Справа № 991/3783/21
Провадження №11-сс/991/403/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2021 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження: не з`явились,
розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.06.2021 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
Історія провадження
1.26.05.2021 ОСОБА_5 звернулась до НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109, 255, 344, 364, 369-2 Кримінального кодексу України (далі КК).

2.04.06.2021 заявник подала скаргу до слідчого судді Вищого антикорупційного суду на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей за її заявою до ЄРДР (далі скарга).

3.08.06.2021 слідчий суддя відмовив у задоволенні цієї скарги.

4.14.06.2021 на зазначену ухвалу заявник подала апеляційну скаргу.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали та мотиви слідчого судді
5.Ухвалою слідчого судді від 08.06.2021 ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей за її заявою до ЄРДР.

6.Ухвала мотивована таким: (1) предметом судового контролю слідчого судді за статтею 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) може бути лише бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення; (2) у разі оскарження такої бездіяльності КПК передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим суддею змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній саме інформації про кримінальне правопорушення; (3) кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками їхніх правових позицій (частина 1 статті 22 КПК); (4) оскаржуючи відповідну бездіяльність слідчого, заявниця не додала до скарги заяву про вчинення кримінального правопорушення від 26.05.2021, тому слідчий суддя позбавлений можливості оцінити зміст поданої заяви та обґрунтованість доводів скарги. З цих підстав слідчий суддя дійшов висновків про необґрунтованість скарги та недоведеність заявницею обставин.

Короткий зміст та вимоги апеляційної скарги
7.В апеляційній скарзі ОСОБА_5 висловила прохання (1) скасувати оскаржувану ухвалу та (2) постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести відомості до ЄРДР за її заявою про вчинення кримінального правопорушення від 26.05.2021.

8.В обґрунтування вимог апеляції заявник зазначила наступне: (1) 26.05.2021 вона подала до НАБУ заяву про вчинення кримінального правопорушення та станом на момент розгляду скарги відомості за її заявою не внесено до ЄРДР; (2) КПК містить імперативний та безальтернативний припис щодо обов`язку слідчого невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР; (3) при розгляді скарги заявника слідчий суддя мав надати оцінку відповідності КПК дій (бездіяльності) працівників НАБУ виключно в частині дотримання ними строків розгляду заяви про кримінальне правопорушення, однак цього він не зробив; (4) слідчий суддя дійшов помилкового висновку про необхідність попереднього аналізу змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення, адже такої вимоги КПК не містить та оцінка змісту заяви не належить до компетенції слідчого судді. На зазначене звернуто увагу в Узагальненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17); (5) фактично слідчий суддя вирішив питання, які мають вирішуватись судом під час розгляду справи, оскільки встановлення ознак складу злочину можливе лише під час розгляду справи по суті; (6) тим самим слідчий суддя фактично позбавив заявника права на справедливий суд, і можливості доведення перед судом наявності ознак складу злочину в діях осіб, зазначених в заяві від 26.05.2021.

Позиції учасників провадження
9.Учасники судового провадження в судове засідання не прибули. ОСОБА_5 надіслала до Суду заяву, в якій просила розглянути апеляційну скаргу без її участі та за результатами розгляду задовольнити апеляційну скаргу. Інші учасники не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги.

10.Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).

