Справа № 443/1315/19
Провадження № 1-кп/456/152/2021
ВИРОК

іменем України

13 серпня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0000390 від 3.06.2018 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, фізична особа підприємець, раніше не судимого;

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

з участю обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

законного представника потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 3.06.2018р. у проміжку часу4.15-05.00 год., керуючи автомобілем «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою сполученням «Миколаїв Жидачів Калуш», в сторону м. Калуш, проїжджаючи її ділянку між смт. Журавно та с. Монастирець, що не доїжджаючи 430 м. до другорядної дороги, яка веде до с. Мельнич, Жидачівського району Львівської області, грубо порушив вимоги «Правил дорожнього руху України», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р. та введені в дію з 01.01.2002р., а саме Р.1 п.1.3, 1.5; Р.2 п.п. 2.3 б), д), 2.9 а), в); Р.12 п.п. 12.1, 12,6; Р.13 п.п.13.1 та 13.3, які виразились в тому, що він, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння (згідно висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.06.2018 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння), рухаючись ділянкою дороги, на якій по її середині та з правого краю було багато вибоїн, із перевищенням безпечної швидкості, яка на даній ділянці дороги не повинна була б перевищувати 34 км/год, тим самим під час вибору в установлених межах безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а під час об`їзду перешкод у вигляді вибоїн не вибрав безпечних інтервалів до них, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до втрати поперечної стійкості автомобіля та виїзду його на праве по напрямку руху узбіччя, і як наслідок, наїзду на дерево.Внаслідок вказаного порушення водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, пасажир автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №64/18 від 25.07.2018, отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на правому плечі та передпліччі по зовнішній поверхні, садна на зовнішній поверхні правого кульшового суглобу, передньої поверхні лівого колінного суглобу та лівої гомілки, крововилив в м`яких покровах тім`яної ділянки голови, субарахноїдальний крововилив лівої тім`яної частки головного мозку, крововилив в м`яких

тканинах нижньо-грудного та поперекового відділів хребта, компресійний перелом 9-го грудного хребця, уламковий перелом 10-го грудного хребця, переломи поперечних відростків 7-9-го грудних хребців зліва, переломи 9-11-го ребер зліва по прихребтовій лінії та 11-го ребра зліва по лопатковій лінії, забій обох легень, лівобічний гемоторакс та правобічний гіневмогемоторакс (дреновані в Жидачівській КЦРЛ), лінійні розриви фіброзної капсули з поверхневим ушкодженням паренхіми діафрагмальної поверхні правої частки печінки, поперечний розрив грудного відділу аорти, ускладнений масивним крововиливом, об`ємом 2200 мл. в ліву плевральну порожнину, що в сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення і в даному випадку призвели до смерті потерпілої, та знаходяться в причинно - наслідковому зв`язку із вищеописаною ДТП. В свою чергу інший пасажир автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно висновку експертизи № 79/2018 від 13.07.2018, отримала закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням, забійні садна спини, що відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та дав покази про те, що 02.06.2018 близько 21 год. на автомобілі свого брата марки Мітцубісі Лансер червоного кольору приїхав в нічний клуб, що в смт. Журавно Жидачівського району. В нічному клубі зустрівся з друзями, спілкувався та грав з ними в більярд. Близько 05 год. 3.06.2018, перед закриттям нічного клубу, його товариш ОСОБА_11 , запропонував поїхати до нього на дачу. Частина їхніх друзів сіли в автомобіль до ОСОБА_12 , а сестри ОСОБА_13 , з якими до того був візуально знайомий, сіли в його автомобіль, а саме ОСОБА_14 сіла на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_15 позаду, паски безпеки вони не використовували. На вулиці вже почало світати і вони виїхали з-під нічного клубу в напрямку с. Мельнич Жидачівського району. Попереду їхав ОСОБА_12 на автомобілі БМВ, однак на виїзді з смт. Журавно він їх обігнав на швидкості близько 80 км/год та продовжував рух з такою швидкістю. Дорожнє покриття спочатку було добре, а за мостом на відстані близько 100 м почались вибоїни, він намагався загальмувати, однак автомобіль в`їхав у вибоїну, та з`їхав спочатку на узбіччя, а потім в кювет де зіткнувся з деревом. Вказав, що ні алкоголь ні наркотики в той вечір не вживав, не може пояснити чому лікар у своєму висновку вказала, що він перебував в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, заперечив й те, що під час освідування говорив лікарю, що того вечора випив 200 гр. коньяку. На його думку ДТП трапилось через погане дорожнє покриття, він керуючи автомобілем правил дорожнього руху не порушував.
Щодо заявленого потерпілими цивільного позову, то такий визнає частково на суму 100 000 грн. При цьому шкодує про те, що трапилось, просить вибачення у потерпілих та просить його суворо не карати.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість по вказаному епізоду злочинної діяльності доводиться дослідженими судом доказами, які суд оцінив з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

- показаннями в судовому засіданні неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , про те, що з ОСОБА_3 раніше були знайомі, оскільки проживали в одному селі, однак в жодних відносинах не перебували. Того дня, 2.06.2018 разом зі своє сестрою ОСОБА_10 , пішли в нічний клуб в смт. Журавно Жидачівського району, де відпочивали з подругами, а саме ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .. Протягом вечора пили вино, вона випила близько 50-100 мл. вина, скільки в той вечір випила її сестра не може сказати. Наркотиків не вживали. За сусіднім столиком, неподалік перебувала компанія хлопців, разом з ними знаходився і ОСОБА_18 та вживав алкогольні напої (горілку). Дискотека закінчилась близько 4.00 год. та вона з сестрою вийшли на вулицю, в цей час до них підійшов ОСОБА_18 і запропонував підвезти їх додому. Вони погодились та присіли в належний ОСОБА_19 автомобіль червоного кольору, вона знаходилась на передньому пасажирському сидінні, а сестра на задньому і вони поїхали з смт.Журавно в напрямку с. Мельнич, Жидачівського району. Разом з ними, на іншому автомобілі виїхали їхні друзі, за кермом того автомобіля був ОСОБА_12 , той автомобіль виїхав швидше і рухався попереду. Дорога була у вибоїнах, а тому спочатку ОСОБА_18 рухався з невеликою швидкістю, однак згодом почав розганятись до швидкості 130 км/год. та обігнав автомобіль ОСОБА_20 .. Проїхавши міст, ОСОБА_18 намагався об`їхати вибоїну,

