Справа №523/3227/21
Провадження №1-кс/523/1034/21
УХВАЛА
про відмову у наданні тимчасового доступу до речей та документів,
які містять охоронювану законом таємницю
24 березня 2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 10.03.2021 року, подане у кримінальному провадженні №0000237 від 21.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, -

в с т а н о в и в:
11.03.2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ОСОБА_5 , за яким 21.02.2021 року працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_1 , зупинено ОСОБА_5 , із 11 згортками з невідомою речовиною, а також ОСОБА_6 , з 15 згортками з речовиною невідомого походження, які останні отримували через «Інтернет-сайт» та зберігали при собі з метою збуту.
Як слідує з матеріалів клопотання, за матеріалами правоохоронних органів, СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області внесено відомості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000237 від 21.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, в рамках якого слідчий ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про дозвіл на тимчасовий доступ до електронної інформації, яка міститься в мобільному телефоні «ІPhone 7», номер моделі МN9D2LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , 2000 року народження.

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий ОСОБА_3 вказує про те, що в холі досудового слідства виникла необхідність тимчасового доступу до інформації, яка міститься в зазначеному мобільному телефоні, яким користувався ОСОБА_5 , та яка має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та може бути використана як доказ причетності останнього до незаконного обороту наркотичних засобів, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судове засідання прокурор ОСОБА_4 або слідчий ОСОБА_3 не з`явились, про день, час та місце судового розгляду клопотання повідомлялись належним чином, але вказаний прокурор до початку судового засідання звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, а здійснити виклик до суду володільця майна ОСОБА_5 не уявляється можливим шляхом направлення судової повістки, яка повернулась до суду за відсутністю поштових марок з огляду на неналежне бюджетне фінансуванням судової системи.
У зв`язку з викладеним, з метою дотримання розумності строків, слідчий суддя в порядку ч.4 ст.163 КПК України, вирішив здійснити розгляд клопотання за відсутності вказаних вище осіб, а у контексті ч.4 ст.107 КПК України, звуко- та відеофіксування кримінального провадження з використанням технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 вказаного Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, у тому числі які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Положеннями ч.ч.3, 4, 5 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний враховувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За ч.1 ст.9 означеного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Зі змісту ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Разом із тим, за змістом ст.ст.36, 37, 110 КПК України, рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим означеним Кодексом вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.
Однак, матеріали означеного клопотання не містять постанови про призначення (визначення) групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000237, що обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування цього кримінального провадження, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурорів, які не мають на те законних повноважень, а відтак унеможливлює обґрунтування такими доказами процесуального рішення слідчого судді.
Тотожну правову позицію висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року (справа №754/7061/15, провадження №51-4584 кмо 18).
Між тим, зміст розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_3 не відповідає наведеним положенням ч.6 ст.163 КПК України, а також не обґрунтовується доданими до нього матеріалами та заявою прокурора ОСОБА_4 , оскільки зважаючи на кінцеву мету і завдання запропонованого стороною обвинувачення тимчасового доступу, про які йдеться у розглядуваному випадку, матеріалами означеного клопотання не доведено неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою електронної інформації, яка міститься в мобільному телефоні «ІPhone 7».

Крім того, матеріали розглядуваного клопотання у контексті ч.4 ст.132 КПК України, не містять відомостей щодо неможливості без запропонованого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ, отримати електронну інформацію, яка міститься в мобільному телефоні «ІPhone 7».

Аналогічну правову позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі №727/6578/17 (постанова від 09.04.2020 року, провадження №51-4494км19).
За таких обставин та виходячи з приписів ч.2 ст.93, п.1 ч.3 та ч.4 ст.132, ч.1 ст.223 КПК України, слідчий суддя вважає, що у розглядуваному випадку, поза увагою слідчого ОСОБА_3 і прокурора ОСОБА_4 залишились ті положення закону, за якими збирання доказів з боку сторони обвинувачення, відбувається через інститут слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а відтак ініціювання цього клопотання зазначеною стороною кримінального провадження у конкретному випадку є, за переконанням слідчого судді, фактичною підміною слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій заходами забезпечення кримінального провадження.
Ідентичну правову позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі №154/3213/16 (постанова від 28.03.2019 року, провадження №51-6359км18), який підтвердив, що збирання доказів з боку сторони обвинувачення шляхом застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасового доступу до речей та документів, - є неприпустимим.
Слід також відмітити, що додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені слідчим ОСОБА_3 всупереч вимогам «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, непронумеровані, не складений опис та засвідчувальний напис є неповним, оскільки копії не містять дати їх створення), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та у дотриманні встановленого порядку надання таких матеріалів до суду.

Оскільки з наданих до суду клопотання й доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду слідчим СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 клопотання тимчасовий доступ до речей і документів, є необґрунтованим й безпідставним, а саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст.160, 162-163 КПК України та процесуальні повноваження вказаного прокурора не підтверджені доданими до клопотання матеріалами, а відтак єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання уявляється його залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 9, 26, 131-132, 159-163, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 10.03.2021 року, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000237 від 21.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Копії ухвали направити для відома ОСОБА_5 , а також надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1