Справа № 591/6189/20
Провадження № 1-кп/591/300/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Певек, Чаунського району, Магаданської області, РФ, мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, не працюючого, судимого: 1) 02 березня 2004 року Зарічним районним судом м. Суми за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 2) 01 жовтня 2008 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 3) 07 травня 2018 року Зарічним районним судом м. Суми за ст. 70, ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі;
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
24 вересня 2020 року близько 04.30 год. ОСОБА_6 , маючи намір на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно від оточуючих, шляхом віджиму дверей, проник до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав зварювальний апарат, дві кутові шліфувальні машинки загальною вартістю 4700 гривень, які належали ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 провину у вчиненні кримінального правопорушення фактично не визнав повністю та показав, що в зазначений в обвинуваченні час він йшов по м. Суми на роботу, де неофіційно працював вантажником. Коли проходив повз зазначеного приміщення, то побачив в ньому привідкриті двері, а поруч стояла сумка з мішком. Коли почав відходити, то його догнали працівники поліції, побили та змусили дати покази, що це нібито він викрав зазначене майно. До вказаного приміщення не проникав, майна з нього не викрадав.
Згадані покази обвинуваченого суд вважає обраним способом захисту, наданими з метою уникнення відповідальності, оскільки позиція обвинуваченого не підтверджена жодним доказом та навпаки спростовується наданими доказами зі сторони обвинувачення, які узгоджуються між собою, а переконливих підстав для недовіри яким чи стосовно визнання їх недопустимими, суду зазначено не було.
Так, в судовому засіданні було досліджено відеозапис, отриманий в порядку ст. 93 КПК України на запит слідчого, з відеорєстратора автомобіля поліції охорони та нагрудних камер працівників поліції охорони, які прибули на виклик по спрацюванню сигналізації в згаданому приміщенні та здійснювали затримання особи, а також протокол його огляду (т. 1 а.с. 112-118).
З наданих записів та протоколу огляду вбачається, що, коли автомобіль поліції охорони прибуває на місце події, то з дверей приміщення потерпілого виходить особа, яка має рюкзак за спиною, а в руках несе певні речі та відходить швидким шагом від приміщення. Одразу після цього один з працівників поліції починає переслідування, під час якого орієнтує інші екіпажі про прикмети зловмисника, називаючи в тому числі ознаки куртки, яка в подальшому була вилучена у ОСОБА_6 при особистому обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України (т. 1 а.с. 119).
При цьому, після нетривалого переслідування, в кущах неподалік місця події був виявлений та затриманий працівниками поліції охорони саме ОСОБА_6 , з рюкзаком за спиною та в куртці, про яку повідомляв поліцейський та яка була вилучена у обвинуваченого при особистому обшуку.
В той же час, суд не може враховувати як доказ зафіксовані на вказаному відео пояснення обвинуваченого стосовно вчинених ним дій, оскільки фактично вони є показами особи, наданими до роз`яснення його прав, передбачених ст. 42 КПК України та отриманих всупереч вимогам ст.ст. 18, 20 КПК України.
Проте, сам відеозапис є належним та допустимим доказом, як і інша інформація зафіксована на ньому та є цілком достатньою для покладення в основу вироку, оскільки узгоджується з показами працівників поліції наданих суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які прибули на наведений виклик, виявили обвинуваченого, який виходив з майном з приміщення потерпілого, якого переслідували та приймали участь в його затриманні (покази цих свідків в суттєвих обставинах узгоджуються між собою та з іншими доказами, а незначні суперечності суд відносить на давність подій та суб`єктивне сприйняття особою тих чи інших обставин).
Цими доказами спростовуються покази обвинуваченого, оскільки обвинувачений не заперечив того, що саме його переслідували працівники поліції та саме його затримали в кущах після цього.
Крім цього, обвинувачений зазначав суду про те, що до приміщення він не проникав, але на відеозаписі зафіксовано, що особа, яку переслідували працівники охорони (тобто ОСОБА_6 ) саме виходить з приміщення потерпілого та несе в руках якісь речі (які в подальшому виявлені та вилучені поруч з приміщенням), що дозволяє не довіряти показам обвинуваченого та вважати їх обраним способом захисту.