вона відчула різкий рух вліво, та автомобіль злетів в кювет на праву сторону, більше нічого не пригадує, оскільки втратила свідомість. Коли прийшла до тями, відчувала різку біль, однак ОСОБА_18 не намагався надати їм допомогу, а переступив через неї, оскільки двері з його сторони були заблоковані, вийшов з машини і покинув місце події. Їй вибратись з машини допомогли друзі, що були в автомобілі ОСОБА_21 , однак витягнути сестру вони не змогли, оскільки ту притисло сидінням і вона була без свідомості. За деякий час приїхала швидка допомога і саме лікарі витягували сестру з автомобіля, вона в цей час знаходилась на дорозі. Ствердила, що коли ОСОБА_18 запропонував їх підвезти, то бачила, що той перебуває в стані алкогольного сп`яніння, це було видно по його мові та координації рухів, однак не змогла пояснити, чому в такому випадку сіли до нього в автомобіль. Не заперечила й того, що батьки ОСОБА_22 передали їхній бабусі ОСОБА_23 41 000 грн. на її лікування та поховання сестри, однак в неї ОСОБА_18 пробачення не просив, а навпаки наговорював. Має до обвинуваченого претензії матеріального і морального характеру, просить стягнути в її користь заподіяну їй шкоду. Щодо міри покарання то просить обвинуваченого покарати суворо;
- показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні показала, що являється матір`ю потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .. На той час вона перебувала на заробітках в республіці Польща. Зранку, того дня їй зателефонувала сестра і повідомила, що обидві її доньки потрапили в ДТП. В той же день вона повернулась додому, донька ОСОБА_26 на той час перебувала в реанімаційному відділенні Жидачівської ЦРЛ в тяжкому стані, за два дні доньку перевезли в лікарню до м. Львова де за три дні вона померла, так і не прийшовши до свідомості. ОСОБА_18 також лікувався в Жидачівській лікарні, однак жодного разу не підійшов до них, щоб вибачитись ні тоді ні після того, а навпаки одного разу зустрівши ОСОБА_27 на вулиці обзивав її і вимагав написати заяву про відсутність до нього будь-яких претензій. При цьому мати ОСОБА_22 частково фінансово допомагала, але це були мізерні суми, та з часом взагалі відмовились від будь-яких компенсацій. Відтак, в результаті події, що трапилась вони понесли значні матеріальні витрати спочатку на лікування, а потім на поховання доньки. Окрім того, вона зазнала значних моральних страждань, спричинених втратою дитини, а тому заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. При цьому зазначила, що цивільний позов, який був заявлений в інтересах на той час неповнолітньої доньки ОСОБА_27 , також просить задоволити, однак шкоду стягнути вже в користь доньки ОСОБА_27 , яка на даний час являється повнолітньою. Просить обвинуваченого покарати суворо;
- показами законного представника потерпілого ОСОБА_8 , бабусі загиблої ОСОБА_24 , яка в судовому засіданні повідомила, що про події того дня їй стало відомо від родички, яка зателефонувала їй на мобільний та розповіла про ДТП. Вона відразу поїхала в лікарню, на той час ОСОБА_27 наклали гіпс і вона могла спілкуватись, а ОСОБА_26 перебувала в реанімації без свідомості. За деякий час в лікарню приїхала мати ОСОБА_22 , шкодувала про те, що трапилось і обіцяли допомагати та компенсувати всі витрати та того дня передала їй 1000 грн.. В подальшому, допомагали фінансово, коли ОСОБА_26 перевезли в лікарню в м. Львів, всього передала їм 41 000 грн.. Також повідомила, що в померлої залишилась малолітній син, опікунство над яким вона на даний час встановила. Вони намагались в добровільному порядку врегулювати всі спори та просили придбати житло для дитини, спочатку мати ОСОБА_22 нібито погодилась, однак в подальшому почали їх ігнорувати. Просить обвинуваченого покарати суворо;
- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_28 про те, що потерпілі ОСОБА_29 та ОСОБА_24 являються її подругами. В той вечір з дівчатами вони зібрались піти в нічний клуб, що в смт. Журавно де заздалегідь замовили столик і мали зустрітись з подругами. Протягом того вечора вони випивали вино, танцювали та спілкувались з друзями. За вечір з дівчатами (на чотирьох) випили пляшку вина, при цьому почували себе добре і п`яними не були. Під ранок, близько 04.00 год., коли закінчилась дискотека, вони вийшли на вулицю та зустріли знайомих хлопців ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 .. Хтось з хлопців запропонував їм, проїхатись з ними, підвезти товариша додому. Вони погодились, та вона сіла в автомобіль БМВ за кермом якого був ОСОБА_12 в цей же автомобіль сіли ОСОБА_32 та ОСОБА_33 .. Сестри ОСОБА_13 сіли в автомобіль Мітцубісі, за кермом якого був ОСОБА_34 .. Їхній автомобіль виїхав перший і вони їхали попереду до виїзду з смт. Журавно, де вона побачила, що їх на великій швидкості обганяє автомобіль Мітцубісі, при цьому всі хто були в їхньому автомобілі, звернули увагу чому він так

швидко поїхав. Той автомобіль віддалився від них та проїхавши поворот, фактично скрився з поля їхнього зору. Під`їхавши до того повороту, побачили, що автомобіль злетів в кювет. Хто саме викликав швидку допомогу вона не пригадує, однак коли приїхала швидка, то вона сіла разом з дівчатами і поїхали з ними в лікарню. ОСОБА_22 з місця події забрали друзі. Також вказала, що тих хлопців в той вечір бачила в нічному клубі, вони сиділи за сусіднім столиком і всі вживали алкогольні напої, ствердила, що бачила, як ОСОБА_18 також вживав алкоголь, однак з ОСОБА_35 в той вечір близько не спілкувалась і не може повідомити в якому він перебував стані. Один з хлопців ОСОБА_31 , коли вони виїжджали з-під клубу свою машину залишив, оскільки був п`яний;

-показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_36 про те, що в ту ніч з 2 на 3.06.2018 разом з ОСОБА_34 , ОСОБА_37 та іншими хлопцями відпочивали в нічному клубі смт. Журавно. Під ранок, коли дискотека закінчилась, вирішили поїхати до ОСОБА_38 на дачу. Він сів за кермо свого автомобіля марки БМВ та до нього підсіли ОСОБА_37 та раніше незнайома йому дівчина. Решту друзів сіли в інший автомобіль Мітцубісі до ОСОБА_22 , однак хто саме туди сідав він не бачив, так як на той час вже вирушив. Він рухався попереду на виїзд з смт. Журавно в напрямку м. Калуш, та їхав зі швидкістю близько 60 км/год., оскільки дорога була в незадовільному стані, було багато вибоїн. За селищем, не доїжджаючи моста його обігнав автомобіль Мітсубісі червоного кольору, який рухався зі швидкістю близько 100 км/год. та віддалився від них. Від моменту обгону до місця ДТП, відстань близько 500 м.. Проїхавши міст та заїхавши за поворот, побачив, що той автомобіль злетів в к`ювет на праву сторону по напрямку руху і зіткнувся з деревом. Автомобіль був дуже понівечений, він зупинився, вони вийшли з машини та почали викликати швидку і намагались витягнути дівчат. В цей час ззаді під`їхав автомобіль таксі, водій якого також допомагав забирати дівчат з машини. За деякий час, приїхала швидка допомога та забрала дівчат в лікарню. В свою чергу, ОСОБА_18 сів до нього в автомобіль та він підвіз його в смт. Журавно до його подруги. З сестрами ОСОБА_13 до того не був знайомий, однак бачив їх в той вечір в клубі, проте з ними не спілкувався. Чи вживали в ту ніч ОСОБА_18 чи дівчата алкоголь не бачив, він алкоголь не вживав. Видимість того дня була «як на світанку», їхали з включеним світлом фар, перешкод не було, зустрічних автомобілів також не було;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_39 про те, що в ту ніч з 2 на 3.06.2018 перебував в нічному клубі смт. Журавно. Коли дискотека закінчилась, вони з хлопцями зустрілись на вулиці і ОСОБА_40 запропонував поїхати до нього ( ОСОБА_37 ) на дачу, при цьому сказав, що запросить дівчат. За деякий час підійшли сестри ОСОБА_13 та ОСОБА_41 .. Він сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки БМВ за кермом якого був ОСОБА_12 , куди сіли решту осіб він не бачив. Їхній автомобіль з під клубу виїхав перший та рухався попереду на виїзд з смт. Журавно в напрямку м. Калуш, зі швидкістю 40-60 км/год.. Проїхавши близько 2 км. від клубу, вже за межами села, їхній автомобіль обігнав автомобіль Мітсубісі червоного кольору, який рухався значно швидше за них зі швидкістю 90-100 км/год.. Йому було достовірно відомо, що це автомобіль ОСОБА_42 .. Заїхавши за поворот той автомобіль на деякий час скрився з поля їхнього зору та він побачив як в далині неприродньо затріслось дерево і він зрозумів, що щось трапилось. Під`їхавши до того місця, побачили що автомобіль Мітцубісі злетів в к`ювет на праву сторону по напрямку руху. Вони вийшли з машини та він викликав швидку допомогу. Майже відразу позаду зупинився автомобіль таксі, водій якого також допомагав витягувати дівчат з машини, одна з них була затиснута між сидіннями і вони не могли її дістати. Потім приїхала швидка допомога та забрала дівчат в лікарню. Після цього ОСОБА_18 сів в автомобіль до ОСОБА_12 та вони відвезли того в смт. Журавно до його подруги. З ким в той вечір в клубі відпочивав ОСОБА_18 він не знає та не бачив чи вживав в ту ніч ОСОБА_18 алкоголь. Коли вони вийшли з клубу, то вже світало, дорожнє покриття було сухе, однак був невеличкий туман від річки. На дорозі були вибоїни, оскільки вони постійно їх об`їжджали. При цьому ствердив, що в ту ніч сестри ОСОБА_13 були випивші, хоча особисто близько дівчат не знав, їх запросив ОСОБА_43 ..

Так, за змістом кримінально-процесуального закону до предмета показань свідка належать обставини, що мають пряме чи опосередковане відношення до події кримінального правопорушення, форми вини, наслідків кримінального правопорушення, даних, що належать до показань інших свідків, експертів, їх висновків, понятих і інших учасників процесу, відомості про факти, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та взаємовідносини свідка з ними і з потерпілим. Знання характеру цих взаємовідносин (нормальні, дружні, родинні, ворожі,

неприязні, відсутні будь-які відносини, оскільки бачив (чув) вперше, тощо) дозволить дати правильну оцінку відповідних показань, висновків і процесуальних дій указаних осіб.

В судовому засіданні встановлено, що зі свідками ОСОБА_28 , ОСОБА_36 та ОСОБА_39 у обвинуваченого нормальні відносини, а відтак, у свідків відсутні підстави наговорювати на обвинуваченого.

Суд приймає до уваги показання вищевказаних свідків, які були безпосередніми очевидцями та учасниками подій, описаних в обвинувальному акті, при цьому чітко та логічно показали в судовому засіданні про події, що передували дорожньо-транспортній пригоді та як саме розгорталась сама пригода. Суд надає віри вказаним показам та вважає їх правдивими, оскільки вони не заперечуються обвинуваченими, доповнюються іншими доказами по справі.

Окрім того в судовому засіданні, за клопотання сторони захисту, були допитані й інші свідки.

