ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/476/21 Справа № 193/1050/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2020 року та на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якими задоволено подання начальника Державної установи Софіївська виправна колонія № 45 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , та виправлено описку в ухвалі суду від 24 грудня 2020 року, ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційних скаргах просить ухвалу суду від 24.12.2020 року скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції клопотання ДУ Софіївська виправна колонія № 45 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_8 , також просить ухвалу суду від 30.12.2020 року про виправлення описки в ухвалі від 24.12.2020 року скасувати.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 16.09.2020 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання ДУ Софіївська виправна колонія № 45 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_8 , про те суд постановив ухвалу про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Зазначає, що в судовому засіданні представник ДУ Софіївська виправна колонія № 45 та засуджений ОСОБА_8 клопотання щодо застосування до засудженого ст.82 КК України підтримали, прокурор заперечував щодо задоволення вказаного клопотання.
Інших клопотань, окрім заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, судом не розглядалось.
Також вказує на те, що ухвала суду від 30.12.2020 року, якою виправлено описку в ухвалі від 24.12.2020 року, а саме, замість визначення про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі замінено на про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, є незаконною та необгрунтованою, оскільки, в порушення вимог ст.379, ч.4 ст.107 КПК України, суд не повідомив сторони про розгляд питання виправлення описки, не проводив судове засідання, чим порушив право на захист як засудженого ОСОБА_8 , так і ДУ Софіївська виправна колонія № 45.
Окрім того, ухвала суду від 30.12.2020 року фактично змінила подальше виконання вироку, за яким засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання.
Стверджує, що питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та виконання вироків, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції, і не є опискою, яку суд може виправити самостійно.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2020 року задоволено подання начальника Державної установи Софіївська виправна колонія № 45 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_8 відбув 1/2 строку призначеного покарання, має два заохочення та одне стягнення, яке погашене в установленому законом порядку, за час відбування покарання характеризується позитивно, за власним бажанням залучений до роботи підсобним робітником котельні, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі. За вироком суду має позов в розмірі 1430 грн, виконавчий лист до установи надходив на суму 1738,11 грн, позов відшкодовано на суму 760,40 грн. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні стосунки, адекватно реагує на критику в свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин.
Таким чином, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення, а тому наявні підстави для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року виправлено описку в ухвалі Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8 , а саме: замість визначення «про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі» вважати правильним «про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».
Абзац 1-2 резолютивної частини ухвали викласти наступним чином:
«Подання начальника ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_9 відносно засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_8 відповідно до ст. 82 КК України задовольнити.
Замінити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 01 (один) рік 06 (шість) місяців 01 (один) день на обмеження волі. Направити засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до місця відбування покарання у виді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі».
В шостому абзаці мотивувальної частини повного тексту ухвали замінити текст замість «Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання» на «Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання,і неповинне перевищувати невідбутного строку покарання, призначеного вироком. Відповідно до ч.3 цієї ж статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. За змістом даної норми заміна покарання на більш м`яке покарання є правом, а не обов`язком суду».
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційні скарги, засудженого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційних скарг та просили ухвали суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання про виправлення описки в ухвалі колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.
Згідно із ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за ініціативою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Враховуючи вищезазначене, виправлення допущених в судовому рішенні описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не змінюється суть судових рішень.
Відповідно до ухвали від 30.12.2020 року, суд, виправляючи описку в ухвалі від 24.12.2020 року, визначення «про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі» замінив на «про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» та вирішив питання по суті про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, де повністю змінив текст у 6 абз. мотивувальної частини ухвали, а саме замість ст.81 КК України виклав ст.82 КК України, а також по іншому виклав абз. 1, 2 резолютивної частини ухвали, які містять посилання на заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, допустивши порушення вимог ст. ст. 374, 379 КПК України, оскільки зазначені відомості є такими, що повністю змінюють суть постановленої судом ухвали, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвала Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року про виправлення описки не може вважатися законною і обґрунтованою та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, ухвала від 24.12.2020 року щодо ОСОБА_8 також не можна вважати законною з огляду на таке.
Положеннями ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. При цьому заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована за умови, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Відповідно до роз`яснень, які викладено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Головною підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.
Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
З матеріалів провадження вбачається, що адміністрація ДУ Софіївська виправна колонія № 45 звернулась до суду першої інстанції про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, а саме замінити позбавлення волі на обмеження волі на підставі ст.82 КК України.
Суд, розглядаючи провадження щодо засудженого ОСОБА_8 , в мотивувальній частині ухвали посилається на положення ст.81 КК України, а саме що засуджений своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення, керувався ст.81 КК України при ухваленні судового рішення, та в резолютивній частині ухвали зазначив про задоволення в умовно достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , що передбачено ст.81 КК України.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при розгляді провадження щодо ОСОБА_8 були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, оскільки судом розглянуто питання умовно-дострокового звільнення засудженого, хоча ставилось питання щодо заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Відповідно до вимог ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права та законність, дотримання яких не було забезпечено судом під час розгляду кримінального провадження.
Апеляційний суд позбавлений можливості постановити кінцеве рішення, оскільки суд першої інстанції фактично по суті не розглянув подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора щодо скасування ухвали від 24.12.2020 року підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції відповідно до ст.ст. 412, 415 КПК України, під час якого необхідно врахувати виявлені порушення кримінального процесуального закону, та постановити законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року задовольнити.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_8 скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2020 року задовольнити.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ __________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4