ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1596/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

під час проведення підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) № 0002250, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

який зареєстрований та проживає:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 23 липня 2021 року.

Підготовче судове засідання призначено ухвалою суду на 05 серпня 2021 року, під час проведення якого обвинувачений заявив клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу та завершив курс лікування від наркоманії.

Заслухавши обвинуваченого, який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, прокурора, який не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд дійшов до таких висновків.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 06 липня 2021 року у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , через мережу Інтернет з невстановленою органом досудового розслідування особою, за грошові кошти в сумі 2 100 грн, домовився щодо незаконного придбання психотропної речовини МДМА (3,4-метиендіоксиметамфетамін), масою 0,397 г, для власного вживання, без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_4 перерахував зазначену грошову суму у розмірі 2 100 грн на рахунок, вказаний невстановленою органом досудового розслідування особою. Перерахувавши грошові кошти, ОСОБА_4 отримав смс-повідомлення з інформацією про те, що замовлену психотропну речовину МДМА (3,4-метиендіоксиметамфетамін), масою 0,397 г, він має забрати у відділенні № 87 «Нова пошта», що за адресою: м. Київ, пр-т П. Григоренка, 33/44.

08 липня 2021 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 у приміщенні відділення № 87 «Нова пошта», умисно, незаконно, для власного вживання, без мети збуту, придбав раніше замовлену у невстановленої органом досудового розслідування особи психотропну речовину МДМА (3,4-метиендіоксиметамфетамін), масою 0,397 г, що знаходилася у поліетиленовому пакеті з пазовим замком, що поклав до рюкзака, який мав при собі, тим самим почав умисно, незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, 08 липня 2021 року приблизно о 17 год. 13 хв. за адресою: м. Київ, пр-т П. Григоренка, 33/44, працівниками поліції затримано ОСОБА_4 , в якого в присутності двох понятих з рюкзака, який був при ньому, виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з пазовим замком, з двома таблетками рожевого кольору та однією таблеткою помаранчевого кольору, що у своєму складі містять психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метиендіоксиметамфетамін), масою 0,397 г, яку ОСОБА_4 , умисно, незаконно, придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Психотропна речовина, виявлена та вилучена у ОСОБА_4 , є такою, обіг якого заборонено (список № 2, Таблиця ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджений постановою КМУ від 06 травня 2000 року № 770).
Крім того, вага виявленої та вилученої психотропної речовини є більшою за встановлений невеликий розмір вказаної психотропної речовини, тобто обвинувачений підлягає кримінальній відповідальності (наказ Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року, № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», Таблиця № 2).

Суд вказані дії ОСОБА_4 кваліфікує як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 48, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 4 ст. 309 КК України передбачено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Суду у підготовчому судовому засіданні надано оригінал довідки ТОВ «Альтернатива», з якої вбачається, що ОСОБА_4 з 15 липня 2021 року до 30 липня 2021 року за самозверненням проходив курс лікування та психологічної підтримки для осіб, що потрапили до наркотичної залежності. У судовому засіданні підтвердив, що дійсно проходив курс лікування та вже його завершив, страждав на наркотичну залежність біля шести років.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 на час вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вживав наркотичні засоби, психотропні речовини, мав наркотичну залежність та потребував лікування від неї.

На підтвердження добровільності звернення ОСОБА_4 до лікувального закладу вказує те, що таке рішення він прийняв самостійно.

При цьому, добровільно звернувшись до лікувального закладу, обвинувачений мав на меті вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності.

Шляхом опитування обвинуваченого, судом встановлено, що він правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку судом.

Окрім цього, судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України.

Таким чином, оскільки визначені законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 4 ст. 309 КК України, умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого і звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З огляду на викладене та керуючись частинами 1, 4 ст. 309, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, п. 2 ч. 3 ст. 314, 369372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта від 16 липня 2021 року № СЕ-19/111-21/32812-НЗПРАП від 20 травня 2021 року) у розмірі 1 372,96 грн.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази у провадженні, а саме: дві таблетки рожевого кольору та одна таблетка помаранчевого кольору, що у своєму складі містять психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метиендіоксиметамфетамін), масою 0,397 г, та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 2,656 г, передані до камери схову Дарницького УП ГУНП у м. Києві (пакет НДЕКЦ № ЕХР0464612), знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1