Так свідок ОСОБА_44 (мати ОСОБА_3 ), в судовому засіданні показала, що про подію їй стало відомо зранку 3.06.2019, коли до них приїхав брат її чоловіка і повідомив, що їхній син потрапив в ДТП. На телефонний дзвінок, син повідомив, що він в ОСОБА_45 , при зустрічі син почував себе погано, а тому вони викликали швидку допомогу і сина доправили в лікарню. В лікарні вона перебувала разом з сином, по прибуттю медична сестра декілька разів відбирала в ОСОБА_46 з рота проби, для встановлення стану сп`яніння, однак результат був негативний. Чому у висновку вказано, що син перебуває в стані сп`яніння їй невідомо. Доповнила, що вони намагались примиритись з потерпілими і частково відшкодували їм завдані збитки на суму 42 тис. грн.;

Свідок ОСОБА_47 , в судовому засіданні показав, що в той вечір, також перебував в нічному клубі смт. Журавно. Під ранок, коли дискотека закінчилась, вийшов на вулицю і бачив, як сестри ОСОБА_15 і ОСОБА_27 , сідали в автомобіль до ОСОБА_48 . Куди вони поїхали йому невідомо. З ОСОБА_35 ні в клубі ні на вулиці тієї ночі не спілкувався, однак на його думку той був тверезий, а сестри ОСОБА_13 були п`яні, оскільки поводили себе неадекватно;

Свідок ОСОБА_49 , будучи допитаним в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_18 це його сусід і друг. Того вечора, він також перебував в нічному клубі і не бачив, щоб ОСОБА_18 вживав алкоголь чи наркотики. А навпаки сестри ОСОБА_13 в клубі поводили себе неадекватно і на його думку були п`яні. Також ствердив, що відрізок дороги на якому трапилось ДТП перебував в незадовільному стані, багато вибоїн;

Свідок ОСОБА_50 , в судовому засіданні вказав, що в той вечір зустрів ОСОБА_18 на АЗС в смт. Журавно. Вночі вони знову зустрілись в нічному клубі де разом грали в більярд, спілкувались. При цьому не бачив, щоб ОСОБА_18 вживав алкоголь чи наркотики. Він пішов з дискотеки близько 03 год., а ОСОБА_18 залишився. Потерпілих, сестер ОСОБА_13 , також бачив в клубі, однак не може сказати в якому стані вони перебували, близько з ними не спілкувався. Доповнив, що відрізок дороги на якому трапилось ДТП перебував в незадовільному стані, багато вибоїн, розмітки не було;

Свідок ОСОБА_51 , в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_18 це його близький друг. В ту ніч бачився з ОСОБА_18 в нічному клубі, однак не бачив щоб той вживав алкоголь. А навпаки сестри ОСОБА_13 в клубі вживали алкоголь, про те що саме не міг згадати;

Свідок ОСОБА_52 , в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_18 його товариш. В той вечір, зустрів ОСОБА_22 в нічному клубі, на його думку той був тверезий. З сестрами ОСОБА_13 , знайомий візуально, не бачив, щоб тієї ночі в клубі вони вживали алкоголь, однак їхня поведінка свідчила про те, що вони п`яні. При цьому не заперечив, що сам в ту ніч в клубі вживав алкоголь. Зазначив, що відрізок дороги на якому трапилось ДТП перебував в дуже поганому стані, багато вибоїн;

Свідок ОСОБА_53 , в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_18 це його друг. Того вечора, він також перебував в нічному клубі, де зустрів ОСОБА_22 , той був тверезий. Під ранок коли закінчилась дискотека, бачив як сестри ОСОБА_13 , сідали в червоний автомобіль марки Мітцубісі, по їхньому зовнішньому вигляду зрозумів, що вони випивші. З приводу відрізку дороги на якому трапилось ДТП, вказав що така перебувала в незадовільному стані.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_47 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 то суд критично ставиться до таких показів, вважає їх однобокими, оскільки

останні являються друзями (як вони самі вказали) обвинуваченого, не були очевидцями самої події ДТП, та всі категорично стверджували про те, що ОСОБА_18 в ту ніч був тверезий, а сестри ОСОБА_13 навпаки були п`яні, хоча жоден з них не бачив де, коли з ким і що саме в ту ніч в нічному клубі випивали сестри ОСОБА_13 .

При цьому, слід зазначити, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_54 показав, що станом на 2019 рік працював завідувачем лабораторії авто- технічного дослідження Львівського НДІ судових експертиз та саме ним проводилась судова автотехнічна експертизи № 1487 від 9.08.2019р.. Так згідно висновку, на момент ДТП, проїзна частина дороги мала ушкодження (ями, вибоїни), вони розміщувались по краях дороги і відповідно звужували проїзну частину дороги. Відтак, вказане вимагало від водія зменшення швидкості руху до 24 34 км/год., відповідно для безпечного проїзду вказаного відрізку дороги, при такій швидкості водій міг уникнути наїзду у вибоїну і таким чином утримувати керованість автомобіля чи зупинити автомобіль. Спрогнозувати експертним шляхом, події що відбулися з автомобілем після наїзду у вибоїну за швидкості з якою рухався водій (тобто більше 34 км/год.) не представляється можливим. Вищевикладений висновок, за зазначених вихідних даних підтримує в повному обсязі;

Свідок ОСОБА_55 в судовому засіданні пояснив, що станом на червень 2018 р. працював слідчим ГУНП у Львівській області і саме ним проводилось досудове розслідування вказаного кримінального провадження. Наскільки пригадує в червні 2019р. по вказаному кримінальному провадженню проводився слідчий експеримент з участю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , її законного представника та психолога, при цьому проводилась безперервна відеозйомка, вказаної слідчої дії. Слідчий експеримент проводився в іншому місці (на іншому відрізку дороги), оскільки майже відразу після зазначеного ДТП, було зроблено капітальний ремонт дороги на ділянці між смт. Журавно та с. Монастирець. Однак було знайдено аналогічний відрізок дороги з подібними вибоїнами, слідчий експеримент проводився на світанку та потерпіла підтвердила, що подія ДТП мала місце в аналогічному місці в той же час та саме за таких погодніх умов. ОСОБА_3 не залучався до вказаної слідчої дії, оскільки на той час перебував в статусі свідка. Також, пригадує, що згідно матеріалів провадження на момент ДТП водій ОСОБА_3 перебував в стані сп`яніння, чи освідували потерпілих на стан сп`яніння не пригадує;

Свідок ОСОБА_56 в судовому засіданні пояснив, що того дня зранку, це була неділя, точної дати не пригадує, він зі своїм товаришем ОСОБА_57 їхали в м. Івано-Франківськ на автобазар. Проїхавши смт. Журавно, за мостом їх зупинили працівники поліції, повідомили, що відбулось ДТП і запропонували їм бути понятими при огляді. Вийшовши з автомобіля він побачив, автомобіль Мітцубісі червоного кольору, який на узбіччі зіткнувся з деревом. На місці вони пробули близько 30 хв., допоки працівники поліції складали схему, після чого вони ознайомились з наданими їм документами та підписали, зауважень не було. Також повідомив, що періодично їздив тією дорогою, дорожнє покриття на тому відрізку було в незадовільному стані, багато вибоїн.

