Номер провадження: 11-сс/813/786/21
Номер справи місцевого суду: 523/3960/21 1-кс/523/1790/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2021 року про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000352 від 05 березня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2021 року було задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, був продовжений строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 05 червня 2021 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, або особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Підозрюваний зазначив про те, що він не вчиняв інкримінований йому злочин і матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів, які б доводи його вину.

ОСОБА_8 наголосив, що не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки сам зацікавлений у встановлені істини по даному кримінальному провадженню. Також зазначив про те, що він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, де позитивно характеризується, на утримання у нього знаходиться малолітня дитина 2014 року народження.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Зі змісту ч.5 ст.199 КПК України убачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 слідчий суддя дотримався вимог ст.199 КПК України, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення

Відповідно до клопотання слідчого ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України за таких обставин.

Так, 04 березня 2021 року в період часу з 18 години по 20 годину 50 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося за можливе), ОСОБА_8 , перебуваючи біля кафе-бару «Дімон», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 1-Б, познайомився із раніше незнайомою йому ОСОБА_10 , майно якої обрав об`єктом свого злочинного посягання.

В подальшому, ОСОБА_8 пішов за потерпілою до місця її фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Приблизно о 20 годині 50 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося за можливе) ОСОБА_8 перебуваючи разом із потерпілою ОСОБА_10 неподалік від будинку в якому остання проживає, здійнив напад на ОСОБА_10 завдавши їй невстановлену кількість ударів руками та ногами в область голови та тулуба від яких остання втратила свідомість та впалана асфальтне покриття.

Після завдання вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 заволодів сумкою потерпілої в якій знаходились: грошові кошти в розмірі 100 (ста) доларів США, 500 (п`ятсот) гривень, мобільний телефон марки «Samsung» золотистого кольору з картками мобільних операторів: ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 та ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_2 , після чого залишив місце вчинення злочину розпорядившись майном потерпілої ОСОБА_10 на власний розсуд.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , яка вказує, що 04.03.2021 познайомилась з раніше невідомим їй чоловіком біля кафе-бару «Дімон» з яким в подальшому вживала спільно алкогольні напої. Далі ОСОБА_10 направилась додому за адресою: АДРЕСА_1 і вказаний невідомий чоловік направився за нею. Після цього потерпіла нічого не пам`ятає. Потерпіла вказує, що при собі мала сумку в якій знаходились грошові кошти в розмірі 100 (сто) доларів США та 500 (п`ятсот) гривень, мобільний телефон марки «Samsung»;

- протоколом впізнання особи за фотознімком за участю потерпілої ОСОБА_10 , яка впізнала ОСОБА_8 , як особу, з якою познайомилась біля кафе-бару «Дімон» та який завдав їй тілесні ушкодження та заволодів її майном;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка 04.03.2021 близько 21:00 год. бачила ОСОБА_10 з невідомим чоловіком біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом впізнання особи за фотознімком за участю свідка ОСОБА_11 , яка впізнала ОСОБА_8 , як особу, з якою вона 04.03.2021 близько 21:00 год. бачила ОСОБА_10 ;

- протоколом затримання ОСОБА_8 , порядку ст. 208 КПК України в ході складання якого, у підозрюваного вилучено банківська картка банку «Восток» № НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_12 », банківська картка банку «Банк Південний» № НОМЕР_4 на ім`я « ОСОБА_12 », грошові кошти в тому числі 100 доларів США;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

З клопотання слідчого убачається, що для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати ще ряд процесуальних дій, зокрема закінчити проведення судово-медичних криміналістичних та імунологічних експертиз відносно речових доказів, доручених експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», ознайомити з матеріалами кримінального провадження підозрюваного, його захисника та потерпілу, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Оскільки наразі досудове розслідування триває, апеляційний суд переконаний, що не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1), 3) та 5) ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

За таких обставин, враховуючи відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки він офіційно не працевлаштований, не одружений, не має утриманців, апеляційний суд вважає, що наявна розумна підозра того, що ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того характер та обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , який за версією органу досудового розслідування був вчинений із застосуванням насильства до потерпілої, свідчить про наявність ризику того, що у випадку застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, останній може здійснити спроби вчиняти вплив на потерпілого та свідків, з метою схилити їх до зміни своїх показань, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному досудовому розслідуванню.

Існування вказаного ризику підтверджується і тим, що ОСОБА_8 відомо місце проживання потерпілої ОСОБА_10 .

Також апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.5) ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 до затримання ніде не працював, а отже не мвє законних джерел доходу для забезпечення своїх потреб та перебуваючи на свободі він може продовжити вчиняти нові корисливі злочини.

Вказаний ризик підтверджується і тим, що ОСОБА_8 вже був судимий за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який відбував реальне покарання у місцях позбавлення волі, звільнившись у жовтні 2020 року.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , дозволить органу досудового розслідування контролювати його місце перебування та запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1), 3), 5) ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 30 квітня 2021 року, якою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, був продовжений строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 05 червня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3