхав, а через декілька зупинок його зупинила поліція.
Обвинувачений звернув увагу, що в автомобілі потерпілого на той час вже було розбите заднє вітрове скло. У зв`язку з чим, обвинувачений визнає цивільний позов частково, а саме в частині відшкодування пошкодженого автомобільного дзеркала бокового обзору.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 03.09.2019 року він їхав на своєму автомобілі, коли повертав на вул. Смоленську у м. Дніпро, від його ключів на підлогу відпав пульт, він відволікся від дороги і нахилився, щоб його підняти. Потім почув сигнал і побачив попереду інший автомобіль, що рухався йому назустріч і за кермом якого був обвинувачений. Після цього обидва автомобілі зупинились, ОСОБА_7 вийшов та почав кричати, виражаючись нецензурною лайкою, на що потерпілий попросив у нього вибачення. Потім ОСОБА_5 від`їхав у бік з проїжджої частини та зупинився, щоб вирішити конфлікт, але побачив, що ОСОБА_7 йде до нього з бейсбольною битою, якою спочатку відбив дзеркало та завдав пошкодження на правихдверцятах, а коли ОСОБА_5 почав їхати від нього, вдарив по задньому склу, задівши при цьому заднє крило автомобіля після чого поїхав.
Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 8350,00 грн., яку він просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки останній заподіяв механічні ушкодження його автомобілю та не відшкодував заподіяну шкоду.
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що обвинувачений це її син, з яким 03.09.2019 року вони разом їхали в автомобілі на роботу, коли повертали на вул. Смоленську, їм назустріч виїхав автомобіль, в останній момент уникнувши зіткнення, ОСОБА_7 зупинився, почав кричати, лаятись і вийшов до автомобіля потерпілого, який продовжував рух. Коли вказаний автомобіль зупинився, потерпілий вибачився, а ОСОБА_7 вдарив по дзеркалу його автомобіля і відбив його. Після цього обвинувачений сів до автомобіля і вони поїхали по своїм справам. Свідок бачила, що заднє маленьке скло на автомобілі потерпілого вже було розбите, тобто його там не було.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що обвинувачений це її племінник, який в цей день разом із ОСОБА_11 її підвозив, коли вони повертали на вул. Смоленську, їм назустріч виїхав автомобіль марки ВАЗ 2104, внаслідок чого ОСОБА_7 різко викрутив кермо у бік та зупинився, а потерпілий не зреагував. Коли ОСОБА_7 вийшов з салону та почав кричати, ОСОБА_5 зупинився позаду них, вибачився. Потім обвинувачений вдарив по автомобільному дзеркалу потерпілого і вони поїхали. Свідок зазначила, що заднє маленьке скло на автомобілі потерпілого було відсутнє.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що того дня він їхав у автомобілі разом із потерпілим, на черговому повороті ледве не зіткнулись з іншим автомобілем, який їхав їм назустріч. Потім вони зупинились і до них вибіг ОСОБА_7 з бітою, обмотаною ганчіркою, в руках, почав кричати, розбив переднє дзеркало і заднє маленьке скло.
Свідок ОСОБА_13 суду показав, що 03.09.2019 року вони разом з батьком їхали на роботу по вул. Совхозній у м. Дніпро, коли повертали на вул. Смоленську, на перехресті він побачив два автомобілі марок ВАЗ 2104 червоного та синього кольору, які потрапили у аварійну ситуацію. Із автомобіля синього кольору вийшов ОСОБА_7 з предметом в руках, схожим на біту, перемотану синьою клейкою стрічкою, підійшов до червонного автомобілю, де сиділи потерпілий та інший пасажир, і розбив нею бічне дзеркало та заднє автомобільне скло. Післяцього, ОСОБА_7 повернувся до свого автомобіля і поїхав. Потерпілий та інший чоловік після зазначеного інциденту з автомобіля марки ВАЗ 2104 червоного кольору не виходили, свідок бачив, що вони злякалися.
Свідок зазначив, що в автомобілі обвинуваченого марки ВАЗ 2104 синього кольору сиділа молода дівчина.
В судовому засіданні досліджено протокол огляду від 03.09.2019 року з фототаблицею до нього, об`єктом якого являється ділянка місцевості, розташована біля буд. 134 по вул. Смоленська у м. Дніпро. На вказаній ділянці розташований автомобіль марки ВАЗ модель 2104, червоного кольору, тип загальний легковий, р.н. НОМЕР_2 . На вказаному автомобілі виявлено наступні пошкодження: розбите праве бокове дзеркало заднього виду, також розбите скло назадній дверцяті, на склі задніх лівих пасажирських дверей виявлена вм`ятина на правій передній водійській дверцяті та вм`ятина на лівому задньому крилі.
Судом досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.10.2019 року, який проведено за участю понятих та свідка ОСОБА_13 , який впізнав особу на фото під №3 як чоловіка, який 03.09.2019 року був водієм автомобіля марки ВАЗ 2104 фіолетового кольору та який 03.09.2019 року приблизно о 08:30 годині, знаходячись неподалік буд. 134 по вул. Смоленській у м. Дніпро, предметом, схожим на бейсбольну біту довжиною приблизно 60 см., розбив водійське дзеркало бокового обзору, пошкодив водійські двері з лівої сторони на автомобілі марки ВАЗ 2104 червоного кольору, при всьому цьому висловлюючись нецензурною лайкою.
Відповідно до довідки до протоколу, на фото під №3 зображений ОСОБА_7 .
Також судом досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.10.2019 року, який проведено за участю понятих та свідка ОСОБА_14 , який впізнав особу на фото під №2 як чоловіка, який 03.09.2019 року був водієм автомобіля марки ВАЗ 2104 фіолетового кольору та який 03.09.2019 року приблизно о 08:30 годині, знаходячись неподалік буд. 134 по вул. Смоленській у м. Дніпро, предметом, схожим на бейсбольну біту, розбив водійське дзеркало бокового обзору, пошкодив водійські двері з лівої сторони на автомобілі марки ВАЗ 2104 червоного кольору, при всьому цьому висловлюючись нецензурною лайкою.
Відповідно до довідки до протоколу, на фото під №2 зображений ОСОБА_7 .
Судомдосліджено протокол пред`явлення особи для впізнання від 29.10.2019 року з фототаблицею до нього, який проведено за участю понятих та потерпілого ОСОБА_5 , який впізнав особу під №3 як чоловіка, який03.09.2019 року приблизно о 08:30 годині, знаходячись біля буд. №134 по вул. Смоленській у м. Дніпро, вийшов зі свого автомобіля марки ВАЗ 2104 фіолетового кольору, вийняв з нього предмет, схожий на біту та почав трощити його автомобіль марки ВАЗ 2104 червоного кольору, у результаті чого пошкодив ліві водійські двері, розбив водійське дзеркало бокового обзору, розбив ліву задню форточку, пошкодив стойку лівої двері, та при всьому цьому висловлювався нецензурною лайкою.
Особою під №3 виявився ОСОБА_7 .
Судом досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання від 29.10.2019 року з фототаблицею до нього, який проведено за участю понятих та свідка ОСОБА_10 , який впізнав особу під №1 як чоловіка, який 03.09.2019 року приблизно о 08:30 годині, знаходячись біля буд. №134 по вул. Смоленській у м. Дніпро, вийшов зі свого автомобіля марки ВАЗ 2104 фіолетового кольору, вийняв з нього предмет, схожий на біту розміром близько 60-80 см. світлого кольору, та почав трощити автомобіль марки ВАЗ 2104 червоного кольору, який належить ОСОБА_5 , у результаті чого пошкодив ліві водійські двері, розбив водійське дзеркало бокового обзору, розбив ліву задню форточку, пошкодив стойку лівої двері, та при всьому цьому висловлювався нецензурною лайкою.
Особою під №1 виявився ОСОБА_7 .
Оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази - з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд поза розумним сумнівом, вважає, що вонив повній мірі доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення за ч.4 ст.296 КК України.