Аналогічними показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_58 .

Також, будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_59 , лікар КНП Жидачівської ЦРЛ, показала, що саме нею 03.06.2018 о 10.45 год. проводилось освідування ОСОБА_18 , на підставі скерування слідчого Жидачівського ВП, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Так освідування проводилось двома способами, а саме відбір зразків слюни, для виявлення стану алкогольного сп`яніння реакція слабо позитивна та відбір зразків сечі, для виявлення стану наркотичного сп`яніння реакція позитивна. Діагностика проводилась за допомогою швидких тестів, які є герметично запаковані і відкриваються в присутності особи, що освідується. При використанні цих тестів помилка не допускається. В такому випадку ступінь алкоголю в крові не визначається, а визначається тільки стан сп`яніння. Забір крові, нею не здійснювався, оскільки інструкція передбачає забір крові, виключно у випадках, якщо не можна відібрати для аналізу інші рідини. Чітко пригадує, що під час зовнішнього огляду в пацієнта був різкий запах алкоголю з порожнини рота та сильно завуженні зіниці. На її запитання чи вживав він в ту ніч алкоголь, ОСОБА_18 відповів, що вжив близько 200 грам коньяку і ним не заперечувалось факту перебування в стані сп`яніння, останній підписав висновок при цьому не висловлював жодних зауважень. Під

час освідування були присутні працівники поліції. Також в пацієнта було діагностовано тілесні ушкодження, а саме перелом ключиці та забій грудної клітки, а тому його було госпіталізовано в травматологічне відділення. Зауважила, що в 2018р. вона проходила навчання на право освідування водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння;

Зокрема, згідно дослідженого в судовому засіданні, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 3.06.2018р., чітко вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння /т.1 а.с. 219/. Вказаний висновок був складений на підставі даних, що містились в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7 від 3.06.2018р., яким встановлено, що на підставі проведених черговим лікарем ОСОБА_60 тестів, ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння /т.1 а.с. 220/.

Крім вищенаведеного, винність ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться й матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 3.06.2018р., схемою та фототаблицею до нього з якого слідує, що місцем ДТП є автодорога сполученням «Журавно Калуш» на відрізку між смт. Журавно та с. Монастирець, Жидачівського району, Львівської області, зокрема встановлено, що транспортний засіб «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по напрямку з смт. Журавно до с. Монастирець, з`їхав на праву сторону обочини автодороги де зіткнувся з деревом /т.1 а.с.202-207/;

- протоколом огляду місця події від 4.06.2018р., схемою та фототаблицею до нього, згідно якого, на ділянці автодороги сполученням «Журавно Калуш», на відрізку між смт. Журавно та с. Монастирець, Жидачівського району, Львівської області, наявні вибоїни, які починаються на відстані 50,8 м. від місця зіткнення з деревом, дана ділянка дороги з вибоїнами простягається в сторону мосту через річку «Свіча» /т.1 а.с.208-214/;

- протоколом огляду транспортного засобу від 3.07.2018р., а саме, був оглянутий автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 , легковий седан, червоного кольору, кузов автомобіля пошкоджено в багатьох місцях /т.1 а.с. 215-216/;

- довідкою служби автомобільних доріг у Львівській області № 17-5458/08-01 від 12.10.2018, з якої вбачається, що в служби автомобільних доріг відсутня інформація про те, чи до 3.06.2018 на зазначеній ділянці дороги були встановлені дорожні знаки, які б попереджали водіїв про наявність на дорозі, ям, вибоїн, дорожні знаки, які б обмежували швидкість руху. Ремонтні роботи на вказаному відрізку дороги проводились у 2018 році /т.1 а.с. 217/;

- висновком судово-медичної експертизи № 79/2018 від 13.07.2018р. згідно якої, під час огляду у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було. Вивчивши дані наданої для проведення судово-медичної експертизи медичної документації встановлено, що ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Жидачівської ЦРЛ в період з 03.06.2018 р. по 07.06.2018 р. з діагнозом: «Закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням. Забійні садна спини». Також лікарем - травматологом у неї було виявлено садна в ділянці спини. Травма у вигляді закритого перелому лівої ключиці зі зміщенням, забійних саден спини утворилась від дії тупого (тупих) предмету (предметів), або при контакті до таких в короткому проміжку часу та в швидкій послідовності, могла виникнути 03.06.2018 р. при дорожньо-транспортній пригоді внаслідок контакту з виступаючими частинами салону автомобіля та відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. Судово-медичних даних, які б вказували на те, що наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитись в результаті падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близкого до нього положення) немає. /т.1 а.с. 229-230/;

- висновком судово-медичної експертизи № 64/18 від 25.07.2018р. згідно якої, причиною смерті ОСОБА_10 , 18 років, є травматичний розрив грудного відділу аорти з масивним крововиливом в ліву плевральну порожнину (об`ємом 2200 мл крові), який на фоні поєднаної травми тіла - переломів 9-10-го грудних хребців, 9-11-го ребер зліва, забою легенів, розривів капсули печінки, субарахноїдального крововиливу, ускладнився набряком головного мозку, недокрів`ям внутрішніх органів. Смерть ОСОБА_10 констатована в КМК ЛШМД 17.06.2018р. о 21 год. 15 хв. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено наступні ушкодження: синці на

