Справа № 438/1813/20
Провадження № 1-кп/442/152/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2021 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

його захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду у м. Дрогобичі клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000039 від 24.08.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст.296 КК України, суд,-

встановив:
25.01.2021 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст.296 КК України.

Під час проведення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору покликаючись на те, що такий не відповідає вимогам ст. 291, ч.4 ст.110 КПК, що перешкоджає повному, об`єктивному, законному, справедливому розгляду даної справи, порушує його права як обвинуваченого на захист та позбавляє суд можливості призначити дане провадження до судового розгляду.

Так, реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України та матеріалам кримінального провадження №0000039 від 24.08.2020, а відтак згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України такий обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору. Вважає пред`явлене йому обвинувачення, яке викладене в обвинувальному акті від 14.12.2020 незрозумілим, нечітким, необґрунтованим, безпідставним та незаконним. Відповідно до Повідомлення про підозру від 16.10.2020 він підозрювався у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження , яке не є небезпечне для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Відповідно до Повідомлення про нову підозру від 03.12.2020 він підозрювався у вчиненні хуліганства, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечне для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Також обвинувальний акт не містить належного викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, які слідчий ОСОБА_8 та прокурор ОСОБА_3 вважають встановленими, належну правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та не містить належного чіткого та зрозумілого формулювання обвинувачення за ч.1 ст.296, ч.1 ст.122 КК України. Зокрема, обвинувальний акт має такі процесуальні недоліки і не містить таких відомостей:

-повних анкетних даних його та потерпілого;

-в тексті обвинувального акту містяться скорочення його імені та по батькові, свідка та потерпілого, що є недопустимим та не відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України;

-копія обвинувального акту, яка була ним отримана 14.12.2020 не завірена печаткою Дрогобицької місцевої прокуратури, поганої якості, містить чорні плями, які скривають повний текст та цифри обвинувального акта;

-в обвинувальному акті не зазначено хто є його захисником;

-виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор ОСОБА_3 вважає встановленими і які зазначені в обвинувальному акті від 14.12.2020 та формулювання обвинувачення фактично збігаються з стислим викладом фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрювався і які викладені в Повідомленні про нову підозру від 03.12.2020;

-в обвинувальному акті не конкретизовано якими саме руками було нанесено удари потерпілому ОСОБА_6 ;

-у викладі фактичних обставин кримінальних правопорушень зазначено що « ОСОБА_4 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_6 , які відносяться до «середнього ступеня тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я», однак такого поняття як «середній ступінь тілесних ушкоджень» в КК України (зокрема в ч.1 ст.122) не має і не передбачено, так як в ч.1 ст.122 КК України передбачено кримінальну відповідальність за « умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження»;

-в обвинувальному акті не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення судово-медичних експертів;

-не зазначено, що в групу прокурорів входив також прокурор ОСОБА_9

-не правильно зазначено назву посади слідчих;

-не додано розписку про отримання ним копії обвинувального акту від 14.12.2020 і реєстру матеріалів досудового розслідування;

-реєстр матеріалів досудового розслідування містить помилки та неточності, а також в ньому не зазначено всіх проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій, а також всіх прийнятих в ході досудового розслідування процесуальних рішень.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 вказане клопотання підтримали.

Прокурор заперечив проти задоволення даного клопотання та вказав, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підписано повноважним прокурором, такий містить належну печатку Дрогобицької місцевої прокуратури №2 та реєстр матеріалів досудового розслідування повністю відповідає вимогам ст. 109 КПК України. Також не відповідає дійсності та обставина, що ним до обвинувального акту не долучено розписку про отримання ОСОБА_4 копії обвинувального акту від 14.12.2020 і реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки така міститься в матеріалах справи.

Потерпілий та його представник ОСОБА_7 заперечили проти повернення обвинувального акту, про що подали письмові заперечення.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до такого висновку.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

На переконання суду обвинувальний акт є спеціальним процесуальним рішенням, в якому відображаються підсумки досудового розслідування, зроблені слідчим та прокурором, що в свою чергу обґрунтовуються належними та допустимими доказами, визначенням юридичної кваліфікації діянь підозрюваного та формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Саме тому обвинувальний акт беззастережно повинен бути складений із суворим дотриманням процесуального законодавства, щоб не допустити порушення прав та свобод особи.

Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо прокурор не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Даний обвинувальний акт складено слідчим Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_8 та затверджено начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Також, разом із обвинувальним актом до суду скеровано розписку про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 (а.с.9) що стверджується його особистим підписом.

Крім цього, такі твердження обвинуваченого про не зазначення повних та правильних назв постанов слідчих у реєстрі матеріалів досудового розслідування; повних анкетних даних в обвинувальному акті та всіх інших обставин, викладених заявником, на переконання суду, є формальними та не заслуговують на увагу, оскільки відсутність розписки про отримання обвинувального акту спростовано, а у реєстрі матеріалів досудового розслідування вказано про проведені процесуальні дії в ході досудового розслідування із зазначенням дати їх проведення, а тому не зазначення повних назв постанов не є вагомою підставою для повернення обвинувального акту.

Крім цього, як вбачається зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_4 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вище зазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, оскільки орган досудового розслідування з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.

Суд звертає увагу захисника на те, що відповідно до ч. 2 ст. 215 КПК України у підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження вправі звернутись зі клопотанням про витребування певних документів для подальшого їх дослідження на предмет належності та допустимості.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В цій частині обвинувальний акт на думку суду, відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки прокурором зазначено час, місце, спосіб та наслідки вчинення кримінального правопорушення, а оцінка доказів не є предметом дослідження на стадії підготовчого судового провадження та не може бути підставою для повернення обвинувального акта.

Висування обвинувачення є виключною компетенцією прокурора, а тому суд не може у підготовчому судовому засіданні надати оцінку правильності викладу обвинувачення щодо його суті.

Відтак, суд приходить до переконання, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, а тому підстави для повернення обвинувального акту відсутні.

Керуючись ст. 291, 314, 376 КПК України, суд, -

постановив:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1