До того ж, суду жодним доказом не підтверджено тих обставин, що в такий ранній час (04.30 год.) ОСОБА_6 дійсно прямував до місця роботи, а до початку судового розгляду не звертався у передбаченому законом порядку з заявами про вчинення відносно нього можливих неправомірних дій зі сторони правоохоронців.
До речі, суд не може вважати можливе застосування недозволених методів дізнання до обвинуваченого як підставу для визнання будь-якого з доказів недопустимим, оскільки жоден з доказів, наданих суду зі сторони обвинувачення не був зібраний за допомогою вказаних методів, на які посилалась сторона захисту або на підставі інформації, отриманої внаслідок таких дій (стосовно інформації повідомленої обвинуваченим, що зафіксована на відеозаписі, позиція суду зазначена вище).
Крім цього, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого в провину злочину підтверджується наступними доказами:
-протоколом огляду, під час якого поруч з приміщенням, з якого було вчинено крадіжку майна потерпілого, було його виявлено та вилучено (т. 1 а.с. 66-71);
-висновком експерта товарознавця, яким підтверджено вартість викраденого майна (т. 1 а.с. 73-84).
Висновки дактилоскопічної та трасологічної експертиз (т. 1 а.с. 92-111) не містять в собі інформації стосовно предмета доказування, але і не спростовують та не підтверджують провини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого в провину діяння (наявність слідів на об`єктах викрадення та в приміщенні, які не походять від обвинуваченого жодним чином не доводять його невинуватості, оскільки до вказаного приміщення мало законний доступ невизначене коло осіб, які і могли залишити вказані сліди).
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив в своїх показах суду вчинення відносно нього наведеного злочину, за вказаних в обвинуваченні обставин невідомою йому особою та повернення викраденого майна, а свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поняті наведеного огляду, підтвердили в показах суду свою участь в проведенні наведеної слідчої дії.
Свідок ОСОБА_11 співмешканка обвинуваченого, показала суду, що 23 вересня 2020 року вона з обвинуваченим лягли спати (близько 24.00 год.), коли прокинулась вранці, то ОСОБА_6 не було, куди він подівся, свідок не знає, за яких обставин залишив житло, також не повідомила суду жодної інформації. В подальшому її було повідомлено про те, що він затриманий та перебуває у відділку поліції.
Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_6 наведеного кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він, своїми умисними протиправними діями, скоєними повторно, поєднаними з проникненням до іншого приміщення, вчинив таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна вартістю 4700 гривень, що належало ОСОБА_5 , тобто вчинив крадіжку, кваліфікуючими ознаками якої є повторність та проникнення до іншого приміщення.
Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_6 суду не наведено.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є судимою особою, не працює, власних дітей не має.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, негативний висновок органу з питань пробації.

Враховуючи викладене та негативні дані щодо особи обвинуваченого, його майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, вік обвинуваченого та вчинення злочину неодноразово судимою особою за вчинення подібних діянь, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише за умови його ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме це покарання сприятиме досягненню мети кримінального провадження.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати, підтверджені прокурором, пов`язані з проведенням експертних досліджень, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу належить залишити тримання під вартою, враховуючи негативну репутацію обвинуваченого, наявність ризиків ухилення та вчинення інших кримінальних правопорушень.
На підставі ч. 3 ст. 185 КК України, керуючись ст.ст. 368, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Строк відбування покарання обраховувати з 24 вересня 2020 року.

Речові докази: зварювальний апарат, дві кутові шліфувальні машинки залишити в користуванні ОСОБА_5 ; відбиток низу взуття відкопійований на дактоплівку, відбиток низу взутті, з якого знятий гіпсовий зліпок та чотири сліди рук відкопійовані на липку стрічку знищити; дактилоскопічну карту ОСОБА_6 повернути до Сумського РУП ГУНП України; диск з відеозаписами залишити в матеріалах провадження; куртку, кепку рюкзак повернути ОСОБА_6 (зі скасуванням накладеного арешту на це майно ухвалою слідчого судді від 25 вересня 2020 року).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4576,6 гривень.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не більше чим до 29 липня 2021 року.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а також не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1