правому плечі та передпліччі по зовнішній поверхні, садна на зовнішній поверхні правого кульшового суглобу, передньої поверхні лівого колінного суглобу та лівої гомілки, крововилив в м`яких покровах тім`яної ділянки голови, субарахноїдальний крововилив лівої тім`яної частки головного мозку, крововилив в м`яких тканинах нижньо-грудного та поперекового відділів хребта, компресійний перелом 9-го грудного хребця, уламковий перелом 10-го грудного хребця, переломи поперечних відростків 7-9-го грудних хребців зліва, переломи 9-11-го ребер зліва по прихребтовій лінії та 11-го ребра зліва по лопатковій лінії, забій обох легенів, лівобічний гемоторакс та правобічний пневмогемоторакс (дреновані в Жидачівській КЦРЛ), лінійні розриви фіброзної капсули з поверхневим ушкодженням паренхіми діафрагмальної поверхні правої частки печінки, поперечний розрив грудного відділу аорти, ускладнений масивним крововиливом, об`ємом 2200 мл. в ліву плевральну порожнину. Ушкодження у ОСОБА_10 утворились від контактів з тупими предметами тім`яної ділянки голови, задньої поверхні тулуба на рівні нижньо-грудного відділу хребта, зовнішньої поверхні правої верхньої кінцівки та тазу справа, передньої поверхні лівого колінного суглобу та лівої гомілки, могли бути спричинені 03.06.2018р. від ударів до частин салону автомобіля під час ДТП, при обставинах вказаних в ухвалі, були небезпечними для життя в момент заподіяння, привели до настання смерті потерпілої, відповідають тяжкому тілесному ушкодженню. Виражених хронічних хворобливих змін зі сторони внутрішніх органів трупа ОСОБА_10 не виявлено. /т.1 а.с. 231-236/;

- висновком судово-медичної експертизи № 1578/2018 від 24.07.2018р. за підсумками якої, у померлої ОСОБА_10 діагностовано, вогнищеві крововиливи у легенях з вираженими реактивними змінами, серозне запалення у паренхімі легень. Вогнищевий крововилив у стінці аорти з ознаками продуктивного запалення. Вогнищевий крововилив у м`яких тканинах з реактивними змінами. Недокрів`я внутрішніх органів. Набряк головного мозку /т. 1 а.с. 237/;

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 1/743 від 25.07.2018р про те, що: 1)на момент огляду робоча гальмівна система автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції передбачені конструкцією; 2) на момент огляду система рульового управління автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції передбачені конструкцією /т.1 а.с. 239-242/;

- висновком судово-трасологічної та автотехнічної експертизи № 4598/4599 від 21.09.2018р з фото таблицею до нього про те, що 1-3(1) на елементах (шині, диску, вентелі) заднього лівого колеса автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 відсутні механічні пошкодження, які б могли спричинити розгерметизацію колеса до ДТП. Причиною розгерметизації заднього лівого колеса автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 стало порушення щільності посадки зовнішнього борта на обод диска, внаслідок попадання грунту та рослинності в місця ущільнення. Це могло відбутися за умови виїзду за межі проїзної частини та руху автомобіля по поверхні з грунтовим та рослинним покриттям. На елементах досліджуваного колеса немає механічних пошкоджень, характерних для в`їзду колесом у вибоїну (яму) на дорозі /т.1 а.с. 244-247/;

- висновком комісійної судової автотехнічної експертизи № 4827 від 7.02.2019р з фототаблицею до нього про те, що при заданих вихідних даних величина швидкості руху автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 , яка відповідала витратам кінетичної енергії на утворення деформацій вказаного автомобіля, рух в стані вільного кочення та переміщення після контакту із деревом становить не менше як 35 …40 км/год. /т. 2 а.с. 2-9/;

- висновком судової автотехнічної експертизи № 1487 від 9.08.2019р., згідно якого, у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «безпечний інтервал»; «безпечна швидкість»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «в» і «д»); 12.1; 12.6 (підпункту «ґ»); 13.1 та 13.3 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був на ділянці дороги, де були вибоїни (див. протокол огляду місця події від 04.06.2018 року), вести свій автомобіль зі швидкістю, яка відповідала б стану дорожнього покриття (зокрема на момент настання видимості вибоїни, позначеної у згаданому протоколі під №10, ця швидкість не повинна була б перевищувати 34 км/год.), а з моменту настання об`єктивної видимості згаданої вибоїни - водій ОСОБА_3 повинен був своєчасно застосувати гальмування, щоб уникнути наїзду на згадану вибоїну (і у цьому випадку не повинно було б виникнути причин, які могли б призвести до втрати водієм ОСОБА_3

контролю над керованістю автомобіля «Міцубісі Лансер» (реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 ), тобто рух автомобіля уже міг би бути безпечним. При заданих вихідних даних як при швидкості руху 60...80км/год, так і, тим більше, при швидкості руху 130км/год водій ОСОБА_3 не мав технічної можливості уникнути скоєння наїзду на вибоїну на проїзній частині дороги, яка у протоколі огляду місця події від 04.06.2018 року зафіксована під №10. В цей же час, якщо б водій ОСОБА_3 на ділянці, де були зафіксовані вибоїни на дорожньому покритті (див. протокол огляду місця події від 04.06.2018 року), вів свій автомобіль із дотриманням необхідних безпечних бокових інтервалів (зокрема на момент настання згаданої вище вибоїни така швидкість не повинна була б перевищувати 34км/год), то вказаний водій мав би технічну можливість уникнути скоєння наїзду на вибоїну №10 (і відповідно, не повинно було виникнути умов, що могли б призвести до втрати поперечної стійкості автомобіля «Міцубісі Лансер» (реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_3 .. Отже, при заданих вихідних даних водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути скоєння даної ДТП, і полягала ця технічна можливість у належному виконанні вказаним водієм вимог п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «безпечний інтервал»; «безпечна швидкість»; «небезпека для руху»; «проїзна частина»); 2.3 (підпунктів «в» і «д»); 12.1; 12.6 (підпункту «ґ»); 13.1 та 13.3 ПДР України. Іншими словами, для уникнення даної ДТП водієві автомобіля «Міцубісі Лансер» (реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 ) необхідно (і достатньо) було належно вибирати безпечну швидкість під час руху по ділянці дороги, де були вибоїни. При заданих вихідних даних втрата водієм ОСОБА_3 контролю над керованістю автомобіля «Міцубісі Лансер» (реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 ), з технічної точки зору, могла бути спричинена в`їздом правого переднього колеса вказаного транспортного засобу у вибоїну, однак це було наслідком невідповідності дій вказаного водія вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «безпечний інтервал»; «безпечна швидкість»; «небезпека для руху»; «проїзна частина»); 2.3 (підпунктів «в» і «д»); 12.1; 12.6 (підпункту «ґ»); 13.1 та 13.3 ПДР України, і ця невідповідність з технічної точки зору, була причиною настання даної ДТП /т.2 а.с. 11-17/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 5.06.2019 з відеозаписом до нього, який був досліджений у порядку ст. 359 КПК України, під час якого потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала про обставини ДТП, що мала місце 3.06.2018 між 4 та 5 годинами ранку на відрізку дороги між смт. Журавно та с. Мельничі Жидачівського району Львівської області, при проведенні зазначеної слідчої дії, надала свідчення, які практично повністю відповідали свідченням, які остання давала в судовому засіданні. /т. 2 а.с. 18-22/.