Оцінка та мотиви Суду
11.Для вирішення апеляційної скарги по суті Суд має розглянути такі питання: (1) чи передбачає закон необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення (а не про щось інше); якщо так, то (2) чи правильним є висновок слідчого судді щодо необґрунтованості скарги у зв`язку з ненаданням заявником копії заяви про кримінальне правопорушення.
12.На ці питання Суд надає ствердні відповіді.
(1) Чи передбачає закон необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення?
13.Правова позиція, викладена в ухвалі слідчого судді, та правова позиція, викладена в апеляційній скарзі, щодо порядку виконання слідчим, прокурором вимог частини 1 статті 214 КПК при отриманні заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення є діаметрально протилежними і, як зауважив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) у листі від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» питання правової оцінки заяви чи повідомлення на предмет обґрунтованості викладених у них відомостей, що свідчать саме про кримінальне правопорушення, є складним і неоднозначним, і воно характеризує стан судової практики розгляду аналізованої категорії скарг. Так, «у слідчій і в судовій практиці щодо цього питання є щонайменше два підходи. Згідно з першим передбачається так зване автоматичне внесення відомостей про кримінальне правопорушення, якщо такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення. Цей підхід не передбачає оцінки відповідної заяви чи повідомлення на предмет того, що викладені відомості дають підстави констатувати певні ознаки складу злочину. У свою чергу, другий підхід не передбачає автоматичного внесення відомостей, викладених у будь-яких заявах чи повідомленнях вносяться лише визначені як такі, що, на думку суб`єкта, який їх вносить, дійсно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення». ВССУ, наводячи приклад, що в окремих випадках слідчі судді перевіряють не лише факт реагування чи нереагування на заяву про кримінальне правопорушення, а й здійснюють аналіз причин, внаслідок яких належне реагування не було забезпечено, категорично не заперечував можливість такої судової практики.
14.Перший підхід, по суті є формальним, і полягає у тому, що будь-яка заява (повідомлення), що має назву (якщо це письмовий документ) чи якщо його так називає заявник (в усній формі) «заява (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення» абсолютно незалежно від змісту такого повідомлення, мають спричиняти внесення уповноваженими особами (слідчим чи прокурором) відомостей з такої заяви (повідомлення) до ЄРДР та початок досудового розслідування.
15.Для Суду очевидно, що обрання такого формального підходу спричиняє ряд негативних наслідків як для держави та суспільства, так і для окремих людей, і може в окремих випадках зумовлювати внесення до ЄРДР явно недоречних відомостей (наприклад, у разі якщо така заява не містить взагалі жодних даних окрім назви; у разі якщо в ній йдеться про очевидно правомірну поведінку тих чи інших осіб; у разі, якщо в заяві не зазначається яке саме кримінальне правопорушення скоєно (навіть не йдеться про його родову приналежність); у разі, якщо йдеться про події, які взагалі відбуваються поза волею людини тощо).
16.У зв`язку із цим Суд дотримується іншого підходу змістовного. Такий підхід базується на нормах діючого законодавства виходячи з наступного.
17.КК має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК). Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (частина 2 статті 1 КК). Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (частина 1 статті 11 КК).
18.Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).
19.Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
20.Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 1 статті 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК).
21.Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
22.Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК.
23.Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (пункти 4, 5 частини 5 статті 214 КПК).
24.Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК). Вказане узгоджується з позицією, викладеною у згаданому Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
25.Вказана у пункті 24 цієї ухвали інформація необхідна для (1) визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та (2) можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.
26.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу; (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, (3) існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
27.Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_6 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».
28.Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...».
29.Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.
30.Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених у пунктах 24-26 цієї ухвали.
31.Зазначена правова позиція є усталеною у практиці Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (наприклад, ухвали від 02.09.2020 у справі № 991/6129/20, від 29.09.2020 у справі № 991/7770/20, від 30.09.2020 у справі № 760/10571/19, від 23.11.2020 у справі № 991/9397/20, від 23.11.2020 у справі № 991/9399/20, від 11.01.2021 у справі № 991/10390/20, від 16.01.2021 у справі № 991/8047/20, від 02.02.2021 у справі № 991/106/21, від 04.03.2021 у справі № 991/672/21, від 04.03.2021 у справі № 991/664/21, від 24.03.2021 у справі № 991/1653/21, від 14.04.2021 у справі № 991/2279/21, від 27.05.2021 у справі № 991/2500/21 тощо).
32.З цих підстав Суд відхиляє доводи заявника щодо: (1) необхідності перевірки слідчим суддею дій (бездіяльності) уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР виключно на предмет дотримання ними строків вирішення заяви від 26.05.2021; (2) помилковості висновку слідчого судді щодо необхідності здійснення ним попередньої оцінки (аналізу) слідчим суддею заяви про кримінальне правопорушення від 26.05.2021.
(2) Чи правильним є висновок слідчого судді щодо необґрунтованості скарги у зв`язку з ненаданням заявником копії заяви про кримінальне правопорушення?
33.Розглядаючи скаргу ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов обґрунтованих висновків щодо необґрунтованості скарги у зв`язку з недолученням до неї заяви про кримінальне правопорушення від 26.05.2021.
34.Як вбачається з матеріалів провадження: (1) 26.05.2021 заявник звернулась до НАБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення; (2) 01.06.2021 за результатами розгляду цієї заяви НАБУ повідомило про відсутність підстав для внесення викладених у ній відомостей до ЄРДР; (3) 08.06.2021 заявник подала до слідчого судді скаргу, в якій просила зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості за її заявою від 26.05.2021.
35.Враховуючи предмет розгляду скарги, слідчий суддя мав вирішити, чи можуть свідчити зазначені у заяві ОСОБА_5 обставини про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і що описані в ній факти потребують перевірки засобами кримінального процесу.
36.Проте заявник не додала до скарги копію заяви про кримінальне правопорушення, в скарзі не навела жодних відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, в судове засідання до слідчого судді не з`явилась та просила розглянути скаргу у її відсутність. Отже, у слідчого судді відсутні будь-які відомості щодо обставин ймовірного вчинення кримінального правопорушення, про які заявник повідомила орган досудового розслідування. За відсутності відомостей щодо змісту заяви про кримінальне правопорушення слідчий суддя з об`єктивних причин позбавлений можливості встановити обставини, зазначені у пункті 35 цієї ухвали.
37.При цьому загальними засадами кримінального провадження є, зокрема, змагальність та диспозитивність (пункти 15 та 19 частини 1 статті 7 КПК). Відповідно до цих засад: (1) кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками провадження їхніх правових позицій (частина 1 статті 22 КПК); (2) учасники кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК (частина 1 статті 26 КПК).
38.З наведених мотивів Суд погоджується з висновком слідчого судді про необґрунтованість скарги та недоведеність заявником бездіяльності уповноважених осіб НАБУ щодо до ЄРДР невнесення відомостей за її заявою.
Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги
39.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право , зокрема, залишити ухвалу без змін (пункт 1 частини 3 статті 407 КПК).

40.З наведених вище мотивів слідчий суддя правильно встановив, що: (1) у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим суддею змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення; (2) скарга є необґрунтованою у зв`язку з ненаданням заявником копії заяви про кримінальне правопорушення.
41.З огляду на вищевикладене Суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
42.Керуючись статтями 2, 214, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів постановила:
1.Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.06.2021 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3