ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/362/21 (1-кс/642/260/21) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/332/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: домашній арешт
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 29 січня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 29 січня 2021 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Згідно ухвали застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 29.03.2021 року та заборонено йому цілодобово залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
-утримуватись від спілкування з підозрюваними ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .
На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що слідчий суддя не в повному обсязі дослідив докази, які мають істотне значення для висновків суду та підстави для застосування такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт. Прокурор вважає, що суд першої інстанції не надав оцінку ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не врахував відомості про особу підозрюваного та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Зазначає, що є достатні підстави вважати, що жоден з інших більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не дасть можливості запобігти ризику того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі шляхом встановлення зв`язку з іншими співучасниками у групі, особи яких, ще не встановлено; мати можливість незаконно вплинути та потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється. Вказане свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело до постановлення незаконного судового рішення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, а також підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували щодо її задоволення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000118 від 29.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.
27.01.2021 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
27.01.2021 за вказаним фактом ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.
28.01.2021 слідчий ОСОБА_10 звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, яку підтверджував наданими до клопотання доказами і наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, слідчий вважав, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі шляхом встановлення зв`язку з іншими співучасниками у групі, особи яких, ще не встановлено; мати можливість незаконно вплинути та потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, в тому числі шляхом застосування протиправного психологічного та фізичного насилля і тиску відносно них, як особисто, так і за допомогою інших співучасників правопорушення, з яким він діяв за попередньою змовою у групі; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, доданими слідчим до клопотання. Враховуючи тяжкість покарання за скоєне ОСОБА_7 кримінальне правопорушення та особу підозрюваного, вважав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Задовольняючи частково клопотання слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором при розгляді клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, що передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Доказів, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, суду не надано.
Крім того, ОСОБА_7 раніше не судимий, офіційного джерела доходу не має, має вищу освіту, за місцем реєстрації не проживає, перебуває у зареєстрованому шлюбі, а тому врахувавши наведені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжних захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього передбачених ч.5 ст. 194 КПК України обов`язків здатен запобігти ризикам, що передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком слідчого судді в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст. 181 КПК України).
На виконання вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання підвартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людинивід 10 лютого 2011 року у справі Харченко протиУкраїни, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий судя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Сама по собі наявність ризиків та обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою та неможливість застосування інших запобіжних заходів.
Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Норма ч.4 ст.194 КПК України містить вказівку про те, що слідчий суддя, суд при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу має право застосувати більш м`який запобіжний захід, якщо прокурор не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України. Тобто зі змісту цієї норми вбачається право слідчого судді на власний розсуд вирішувати, який запобіжний захід може забезпечити запобігання ризикам.
Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Таким чином, законодавець залишив вирішення цього питання для суддівського розсуду, тобто можливості суддівської дискреції, а саме, право слідчого судді обирати між альтернативами, іншими більш м`якими запобіжними заходами, кожен з яких є законним, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, відомостей про особу підозрюваного, справедливості й достатності обраного запобіжного заходу.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме відомостями, що містяться у: показаннях потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які пояснили про обставини незаконного доставляння та незаконного утримання у будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколі обшуку, проведененому 27.01.2021 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучені документи, мобільні телефони з сім-картками, особисті документи потерпілих, лікарські препарати; протоколі огляду за місцем мешкання ОСОБА_11 , проведеним 27.01.2021, під час якого вилучені документи, мобільні телефони, банківські картки; речовими доказами, вилученими під час обшуку та огляду 27.01.2021; договорі найму житлового приміщення - будинку АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_24 ,та іншими доказами.
Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 , до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.
Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, але запобігання цим ризикам, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, згідно чинного КПК України не виключається.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість злочину не може сама по собі слугувати виключною підставою для тримання особи під вартою, до чого прирівняно і домашній арешт.
Таким чином, колегія судді вважає, що цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та дотримання вимог ч.2 ст.28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.
Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність цілодобового домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжке.
Крім того, колегія суддів зазначає, що ч. 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Отже, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції, що слідчий суддя за наслідком розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу може застосувати до підозрюваного запобіжний захід, про який йдеться в поданому слідчим чи прокурором клопотанні, або ж відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
Однак, слідчий суддя допустив процесуальне порушення та частково задовольнив клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрав запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України вищенаведене порушення належить вважати істотними, оскільки воно перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що стороною обвинувачення не доведено в даному випадку неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 179, 376, 404, 407 ч.3 п.2, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 29 січня 2021 року скасувати та постановити нову.
Відмовити у задоволені клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосуватидо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 29 березня 2021 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з підозрюваними ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Ухвалу про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для виконання.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді