Справа № 761/62/21
Провадження № 1-кс/761/949/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 201 100 000 010 07 від 20.10.2020, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кирдани Овруцького р-ну Житомирської області, громадянин України, українець, з вищою освітою, командир 2-го курсу факультету податкової міліції Університету державної фіскальної служби України, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресо - АДРЕСА_2 , не судимий;

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 160 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_6 ,погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 120 201 100 000 010 07 від 20.10.2020.

На обґрунтування клопотання зазначено, 25.10.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України, відповідно до якої останній віддав вказівку курсантам другого курсу в обов`язковому порядку проголосувати на місцевих виборах за кандидатів від певної політичної партії, за що курсантам обіцяно нарахування грошових коштів.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити чи спотворити речі та документи, що мають значення для вставнолення обставин вчинення інкримінованого підозрюваному злочину.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з наведених у клопотанні підстав.

Підозрюваний та його захисник просили у задоволенні клопотання відмовити, оскільки вважали оголошену підозру необґрунтованою, заявлені стороною обвинувачення ризики непроцесуальної поведінки ОСОБА_4 відсутніми, оскільки останній має постійне місце мешкання та місце роботи, раніше не судимий, отже, наміру переховуватись чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню не має.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у такому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку зазначеного прокурором ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, слідчий суддя враховує що Європейський Суд з прав людини у рішенні «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 , його соціальний статус, наявність у нього міцних сімейних зв`язків, репутацію, постійне місце мешкання та роботи.

Сукупність зазначених даних, відсутність у наданих стороною обвинувачення матеріалах підтвердження ймовірності вчинення з боку підозрюваного дій, спрямованих на умисне ухилення від органу досудового розслідування або реальних намірів вдатися до таких дій приводить до висновку про відсутність вказаного вище ризику.

Водночас слідчий суддя вважає, що не безпідставним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у справі з метою викривлення ними обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення для подальшого уникнення кримінальної відповідальності.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК, тобто обґрунтованість на теперішній час обґрунтованої підозри та одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК.

Водночас слідчий суддя звертає увагу, що ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Хайредінов проти України» зазначив, що тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національні суди не розглянули можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Вказана вище позиція ЄСПЛ кореспондується з покладеним ч. 3 ст. 176 КПК на слідчого суддю обов`язком відмовити у застосуванні ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що наведені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти доваженим ризикам.
Відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік, міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, його майновий стан тощо.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру 25.10.2020, стороною обвинувачення ініційоване питання про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу лише 11.01.2020, однак докази, що у попередній період підозрюваний уникав прибуття до слідчого чи прокурора, чи іншим чином перешкоджав кримінальному провадженню, слідчому судді не надані, що є підставою для висновку, що прокурором не доведено, що належну процесуальну поведінку підозрюваного не зможе забезпечити інший, менш суворий, ніж тримання під вартою, запобіжний захід.
Зазначені обставини у сукупністю з процесуальною поведінкою підозрюваного, приводять слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок прибувати до слідчого СУ ГУ НП у Київській області, яким здійснюється досудове розслідування у вказаному провадженні, за першою вимогою.

Крім того, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

-не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання;

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків встановити по 25 січня 2021 року включно.

Підозрюваного письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян.
Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1