Також, згідно висновку судово-медичної експертизи № 119/2018 від 3.09.2018р., провівши судово-медичний огляд у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було. При цьому, вивчивши дані наданої для проведення судово-медичної експертизи медичної документації встановлено, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в 1-ому хірургічному відділенні Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова в період з 07.06.2018 р. по 27.06.2018 р. з діагнозом: «Поєднана травма. Перелом лівої лопатки. Забій грудної клітки зліва. Забій шийного відділу хребта. Забій поперекової ділянки. Тупа травма живота. Перелом лівої ключиці». Травма у вигляді перелому лівої лопатки та перелому лівої ключиці утворилась від дії тупого (тупих) предмету (предметів), або при контакті до таких в короткому проміжку часу та в швидкій послідовності, могла виникнути 03.06.2018р. при дорожньо-транспортній пригоді внаслідок контакту з виступаючими частинами салону автомобіля та відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. Встановлений лікарями Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова діагноз: «Забій грудної клітки зліва. Забій шийного відділу хребта. Забій поперекової ділянки. Тупа травма живота» не враховується при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними даними медичного характеру згідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Судово-медичних даних, які б вказували на те, що наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_3 могли утворитись в результаті падіння на площину з

висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення) немає /т. 1 а.с. 227-228/.

Компетентність експертів, обґрунтованість експертних висновків ніким із учасників кримінального провадження не оспорювались.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вони є логічними і послідовними не містять протиріч і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, вони узгоджуються між собою та із показами самого обвинуваченого про фактичні обставини справи, відтворюють реальну картину подій, що передувала та в подальшому мала місце за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 3.06.2018р. близько 05.00 год., на автодорозі сполученням «Журавно Калуш», на відрізку між смт. Журавно та с. Монастирець, Жидачівського району, Львівської області, за участі автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_3 , який на той час знаходився в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, під час якої потерпілій ОСОБА_10 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення і в даному випадку призвели до смерті потерпілої, та знаходяться в причинно - наслідковому зв`язку із вищеописаною ДТП. В свою чергу потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, за встановлених судом обставин.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
В даній справі, суд, призначаючи ОСОБА_3 покарання, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
При цьому обставин, щопом`якшують відповідальність ОСОБА_3 по справі не встановлено.

Обтяжуючими відповідальність ОСОБА_3 обставинами є вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Враховується, що обвинувачений вчинив неумисний тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються по місцю проживання, потерпілі мають до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру та просять його покарати суворо.

Відтак, беручи до уваги всі обставини по справі, особу винного, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкцій інкримінованої йому статті КК України.

Окрім того, судом беруться до уваги роз`яснення, що містяться у п.20, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
При цьому, згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.
Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Так, санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає право суду залежно від обставин, що мають значення, як призначити, так і не призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
На думку суду, обставини вчинення злочину ОСОБА_3 , а саме грубість самого порушення Правил дорожнього руху, керування транспортним засобом в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння,рухаючись ділянкою дороги, на якій по її середині та з правого краю було багато вибоїн, із перевищенням безпечної швидкості, яка на даній ділянці дороги не повинна була б перевищувати 34 км/год, тим самим під час вибору в установлених межах безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а під час об`їзду перешкод у вигляді вибоїн не вибрав безпечних інтервалів до них, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до втрати поперечної стійкості автомобіля та виїзду його на праве по напрямку руху узбіччя, і як наслідок, наїзду на дерево. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та від отриманих травм померла, а її сестра ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.
На переконання суду, з огляду на тяжкість наслідків, що настали у результаті грубого порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, а саме заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , внаслідок яких настала смерть потерпілої, а інша потерпіла ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, то такі у своїй сукупності виключають можливість незастосування до обвинуваченого додаткового покарання.
Міркування, наведені стороною захисту, зокрема відносно обставин, що пом`якшують покарання, щодо характеристики особи обвинуваченого та інші, не спростовують необхідності застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Так, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України, законодавцем віднесено до злочинів проти безпеки руху, а тому покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами з урахуванням обставин вчинення вказаного злочину очевидно не сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху як обвинуваченим, так й іншими особами.
Вирішуючи питання про розмір додаткового покарання, суд згідно ст. 65 КК України, з урахуванням обставин, що мають значення, а саме характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та обставин вчинення, вважає за необхідне призначити його у максимальному розмірі - три роки.
Щодо цивільного позову.
Потерпіла, цивільний позивач ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди. Завдану моральну шкоду оцінює в 350 000 грн. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що внаслідок даної ДТП загинула її донька ОСОБА_15 , а її друга донька ОСОБА_14 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Їй внаслідок дій обвинуваченого, була спричинена моральна шкода, що полягає в непоправній втраті дорогої їй людини, яка була їй опорою та помічницею. Батько дітей помер в

