Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року смт. Покотилівка
Справа № 635/1778/21
Провадження № 1-в/635/287/2021
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, без місця реєстрації,
УСТАНОВИВ:
09 березня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 березня 2021 року вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Згідно частини 5 статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання

Представник установи виконання покарань та засуджений у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд подання за їх відсутності.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року за частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 70 КК України ОСОБА_6 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці позбавлення волі. В силу частини 1 статті 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ізюмського міського суду Харківської області від 24 грудня 2013 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 11 липня 2018 року.
Кінець строку відбування покарання - 11 січня 2022 року.
Начальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 за погодженням з Головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що засуджений прибув до ДУ «Темнівська виправна колонія №100» 04 вгрудня 2018 року з державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)», на даний час працевлаштований до промислової зони установи, стягнень не має, має шість заохочень, на заходи виховного впливу реагує позитивно, робить правильні висновки, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», розкаюється у раніше вчиненому злочині, підтримує з родичами соціально-корисні зв`язки шляхом листування, за характером спокійний, доброзичливий, товариський, цілеспрямований, має адекватну самооцінку, під час індивідуальних бесід розсудливий, відвертий, здатен раціонально мислити, має охайний зовнішній вигляд, відбув 3/4 фактичного строку покарання на момент звернення до суду.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частиною 3 статті 81 КК України термін покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Так, з матеріалів справи стосовно умовно-дострокового звільнення та особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року за кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення злочину) відносилось до злочинів тяжких злочинів. З 17 липня 2018 знаходиться в місцях позбавлення волі. Під час тримання засудженого в «Установі виконання покарань (№27)» м. Харкова засуджений характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 04 грудня 2018 року відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», за час відбування покарання характеризується з позитивного сторони, не допускав порушень режиму тримання, дисциплінарних стягнень не має, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці рішенням дисциплінарної комісії заохочувався шість разів. Працевлаштований до промислової зони установи до дільниці з виготовлення крісла, розкладачки, до праці ставиться з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує своєчасно та якісно У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд і використовує тільки за призначенням; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі; відповідно до статті 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю, прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Відповідно до статті 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, входить до складу Ради колективу засуджених. Відповідно до вимог статей 110,112,113 КВК України соціально-корисні зв`язки з матір`ю підтримує шляхом листування, телефонних переговорів та побачень, стосунки доброзичливі. Вину у вчиненому злочині визнав. Згідно вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року процесуальні витрати не зазначені. На профілактичних обліках засуджений ОСОБА_6 не перебуває.
Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» заступника начальника планово-економічного відділу ОСОБА_7 та довідки про заробітну плату, засуджений з грудня 2018 року по березеня 2019 року не працював, з квітня 2019 року по січень 2020 року займався виготовленням металоконструкцій для вагів, у лютому 2019 року засуджений не був працевлаштований, з березня 2019 року по теперішній час займався виготовленням металоконструкцій для вагів. За весь час відбування покарання в місцях позбавлення волі має шість заохочень, стягнень не має. Як вбачається зі змісту вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року, за вказаним вироком маються процесуальні витрати у розмірі 1629,00 гривень, відповідно до довідки бухгалтера ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_8 за вироком суду виконавчі листи відсутні, але засуджений з власної ініціативи відшкодував судові витрати в повному обсязі. Крім того, суд враховує ту обставину, що за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року засуджений свою вину у вчиненні злочинів, за які він був засуджений, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся.
Зідно Витягу з протоколу №50 від 09 грудня 2020 року засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія №100» по розгляду матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі статті 82 КК України, було відмовлено в представленні матеріалів до Харківського районного суду Харківської області на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_6 на підставі статті 82 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Після чого засуджений заохочувався 1 раз за виконання покладених обов`язків, додержання ним правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, а також дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку за весь час відбуття покарання (наявність неодноразових заохочень, відсутність дисциплінарних стягнень, залучення та виконання робіт з благоустрою території, ставлення до праці, позитивної характеристики), суд констатує наявність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд
УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року умовно достроково на невідбутий строк покарання дев`ять місяців десять днів.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1