Дата документу 07.07.2021 Справа № 335/6437/21
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/714/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/6437/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8 в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 червня 2021 року задоволено клопотання слідчого та до ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні передбаченого ч.2 ст.307 КК злочину застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Одночасно визначено ОСОБА_8 розмір застави як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК, у сумі 181 600 гривень.

Встановленні зобов`язання у разі внесення застави, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК, які покладаються на підозрювану в разі внесення застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, посилається на її незаконність та необґрунтованість. Зазначає про відсутність доказів та, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК. Тому просить ухвалу суду скасувати і обрати підозрюваній ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Під час апеляційного розгляду захисник та підозрювана підтримали апеляційну скаргу. Прокурор заперечив проти скарги захисника.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК.

В клопотанні зазначено, що 21.06.2021 року, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК.

З посиланням на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може знищити інформацію яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків по вказаному кримінальному провадженню; може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, посилаючись на те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти наявним у провадженні ризикам та забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Проте, колегія суддів не погоджується з прийнятим слідчим суддею рішенням, з огляду на таке.

Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме вимог ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_8 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними ("Боцано проти Франції").

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів ("Боротюк проти України" п. 62).

Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи ("Piruzyan v. Armenia" п. 95).

Так, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_10 раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується виключно позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, повністю визнає свою вину.

Наведені дані в своїй сукупності, на переконання колегії суддів, дають підстави вважати, що застосування до ОСОБА_8 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є передчасним і невиправдано суворим запобіжним заходом. Зокрема, хоча повідомлена ОСОБА_8 підозра у вчиненні одного епізоду злочинної діяльності є обґрунтованою, однак дані про її особу свідчать на користь зменшення передбачених ч.1 ст.177 КПК ризиків в даному кримінальному провадженні, а тому існує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Тому колегія суддів дійшла висновку, що відносно підозрюваної ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід.

У зв`язку з цим колегія суддів переконана, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.

На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, крім того при здійсненні вибору між залишенням під вартою та звільненням презумпція залишається за звільненням ("Bykov v. Russia" п. 61).

На думку колегії суддів, такий запобіжний захід, який слід застосувати у певний період доби, є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваної та тяжкості пред`явленої їй підозри, може забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та унеможливить ухилення від органів слідства і суду.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 в частині визначення підозрюваній виду запобіжного заходу і переліку обов`язків змінити з тримання під вартою на домашній арешт, шляхом заборони підозрюваній залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 19 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступного дня.

Звільнити ОСОБА_8 у встановленому порядку.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із м.Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуватиме, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити в межах дії запобіжного заходу, тобто до 19 серпня 2021 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрювану були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4