Провадження № 1-кс/522/5926/21
УХВАЛА
02 серпня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2017 року,

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2017 р. в порядку ст. 174 КПК України.

В своєму клопотанні адвокат посилається на те, що за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0961 га, кадастровий номер :52:018:0083, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0825 га, кадастровий номер :52:018:0082, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 1966 року перебували в зареєстрованому шлюбі. 16.04.2017 р. ОСОБА_5 пішов з життя.

В процесі вступу у спадщину ОСОБА_4 довідалася про наявність обтяжень на обох земельних ділянках, що було накладено на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2017 р. по справі №757/67856/17-к за клопотанням прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0002735.

07.10.2019 р. постановою прокурора відділу прокуратури Одеської області підслідність кримінального провадження визначено за Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Також адвокат зазначає, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 14 лситопада 2017 року позбавляє ОСОБА_4 законних прав та інтересів, визначених Конституцією України, зокрема щодо вільного розпорядження, володіння, користування майном, в зв`язку з чим арешт майна підлягає скасуванню, так як в подальшому у застосуванні цього заходу не має потреби. ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, в рамках якого накладено арешт на її майно, та майно померлого ОСОБА_5 , яке ОСОБА_4 прагне успадкувати. Крім цього, ОСОБА_4 не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також до ОСОБА_4 не заявлено позов з боку будь-якої фізичної особи. Відсутні докази того, що майно підлягає спеціальній конфіскації. Арештовані об`єкти нерухомості не було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню. Санкція ст. 364 КК України не передбачає конфіскації майна. В рамках кримінального провадження не здійснюються жодні слідчі дії відносно майна ОСОБА_4 та померлого ОСОБА_5 . Наявність арештів здійснює тривале та безпідставне порушення прав заявника.

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , в якій зазначено, що він клопотання підтримує та просить провести розгляд за його відсутності.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання сповіщались про що свідчать надані матеріали кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності заявника, прокурора та слідчого.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якоїможе бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Як встановлено в судовому засіданні, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002735 від 23.08.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року задоволено клопотання Генеральної прокуратури України про накладення арешту та накладено арешт на земельні ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1 , кадастрові № :52:018:0082 та № :52:018:0083, що належать на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відповідно, встановивши заборону проведення на них будівельно-монтажних робіт та заборону будь-яким іншим чином розпоряджатися, відчужувати та/або передавати права на таке майно.

При прийнятті вказаного рішення ураховано той факт, що арештоване майно відповідає вимогам передбаченим ст. 98 КПК України, та є предметом кримінального правопорушення, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Крім того, судом зазначено, що при цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, арешт було накладено обгрунтовано, однак, на цей час правові підстави для арешту вказаного майна відпали.

07.10.2019 р. постановою прокурора відділу прокуратури Одеської області підслідність кримінального провадження визначено за Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Так, станом на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна вбачається, що у кримінальному провадженні № 0002735 від 23.08.2017 жодній особі не повідомлено про підозру, у тому числі власнику спірного майна.

Таким чином, ОСОБА_4 не є підозрюваною, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що було достатньо часу для проведення усіх можливих слідчий дій з арештованим майном в рамках вказаного кримінального провадження, підозра ОСОБА_4 не пред`явлена, за вказаних обставин, подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно не є доцільним, буде протирічити вимогам ст. 170 КПК України.

Зважаючи на той факт, що ухвала Приморським районним судом м. Одеси винесена ще 14.11.2017 р. орган досудового розслідування мав можливість провести усі необхідні слідчі та процесуальні дії в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0002735 від 23.08.2017р., за ознаками кримінальних правопорушень, щодо арештованого майна.

Відповідно до витягу з ЄРДР кримінального провадження № 0002735 від 23.08.2017 р. вбачається, що відомості до ЄРДР внесені за ч. 2 ст. 364 КК України за результатами розгляду матеріалів правоохоронних органів та контролюючих державних про виявлення фактів вчинення кримінальних правопорушень, а саме про той факт, що на території Одеської області створена та діє схема незаконної реєстрації права власності на об`єкти будівництва на підставі документів, які не надають право реєструвати право власності на новостворений об`єкт (реєстрація на підставі висновку експертизи щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, без введення новоствореного об`єкту в експлуатацію), або без наявності усіх документів, що є підставою для набуття права власності, або взагалі на підставі підроблених рішень Одеської міської ради, декларацій про готовність об`єкта до експлуатації тощо. При цьому, будівництво відбувається на земельних ділянках цільове призначення яких не відповідає новоствореному об`єкту будівництва, або взагалі, на самовільно зайнятих земельних ділянках.

На підставі викладеного, вбачається, що ОСОБА_4 не є посадовою особою, відносно якої проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч.2 ст.364 КК України, що в свою чергу унеможливлює кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Відповідно до ст. 13 КонституціїУкраїни «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути проти прав не позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином з урахуванням вищевикладеного та практики Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування арешту з майна ОСОБА_4 та повернення його володільцю.

Натомість суд зазначає, що будь-яких документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, загальною площею 0,0825 га, кадастровий номер :52:018:0082, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до клопотання про скасування арешту майна долучено не було, з огляду на що клопотання в частині вимог про зняття арешту з зазначеної земельної ділянки задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 309, 369 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2017 року задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року у справі №757/67856/17-к на земельну ділянку, загальною площею 0,0961 га, кадастровий номер :52:018:0083, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 .

Скасувати заборону проведення будівельно-монтажних робіт на земельній ділянці, загальною площею 0,0961 га, кадастровий номер :52:018:0083, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_4 .

Скасувати заборону будь-яким іншим чином розпоряджатися, відчужувати та/або передавати права з земельної ділянки, загальною площею 0,0961 га, кадастровий номер :52:018:0083, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1