В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження №0001190 від 10 жовтня 2019 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нижнє Солотвино Ужгородського р-ну Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні якого перебуває одна неповнолітня дитина, з середньою освітою, працюючого ремонтником піддонів «Турбогаз», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

встановив:

19 березня 2019 року близько 09-ї години ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок викраденого майна, тобто діючи з корисливими мотивом та метою, реалізуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на крадіжку, тобто раніше підготувавшись до скоєння злочину, шляхом відшукання та вилучення у невстановленому місці ключів для відчинення вхідних дверей квартирного приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , шляхом використання вказаних вище ключів незаконно потрапив до квартирного приміщення, тобто проник в житло, де незаконно, безоплатно та поза волею власника вилучив належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : одну каблучку золоту вагою 3,5 г проби 585, одну каблучку золоту вагою 3,0 г проби 585 та одну каблучку золоту вагою 0,7 гпроби 585, що містились в шкатулці для прикрас; грошові кошти в сумі 100 доларів США, 150 Євро та 300 гривень, що містились у тумбі шафи, тобто викрав чуже майно. Маючи реальну можливість розпорядитися цим майном, ОСОБА_4 вийшов з квартири, залишивши місце вчинення злочину.

Згідно з офіційним курсом 100 доларів США становить суму у 2470 гривень 10 копійок, 150 євро становить суму у 4068 гривень 60 копійок.

Згідно з висновком експерта № 11/785 від 30 жовтня 2019 року: залишкова вартість каблучки золотої вагою 0,7 г 585 проби, вживаної, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 10 жовтня 2019 року могла становити 849 гривень 85 копійок; залишкова вартість каблучки золотої вагою 3,5 г 585 проби, вживаної, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 10 жовтня 2019 року могла становити 4358 гривень 10 копійок; залишкова вартість каблучки золотої вагою 3,0 г 585 проби, вживаної, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 10 жовтня 2019 року могла становити 3735 гривень 60 копійок.

За таких обставин ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 15782 гривні 25 копійок.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявся та пояснив, що знав де знаходяться ключі, скориставшись цим зайшов до квартири, звідки забрав золото й грошові кошти.

В судовому засіданні прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням особи від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, представництво своїх інтересів доручила адвокату ОСОБА_5 , який в судовому засіданні підтримав позицію прокурора щодо покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 , просив задовольнити цивільний позов, уточнивши такий в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора та обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд прийшов до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло правильно.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, одружений та має одну неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце роботи, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 50 КК України яким визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, з огляду на положення ст. 65 КК України, яким встановлено, що особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи вищевказані дані, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, на даний час щиро розкаявся у вчиненому та усвідомив суспільну небезпеку своїх дій, а тому суд приходить до висновку про те, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому суд, призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, вважає за можливе із застосуванням вимог ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього ряд обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Представником потерпілої ОСОБА_5 до початку розгляду справи по суті був заявлений цивільний позов, відповідно до якого останній просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 суму матеріальних збитків у 15782,25 грн. та моральну шкоду, яку потерпіла ОСОБА_7 оцінила в 15000 грн.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_5 уточнив цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, зменшивши такий до суми у 5000 грн.

Суд вважає, що вищевказаний цивільний позов підлягає до задоволення, виходячи з нижческазаного.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовано КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з вимогами ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 в п.5 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і противоправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а відповідно до п.9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат), їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин.

Так, суд вважає доведено обставину, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 в сумі 15782,25 грн., що підтверджується, зокрема висновком експерта №11/785 від 30.10.2019.

Позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди є, на думку суду, підставною та, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, підлягає до задоволення.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілій ОСОБА_6 дійсно спричинено душевні страждання, вона втратила почуття спокою, у зв`язку з вчиненням даного кримінального правопорушення, а тому суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі 5000 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 15782 (п`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят дві) гривні 25 копійок та у відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати за проведення товарознавчої експертизи (висновок експерта № 11/785 від 30.10.2019) у сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок.

Речові докази: відеофайл з камери відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1