Справа № 577/1397/21
Провадження № 1-кс/577/440/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" березня 2021 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотопі клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 за ч. 1 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.03.2021 року до суду надійшло вищевказане клопотання, погоджене з прокурором, у якому ставиться питання про накладення арешту на майно: а саме: бензопилу марки STIHL MS 180, оранжевого кольору, № НОМЕР_1 , вилучену та поміщену до Пакету № 1, що зберігається в камері схову речових доказів Конотопського ВП; дерево розрізане на 5 частин породи вільха, вилучене та поміщене до пакету №2 та дерево породи клен, порізане на колодки в кількості 50 штук, загальним об`ємом 2,3 м. куб., що зберігається під збережною розпискою у представника ДП «Конотопський агролісгосп».

На обгрунтування у клопотанні вказано, що 08.02.2021 року о 10.15 год. на лінію 102 надійшло повідомлення від лісника ДП «Конотопський агролісгосп» про те, що невідома особа в с. Вязове Конотопського району на меліоративному каналі здійснює порубку дерев.

23.03.2021 року відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за № 0000222 за ч. 1 ст. 246 КК України

Слідчим СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, ОСОБА_3 23.03.2021 в с. Вязове Конотопського району в період часу з 12.20 до 12.50 год., в обході 115, 1 виділі, керуючись ст.ст. 104, 105, 106, 107, 223 та 237 КПК України проведено огляд місця події, в ході якого виявлено 2 пеньки дерев породи клен, діаметрами 55*42 та 34*30 та 1 стовбур дерева вільха з пеньком діаметром 50*65, довжиною до 15 метрів. В ході проведення огляду вилучено у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бензопилу марки STIHL MS 180 оранжевого кольору з номером НОМЕР_1 , поміщену до Пакету № 1 та дерево розрізане на 5 частин породи вільха, поміщено до пакету № 2.

Цього ж дня, 23.03.2021 року в період часу з 13.10 до 13.30 год. керуючись ст.ст. 104, 105, 106, 107, 223 та 237 КПК України за заявою на огляд від власника проведено огляд місця події території двору АДРЕСА_1 , під час якого вилучено породи клен, порізане на колодки в кількості 50 штук, загальним об`ємом 2,3 м. куб.

З огляду на викладене, вказані речі 23.03.2021 року постановою слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_4 та представник ДП «Конотопський агролісгосп» ОСОБА_5 , кожен окремо, також звернулися з аналогічними заявами, у яких вказали, що задоволенню клопотання слідчого не заперечують.

Відповідно до вимог ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання виходячи із такого.

За приписом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Згідно ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приписами ст.ст. 85, 86, 89 КПК закріплено, що Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

У статті 93 КПК закріплено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ст. 94 КПК слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Із представлених доказів вбачається, що майно на яке пропонується накласти арешт було вилучено 23.03.2021 року під час, як зазначено у відповідних процесуальних документах, огляду місця подій, а саме:

огляду місцевої ділянки за с.Вязовим, обход 115, перший виділ, на території якої були зрубані дерева (місце злочину) та виявлені два пеньки дерев породи клен, діаметром 55*42 і 34*30, один стовбур дерева вільха з пеньком діаметром 50*65, довжиною до 15 метрів, а також вилучена у гр. ОСОБА_4 бензопила марки STIHL MS 180, оранжевого кольору, № НОМЕР_1 , даний огляд був здійснений в період часу з 12:20 до 12:50;

- огляду території двору АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено дерево породи клен порізане на колодки в кількості 50 шт., загальним об`ємом 2,3 м.куб, даний огляд проведений в період часу з 13:10 до 13:30.

Слід зазначити, що відомості про злочин внесені до ЄРДР 23.03.2021 року о 15:30:34, тобто вже після проведення цих оглядів.

За таких обставин клопотання в частині арешту майна вилученого під час огляду місцевої ділянки за с.Вязовим, обход 115, перший виділ, на території якої були зрубані дерева (місце злочину) та виявлений один стовбур дерева вільха, а також вилучена у гр. ОСОБА_4 бензопила марки STIHL MS 180, оранжевого кольору, № НОМЕР_1 підлягає задоволенню, оскільки наведена процесуальна дія відповідає вимогам ст.ст. 214, 237 КПК, а тому є належним та допустимим доказом кримінального правопорушення.

Проте, в іншій частині клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Місцем події є місце вчинення кримінального правопорушення або місце виявлення ознак злочину. При цьому, місце виявлення ознак злочину може бути місцем події лише у випадках, коли на час проведення огляду невідомо конкретне місце скоєння злочину.

Крім того, при розмежуванні огляду і обшуку необхідно виходити з характеру дій органів правопорядку.

Верховний Суд неодноразово зазначав про неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, зокрема у постановах від 07 червня 2018 року (справа № 740/5066/15-к), від 26 лютого 2019 року (справа № 266/4000/14-к), від 19 березня 2019 року (справа № 380/157/14-к), оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені статтею 233, частиною 2 статті 234 КПК.

Оскільки володіння ОСОБА_4 не є місцем вчинення кримінального правопорушення, а в ході його огляду було вилучено дерево породи клен порізане на колодки в кількості 50 шт., загальним об`ємом 2,3 м.куб, то дана процесуальна дія є обшуком, який відповідно до ст. 234 КПК проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Із представлених доказів вбачається, що з клопотанням про проведення обшуку прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися, а тому, враховуючи приписи КПК, отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 листопада 2013 року в справі «Бєлоусов проти України» зазначив, що будь-яке втручання згідно з пунктом 1 статті 8 Конвенції повинно бути виправданим у розумінні пункту 2 як таке, що здійснюється «згідно із законом» і є «необхідним у демократичному суспільстві» задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання «згідно із законом» вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є захист особи від свавільного втручання державних органів. У цьому рішенні Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що огляд працівниками міліції житла заявника не проводився згідно із законом, оскільки дозвіл на огляд отримано за обставин, в яких були відсутні процесуальні гарантії, що захищають його здатність висловлювати свою справжню думку.

Зважаючи на зазначене, прихожу до висновку, що огляд місця події від 23.03.2021 року за місцем проживання ОСОБА_4 проведений без дотримання вимог кримінального процесуального закону.

Встановлені порушення вбачаються істотними та такими, що унеможливлюють накладення арешту на деревену вилучену під час огляду володіння ОСОБА_4 і є підставою для відмови у задоволенні клопотання в цій частині.

Керуючись: ст.ст. 98, 170-173, 214, 234, 237 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 за ч. 1 ст. 246 КК України, а саме: бензопилу марки STIHL MS 180 оранжевого кольору з номером 0 BS, вилучену та поміщену до пакету № 1, визначивши місце зберігається в камері схову речових доказів Конотопського ВП, та дерево розрізане на 5 частин породи вільха, вилучене та поміщене до пакету №2, що зберігається під збережною розпискою у представника ДП «Конотопський агролісгосп», заборонивши відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

У решті клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно і може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1