справа № 399/455/21
провадження № 1-кп/399/75/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка Кіровоградської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 30.06.2021 року, яка надійшла разом з обвинувальним актом з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000520 від 14.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садки Кременчуцького району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, голова Фермерського господарства «Деївка», зареєстрований та фактично проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-
встановив:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев у захисних насадження, що заподіяло істотну шкоду. Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 травня 2021 року, в ранковий час (точний час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , знаходиться на околиці сел. Онуфріївка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, а саме неподалік автодороги «Павлиш - Онуфрiївка -Млинок», де у нього винник умисел, направлений на незаконну порубку дерев у полезахисній лісосмузі, яка розташована на землях комунальної власності Онуфріївської селищної ради на околиці АДРЕСА_2 , а саме між автодорогою «Павлиш Онуфріївка - Млинок» та земельною ділянкою сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0671, тобто за межами населених пунктів, що являється захисним насадженням лінійного типу площею понад 0,1 гектара, а тому згідно ст. 4 Лісового кодексу України належить до лісового фонду України.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, незаконно, без спеціального на те дозволу, в порушення ст.ст. 67, 69 Лісового Кодексу України, всупереч п.п. 2, 3 Порядку видачi спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Miнicтpiв України № 761 вiд 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно з якими «використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом лісорубним квитком, ордером», не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, маючи прямий умисел, направлений на незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, користуючись повноваженнями на представництво інтересів фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 , які підтверджуються довіреністю вiд 11.05.2021, надав найманим працівникам фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вказівку спиляти дерева у полезахисній лісосмузі, яка розташована на околиці сел. Онуфріївка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області в напрямку сел. Павлиш Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, а саме між автодорогою «Павлиш-Онуфріївка-Млинок» та земельною ділянкою сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0671, та особисто визначив, якi саме дерева необхідно було спиляти, забезпечивши при цьому ОСОБА_10 та ОСОБА_9 спеціальним знаряддям призначеним для спилювання дерев, а саме бензопилою марки «Husqvarrna» модель 365 та паливом, а також транспортним засобом необхідним для перевезення незаконно добутої деревини. Після цього, 13 та 14 травня 2021 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були залучені для виконання робіт, яким не було відомо, що ОСОБА_4 не має права проводити рубку дерев у вказаний лісосмузі, тобто не були обізнані про злочинний намір ОСОБА_4 та не усвідомлювати протиправний характер своїх дій, за вказівкою останнього, за допомогою бензопили марки «Husqvarrna» модель 365, провели рубку, визначених ОСОБА_4 12 дерев породи «ясен» та 2 дерева породи «дуб», розпиляли їx на менші частини та підготували їх для перевезення, після чого їх дії були виявлені та припиненні працівниками поліції. Внаслiдок протиправних дій ОСОБА_4 , якi виразилися у незаконній порубці дерев у захисних насадженнях, територіальній громаді в особі Онуфріївської селищної ради, відповідно до висновку судово-економiчної експертизи, заподіяно істотну шкоду в розмірі 23 288 грн. 02 коп., що в понад двадцять разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
За результатами досудового розслідування ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев у захисних насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

Між виконувачем обов`язків начальника Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , якому на підставі статей 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000520 від 14.05.2021 року та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника підозрюваного, адвоката, ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 52, 468, 469, 472 КПК України, 30.06.2021 року укладена угода про визнання винуватості.

За змістом угоди про визнання винуватості 29.06.2021 року підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, а саме у незаконній порубці дерев у захисних насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, вчиненого за обставин, які повністю відповідають обставинам зазначеним у обвинувальному акті та зазначені вище.

Підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 Кримінального Кодексу України, викладеному в повідомленні про підозру у кримінальному провадженні №0000520 від 14.05.2021 року. В угоді зазначено, що підписуючи угоду сторони повністю погодилися з формулюванням підозри щодо обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 246 КК України.

Сторона обвинувачення та захисту, враховуючи ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваним ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження щодо нього, а також добровільне відшкодування потерпілій стороні заподіяної майнової шкоди, визнає наявність щирого каяття, та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування завданого збитку як обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення в розумінні ст. 66 КК України. Сторона обвинувачення визнає, що обставини, які обтяжують покарання підозрюваного, не встановлено в розумінні ст. 67 КК України. Сторона обвинувачення враховує, що підозрюваний за місцем проживання характеризується позитивно. Злочин вчинений обвинуваченим за ступенем тяжкості є нетяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України.

Сторони погоджуються на призначення покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Із запропонованим видом та мірою покарання підозрюваний ОСОБА_4 згоден.