При наданні пояснень в судовому засіданні, обвинувачений підтвердив, що 03.09.2019 року він дійсно ледве не зіткнувся із автомобілем потерпілого, через дії якого був змушений скерувати автомобіль таким чином, щоб запобігти зіткненню. Також, обвинувачений не заперечував, що між ними спалахнув конфлікт, у ході якого ОСОБА_7 підійшов до автомобіля потерпілого і правою рукою відбив з нього дзеркало. Однак, ОСОБА_7 стверджує, що бейсбольної біти у нього не було і будь-яких інших пошкоджень автомобілю ОСОБА_5 він не заподіяв.
Судом не встановлені фактичні дані, які свідчать про те, що потерпілий ОСОБА_5 повідомив неправдиву інформацію про застосування обвинуваченим бейсбольної біти, з метою обмовити останнього. Тим більше, що свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які були безпосередніми очевидцями події, також вказали на наявність бейсбольної біти у ОСОБА_7 , якою останній пошкодив автомобіль потерпілого.
При вирішенні питання про вірність кваліфікації дій обвинуваченого, судом враховується п. 9 роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», відповідно до якої, вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК України) слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 створив реальну загрозу потерпілому для його життя та здоров`я, застосовуючи інший предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, як вказано в обвинувальному акті, а саме бейсбольну біту, якою розбив скляні вікна на автомобілі потерпілого, в той час, як останній знаходився всередині салону разом з іншим пасажиром, та які сприймали агресивні дії обвинуваченого, як реальну загрозу для себе.
Суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого щодо відсутності у нього такої біти та критично відноситься до його показань з цього приводу, оскільки безпосередньо допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_13 показали, що бачили на власні очі, як ОСОБА_7 після зупинки свого автомобіля, вийшов з нього і побіг до автомобіля потерпілого, при цьому в руках у нього була бейсбольна біта, якою він розбив дзеркало та заднє автомобільне скло.
Діючи таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 достеменно усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої поведінки буде заподіяно шкоду майну потерпілого, на що вказують спосіб і знаряддя спричинення ушкоджень автомобілю ОСОБА_5 , їх характер, локалізація, а також наступна поведінка обвинуваченого, який не цікавився наслідками своїх злочинних дій, і подальше залишення ним місця злочину.
Такі показання свідків не викликають сумнів у їх достовірності, оскільки вони узгоджуються між собою й іншими матеріалами справи та оцінені судом в сукупності з іншими доказами.
Водночас, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які перебували в автомобілі разом з обвинуваченим, підтвердили, що сам ОСОБА_7 після уникнення аварійного зіткнення з вини потерпілого, почав проявляти агресію до останнього та провокувати конфлікт, у ході якого, незважаючи на вибачення потерпілого, вдарив рукою по дзеркалу автомобіля останнього, внаслідок чого відбив його, однак без застосування бейсбольної біти.
Крім того, вказані свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , як і обвинувачений у своїх показах, звернули увагу суду на те, що заднє вітрове скло на автомобілі потерпілого ОСОБА_5 ще до початку зазначеного конфлікту вже було розбите.
Суд зазначає, що на даний факт звернули увагу виключно дані свідки, які до того ж, весь час знаходились у салоні автомобіля ОСОБА_7 . Ніхто з інших допитаних свідків про такі деталі в суді жодним чином не зазначив. Одночасно, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які помітили та запам`ятали факт розбитого скла на автомобілі потерпілого ОСОБА_5 ще до конфлікту з обвинуваченим, стверджували при цьому, що скло було повністю відсутнє. В той же час, згідно з фототаблицями огляду, які наявні в матеріалах справи, чітко вбачається, що вітрове скло розбите посередині, з уламками по периметру віконної рами. Свідки не звернули уваги на такі вагомі деталі, а також на наявність драбини на даху автомобіля, що викликає сумніви у об`єктивності наданих показань, оскільки вони є досить вибірковими.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає такі покази нелогічними та такими, що ніяким чином не узгоджуються з безпосередньо дослідженими доказами в судовому засіданні. Пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 свідчать про бажання вигородити обвинуваченого, який є їхнім родичем, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, а тому не приймаються судом до уваги.
Сам обвинувачений не заперечує того факту, що саме він спровокував конфлікт та пошкодив дзеркало.