2010р., а тому вона сама виховувала доньок. Через смерть доньки перенесла сильний нервовий стрес та до цього часу не може прийти до себе і постійно перебуває в депресії, приймає заспокійливі, втратила інтерес до життя і не може більше ні про що думати, окрім як про передчасну трагічну смерть доньки. В даний час не може займатись своїми звичними заняттями, перебуває в пригніченому стані. Нестерпних моральних страждань завдає і розуміння неможливості відновлення попереднього стану, а також що малолітній син доньки ОСОБА_61 назавжди залишився сиротою і буде виховуватись без матері.
Окрім того, ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в сумі 350 000 грн., яка полягає у тому, що її неповнолітня донька через смерть рідної сестри, а також через отримані травми внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_3 перенесла дуже сильний нервовий стрес, постійно перебуває у депресії, боїться їздити у автомобільному транспорті у зв`язку з чим змінився її звичний спосіб життя.
Суд вивчивши матеріали справи, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, прийшов до переконання, що пред`явлені цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Так, згідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З огляду на зазначене суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача відносно позивача, позивачу ОСОБА_7 завдано моральної шкоди.
Наявність моральної шкоди, на думку суду, підтверджується душевними стражданнями пережитими у зв`язку зі смертю доньки ОСОБА_26 , та отриманими тілесними ушкодженнями доньки ОСОБА_27 та фізичною біллю внаслідок цього, душевним хвилюванням у зв`язку зі зміною налагодженого ритму життя, в житті позивача відбулися довготривалі вимушені зміни, внаслідок чого було порушено звичайний уклад життя, відновлення якого вимагало значного часу, зусиль та витрат, викликаних діями обвинуваченого.
Все вище описане наклало свій негативний відбиток на життя і здоров`я позивача та заподіяло моральну шкоду.
При вирішення питання про відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_7 , суд виходить з принципу виваженості, розумності, справедливості та бере до уваги характер вчиненого злочину, характер, обсяг та тяжкість моральних страждань перенесених потерпілою в зв`язку із смертю доньки ОСОБА_26 та отриманими тілесними ушкодженнями доньки ОСОБА_27 , молодий вік підсудного, його майновий стан, який працевлаштований, на утриманні непрацездатних осіб не має, відношення ОСОБА_3 до вчиненого ним правопорушення, який частково визнав свою вину у вчиненому, в судовому засіданні просив пробачення у потерпілих за

вчинений поступок, зобов"язався в подальшому сплачувати моральну шкоду потерпілим.
Судом також враховується, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
А відтак враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення у її користь моральних збитків підлягає до часткового задоволення відповідно до ст. ст. 127 - 129 КПК України та ст. 1187 ЦК України, а саме з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути в користь потерпілої ОСОБА_7 , моральну шкоду у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.
Що стосується цивільного позову ОСОБА_7 поданого в інтересах ОСОБА_29 , то суд приходить до переконання, що у судовому засіданні також знайшов своє підтвердження факт заподіяння моральної шкоди, яка виразилась у тому, що потерпіла ОСОБА_29 в результаті протиправних дій обвинуваченого зазнала середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а відтак фізичних і моральних страждань, що мало наслідком стаціонарного лікування останньої, призвело до значних змін її життєвих зв`язків та вимагало додаткових зусиль для відновлення таких, також перенесла у результаті цих травм та через смерть рідної сестри сильний нервовий стрес, у результаті якого досі боїться їздити у автомобільному транспорті, у зв`язку з чим змінився її звичний спосіб життя.
Окрім цього, суд враховуючи те, що цивільний позов ОСОБА_7 поданий нею як законним представником доньки ОСОБА_6 у її інтересах, яка на момент подання такого позову була неповнолітня та на даний час такій виповнилось 19 років, у судовому засіданні просила стягувати моральну шкоду саме у її користь про що подала відповідну заяву, а мати ОСОБА_7 не заперечує проти стягнення моральної шкоди саме на користь доньки ОСОБА_29 , приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути в користь потерпілої ОСОБА_29 моральну шкоду у розмірі 150 000 (сто п"ятдесять тисяч) гривень.
Що стосується стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 витрат на адвокатські послуги у сумі 15 000 грн. та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 12000 грн., то такі підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд погоджується з доводами цивільного позивача ОСОБА_7 про те, що долучені до матеріалів заяви копії документів підтверджують надання адвокатом ОСОБА_62 правової допомоги у кримінальному провадженні № 0000390, оскільки їхні оригінали судом оглянуті в судовому засіданні, однак критично оцінює розмір витрат на правову допомогу, з огляду на кількість судових засідань з участю захисника, та обсяг і складність складених процесуальних документів які не є значними, а тому такі витрати є завищеними та неспівмірними з обсягом наданих послуг.
У зв`язку з цим суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по 5000 грн. витрат на правову допомогу кожній з них.
Крім цього з підсудного ОСОБА_3 належить стягнути в користь держави - процесуальні витрати, а саме витрати пов`язані з залученням експертів в даному кримінальному провадженні в загальній сумі 15362 грн., а саме витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 1/743 від 25.07.2018 у сумі 1430 грн., за проведення комплексної судово -трасологічної та автотехнічної експертизи № 4598/4599 від 21.09.2018 у сумі 4147 грн., комісійної судової авто технічної

експертизи № 4827 від 07.02.2019 4290 грн., судової автотехнічної експертизи № 1487 від 09.08.2019 у сумі 5495 грн..
Також, враховуючи обрану міру покарання, та поведінку обвинуваченого під час розгляду справи, його характеризуючі дані, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_3 запобіжний захід до вступу вироку в закону силу у виді домашнього арешту.
Питання, щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.
Питання речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання
Застосувати до ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, а саме до 12 жовтня 2021 року включно.
Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) не залишати місце постійного проживання за адресою:АДРЕСА_1 , або з іншого місця, де він буде проживати, попередньо проінформувавши прокурора або суд, без дозволу суду в період з 21.00 год. до 7.00 год.;
2) прибувати до суду за першим викликом;
3) не відлучатися за межі території смт. Журавно Стрийського району Львівської області без дозволу суду;
4) повідомляти прокурора або суд, про зміну свого місця проживання;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон;
6) носити електронний засіб контролю.
Копію вироку для виконання в частині обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді домашнього арешту надіслати Стрийському РУП ГУ НП в Львівській області.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Цивільні позови ОСОБА_7 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої на момент звернення до суду з позовом доньки ОСОБА_14 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_7 та у користь ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 5000 (п`ять) тисяч гривень кожній з них.
Стягнути в користь держави з ОСОБА_3 15 362 (п`ятнадцять тисяч триста шістдесят дві) гривні за процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні № 0000390 від 3.06.2018.
Скасувати арешт майна, накладений на автомобіль «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 відповідно до ухвали слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області від 03.06.2018.
Речові докази: автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику для зберігання транспортних засобів Жидачівського ВП Стрийського РУП ГУНП у Л/о та заднє ліве колесо автомобіля «MITSUBISHI LANCER 1.5», р.н. НОМЕР_1 ,

яке передане на зберігання в камеру зберігання речових доказів Жидачівського ВП Стрийського РУП ГУНП у Л/о. повернути власнику ОСОБА_63 .

Вирок може бути оскаржений сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1