За змістом угоди підозрюваний ОСОБА_4 розуміє наслідки укладання та затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України визнав повністю. Також зазначив, що беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 246 КК України, викладеному в повідомленні про підозру у кримінальному провадженні №0000520.

Зазначив, що кримінальне правопорушення ним скоєно за обставин викладених в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості. Він розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид та міру передбаченого угодою покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Також зазначив, що угоду про визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просив затвердити угоду.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України, просив затвердити угоду та винести відповідний вирок на підставі угоди з покаранням, яке було узгоджене сторонами в угоді. Також прокурором зазначено, що угода укладена добровільно, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Крім цього, враховуючи вимоги ч.3 ст. 475 КПК України прокурор зазначив, що в разі, якщо суд прийде висновку про затвердження угоди, просив скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.05.2021 року у справі 405/2363/21 провадження 1-кс/398/460/21 та ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.05.2021 року у справі 405/2363/21 провадження 1-кс/398/459/21 та вирішити питання щодо долі речових доказів відповідно до постанови про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами від 14.05.2021 року, а саме повернути власнику майна.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначив, що дана угода цілком відповідає вимогам КПК України, була укладена між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором. Істотні умови угоди були погоджені сторонами у присутності сторони захисту. Зазначив, що дійсно підзахисний скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 246 КК України, вину визнав повністю. Узгоджений сторонами вид покарання, а саме сплата штрафу в сумі 17000 грн. взмозі виконати. Зазначив, що обвинуваченим добровільно відшкодовано завдані селищній раді збитки. Також захисник просив в порядку ч.4 ст. 174 КПК України, в разі затвердження судом угоди, скасувати арешт майна та відповідно до абз.1 ч.9 ст. 100 КПК України повернути власнику ОСОБА_7 належне йому майно, оскільки останній, як власник майна, не знав та не міг знати про використання його майна у незаконних цілях.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні повідомив, що на стадії досудового розслідування Онуфріївською селищною радою надано згоду на укладення між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000520 від 14.05.2021 року. Також зазначив, що матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушенням потерпілому відшкодована обвинуваченим у повному обсязі, а саме в сумі 23 288 грн. 02 коп. Селищна рада будь-яких претензій до обвинуваченого не має. З приводу затвердження судом угоди про визнання винуватості повністю погодився з висловленою з цього приводу думкою прокурора.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, прокурора, представника потерпілого, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.2, ч. 4 (п.1), ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України зазначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Статтею 474 КПК України визначено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, то розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Судом у обвинуваченого з`ясовано, що він цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у т.ч. на отримання правової допомоги безоплатно, у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, усвідомлює, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; також відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Судом також з`ясовано у обвинуваченого, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, обвинуваченому зрозумілі.

Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений (підозрюваний на стадії досудового розслідування) беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання погоджена сторонами в угоді передбачена санкцією ч.1 ст.246 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявна письмова згода потерпілого на укладення угоди, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не порушують законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним за участю його захисника необхідно затвердити, ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України так як вина його доведена повністю і його дії суд кваліфікує по ч.1 ст. 246 КК України, та призначити йому узгоджені сторонами вид та міру покарання.

За правилами абз.2 ч.3 ст. 475 КПК України у резолютивній частині вироку на підставі угоди повинні міститися інші відомості, передбачені ст. 374 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні становлять 1029,72 грн. за проведення судово економічної експертизи.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.05.2021 року накладено арешт на майно, а саме автомобіль марки ЗИЛ модель 131, реєстраційний номер НОМЕР_1 та бензопилу марки Husqvarna, модель 365 та ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.05.2021 року накладено арешт на 6 складометрів деревини.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи зазначену норму закону та вставновлені судом фактичні обставини справи суд приходить висновку про скасування арешту майна.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Керуючись ст. 174, 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 30.06.2021 року між виконувачем обов`язків начальника Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , якому на підставі статей 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000520 від 14.05.2021 року та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника підозрюваного, адвоката, ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000520 від 14.05.2021 року за ч.1 ст.246 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1029,72 грн. за проведення судово економічної експертизи.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.05.2021 року у справі №398/2363/21 провадження 1-кс/398/460/21 та дозволити власнику майна користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.05.2021 року у справі №398/2363/21 провадження 1-кс/398/459/21 та дозволити власнику майна користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Речовий доказ автомобіль марки ЗИЛ, модель 131, реєстраційний номер НОМЕР_2 , бензопила марки Husqvarna, модель 365, вилучені 14.05.2021 року повернути власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання АДРЕСА_1 .

Речовий доказ шість складометрів деревини вилучені 14.05.2021 року, яка знаходилася у кузовi автомобiля марки ЗИЛ, модель 131, реєстраційний номер BI4514AP - повернути власнику.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1