Аналіз диспозиції ст. 296 показує, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є вчинення діяння, яке полягає в грубому порушенні громадського порядкута супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Хуліганство може полягати у застосуванні насильства (побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень) до потерпілих, знищенні або пошкодженні майна, безладній стрілянині, використанні сильнодіючих речовин з метою зірвати проведення масового заходу, проявах безсоромності, знущанні над безпорадними людьми тощо.
Ознакою об`єктивної сторони хуліганства такі діяння стають з урахуванням місця, часу й обстановки, інших об`єктивних ознак, а також мотивів їх вчинення,
Кримінальне караним є грубе порушення громадського порядку. Грубість порушення громадського порядку визначається з урахуванням місця вчинення хуліганських дій, Їх тривалості, кількості і характеристики потерпілих, ступеня порушення їхніх прав та законних інтересів тощо. Таким чином, грубе порушення громадського порядку має місце тоді, коли йому заподіюється істотна шкода, коли хуліганство пов`язане з посяганням на інші правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, коли це зачіпає важливі інтереси чи інтереси багатьох осіб, коли відновлення порядку вимагає значних, тривалих зусиль.
Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. N 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Використання при вчиненні хуліганства предметів господарсько-побутового призначення, спеціальних засобів, а також інших спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень знарядь злочину є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч.4 ст.296 КК України не тільки у тих випадках коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 11 вищевказаної Постанови, спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій.
Застосування обвинуваченим ОСОБА_7 бейсбольної біти під час нанесення нею механічних ушкоджень по автомобілю потерпілого підтверджується переконливими показаннями самого потерпілого та свідків.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 03.09.2019 року носили хуліганський мотив, оскільки були направленні на нехтування загальноприйнятими правилами поведінки та моральності, свої протиправні дії вчиняв відкрито, в громадському місці, не звертаючи уваги на інших людей, що свідчить про уявну неповагу, з його боку, до суспільства.
Також суд враховує особливу зухвалість дій обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки згідно роз`яснень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 року, особливою зухвалістю при вчиненні хуліганства визнається грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось із застосуванням бейсбольної біти, якою обвинувачений завдав механічних пошкоджень автомобілю потерпілого.
Заподіяння механічних ушкоджень автомобілю потерпілого було поєднано з очевидним для оточуючих відкритим нехтуванням встановленого у суспільстві порядку, з використанням незначного приводу, прагненням продемонструвати грубу силу, жорстокість. Пошкодження скла на автомобілі здійснювалось на очах інших осіб, з прагненням продемонструвати свою перевагу перед ними.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України поза розумним сумнівом.
Невизнання вини обвинуваченим суд вважає засобом захисту з метою пом`якшити свою участь за скоєний злочин та дає критичну оцінку показанням ОСОБА_7 , оскільки вони спростовуються як поясненнями потерпілого та свідків, так і сукупністю інших доказів, досліджених судом та свідчать про небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення та будь-яким способом уникнути відповідальності за вчинений злочин.
Суд допитав обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідив матеріали, що характеризують обвинуваченого, письмові докази, висновки експертиз та дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати ч.4ст.296 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, суд не знаходить.
З врахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України. Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а й буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Суд всебічно та об`єктивно дослідивши обставини справи, з`ясувавши характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, вважає доцільним частково задовольнити цивільний позов,оскільки судом встановлено, що сума ремонту пошкодженого обвинуваченим дзеркала бічного обзору визначена у розмірі 450,00 грн., та підтверджується дослідженим судом товарним чеком від 03.09.2019 року, тому позовні вимоги в частині вказаних витрат підлягають задоволенню.
Щодо відшкодування суми на ремонт інших пошкоджень автомобіля ВАЗ 2104 р/н НОМЕР_1 , потерпілим не надано підтверджуючих доказів щодо понесених витрат чи вартості відновлюваного ремонту, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 у цій частині.
Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, оскільки судом встановлено, що саме обвинуваченим завдано матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 , то вона підлягає стягненню.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Речові докази суду не надавались.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, поглинути призначеним покаранням, покарання призначене за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2021 року за ч.1.ст. 309 КК України, та остаточно визначити ОСОБА_7 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
У відповідності до ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 2 років /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 450, 00 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1