Справа № 953/7632/21
н/п 1-кс/953/4079/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Слідчий зазначає, що 20.04.2021 приблизно о 03:36 год. до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.04.2021 о 03:35 за адресою: АДРЕСА_1 , невідомий, шляхом підпалу пошкодив автомобіль «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, що зареєстрований за ОСОБА_5 , чим останній були спричинені матеріальні збитки.
Слідчий вказує, що виявлений та вилучений автомобіль 21.04.2021 року в ході вказаного огляду місця події визнано, визнано речовим доказам, відповідно до ст. 98 КПК України, про що винесено відповідну постанову. Автомобіль необхідний для проведення слідчих (розшукових) дій, досліджень, у тому числі призначення ряду судових експертиз.
Слідчий, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, просить накласти арешт на вилучений автомобіль марки «Toyota» моделі «Corolla» в кузові сірого кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », власником якого є ОСОБА_5 .
В судове засідання слідчий ОСОБА_3 та власник майна не з`явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду клопотання про арешт майна. Слідчий ОСОБА_3 подала заяву, в якій просить розглядати клопотання без її участі та задовольнити в повному обсязі.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 подав заперечення на клопотання про арешт майна, в якому зазначає, що ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні є потерпілою, а слідчий суддя не має понов важень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. Сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна, зобов`язана навести підстави , в зв`язав з якими потрібно здійснити арешт майна, в той же час в клопотанні, на думку адвоката ОСОБА_6 , не наведено жодних підстав для накладення арешту на майно. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешт на автомобіль марки «Toyota сorolla», д.н.з. « НОМЕР_1 », та повернути автомобіль власнику ОСОБА_5 .
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та слідчого.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частиною першою статті 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, має значення для забезпечення даного кримінального провадження у якості речових доказів, які самі по собі, та в своїй сукупності можуть містити відомості, про вчинення кримінального правопорушення та у подальшому необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду слідчих (процесуальних) дій, доказу вини причетних до злочинної діяльності у суді.
Вилучений відповідно до протоколу огляду місця події від 21.04.2021 автомобіль марки «Toyota сorolla», в кузові сірого кольору, з д.н.з. « НОМЕР_1 », який зазначено в клопотанні слідчим, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобіля марки «Toyota сorolla», д.н.з. « НОМЕР_1 » - ОСОБА_5 відчуження, розпорядження та користування зазначеним автомобілем до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.
В той же час слідчий суддя вважає можливим передати автомобіль марки «Toyota сorolla», д.н.з. « НОМЕР_1 » на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , з покладенням обов`язку забезпечити зберігання вказаного автомобіля до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Передати автомобіль марки «Toyota сorolla», в кузові сірого кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », його власнику ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.
Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та необхідність збереження арештованого майна.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ ХРУП №1 в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1