Провадження №1-кп/523/806/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

25.05.2021 року

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001350 від 28 квітня 2020року із звинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нове, Татарбунарського р-н., Одеської обл., громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.1 КК України
Встановив:

Судом встановлено, що 28.04.2020 приблизно о 08:00 год., водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mazda 626», р/н НОМЕР_1 рухалась у денний час доби по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю при дворової території будинку за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, б. 60 в Суворовському районі.

Доїхавши до виїзду з при дворової території на вул. Чорноморського Козацтва, де організований односторонній рух з трьома смугами, зупинилася перед виїздом, починаючи рух, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість бачити мопед «Yamaha», без р/н під керуванням ОСОБА_4 , який рухався з боку вул. Миколи Плигуна в напрямку пров. Солонцеватого у правій смузі свого напрямку руху, не прийняла заходів для зупинки транспортного засобу, тим самим не надала перевагу в русі ОСОБА_4 .

В результаті неуважних дій водія ОСОБА_7 , відбулося зіткнення передньої частини мопеду «Yamaha» з передньою лівою частиною автомобіля «Mazda 626».

В результаті ДТП водію мопеду «Yamaha», ОСОБА_4 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої щиколотки правої гомілки зі зміщенням кісткових уламків, садна обох гомілок. Зазначені ушкодження спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм «Mazda 626», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вимог пункту 10.2 Правил дорожнього руху України, згідно з якою виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній, у зв`язку із чим знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Належним виконанням зазначеної вимоги пункту 10.2 ПДР, водій автомобіля «Mazda 626», р/н НОМЕР_1 мала технічну можливість запобігти настанню даної дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачена свою вину у вчиненому діянні не визнала у повному обсязі, надала суду наступні покази, що у день події 28.04.2020 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, рухалась на своєму автомобілі марки «Мазда 626» державний номер НОМЕР_1 , у м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва, б.6, доїхавши до виїзду з при дворової території на вул. Чорноморського козацтва, де організований односторонній рух з трьома смугами, зупинилась перед виїздом на вулицю Чорноморського козацтва, побачила, що автомобілі які рухались по головній вулиці, зупинились на червоний сигнал світлофору, після чого почала рух та одразу відчула зіткення з мопедом. Мопед вона не бачила та на проїзджу частину вулиці Чорноморського козацтва, фактично не встигла виїхати, тому винною себе у дорожньо - транспортній пригоді не вважає. Вийшла з автомобіля та викликала швидку та поліцію.

Незважаючи на заперечення своєї винності обвинуваченою, суд вважає, що факт скоєння правопорушення та винність обвинуваченої у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами, які суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Показами потерпілого ОСОБА_4 який підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, та надав суду наступні покази, що їхав по головній дорозі на мопеді у м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва, та отримав удар від автомобіля «Mazda 326» оскільки водій ОСОБА_7 порушила правила дорожнього руху, та не надала перевагу у русі при виїзді на дорогу з житлової зони.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001350, у фабулі якого вказано, що 28.04.2020 року надійшло усне повідомлення на лінію 102 про скоєння дорожньо- транспортної пригоди.

Протоколом огляду місця дорожньої транспортної пригоди від 28.04.2020 року, згідно якого огляд початий в 08 годин 20 хвилин, закінчений о 09 годину 10 хвилин, проведений слідчим Суворовським СВ Суворовського ВП в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 .

Фото таблицею та схемою місця дорожньо транспортної пригоди, який складений та підписаний слідчим СВ Суворовським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_9 .

Висновком експерта №20-2474 транспортно трасологічної експертизи обставин зіткнення автомобіля Мазда с мопедом Ямаха, згідно якого спочатку мопед Ямаха контактував правою передньою частиною з передньою лівою частиною автомобіля Мазда під кутом близько 75 85 градусів, при його відлічуванні у плані проти ходу годинникової стрілки від напрямку повздовжньої осі мопеда до напрямку поздовжної осі автомобіля , як це вказано на схемі та додатку.

Фото таблиця № 1 до висновку №20-2474.

Висновок експерта №1588 від 06.07.2020 року, згідно якого у громадянина ОСОБА_4 1975 року народження, виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом зовнішньої щиколотки правої гомілки зі зміщення кісткових уламків, садна обох гомілок. Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частин кузова автомобіля, мопеда та дорожнє покриття в умовах ДТП. Вищевказані ушкодження, складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, спричиняють тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день та відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

Висновок експерта №20-4417 автотехнічної експертизи обставин ДТП зіткнення мопеда Ямаха з автомобілем Мазда. згідно якої, у даній дорожньою- транспортній ситуації дії водія автомобіля «Мазда» регламентувались вимогами пункту 10.2 ПДР, згідно з якими виїджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзної частиною та тротуаром дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній. Водій « Мазда» мала технічну можливість запобігти зіткненню з мопедом «Ямаха» , дії водія «Мазда» невідповідні до вимог пункту 10.2 ПДР, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з ДТП.

Висновок експерта №20-2472 автотехнічної експертизи дослідження технічного стану мопеда «Ямахи» згідно якого, до моменту ДТП рульове керування мопеда Ямаха, його ходова частинна дозволяли водієві керувати мопедом, не мали несправностей, які б приводили до раптової для водія відмови, відведення мопеда убік, або раптової втрати керованості транспортним засобом. До моменту ДТП робоча гальмова система мопеда дозволяла знижувати швидкість транспортного засобу з відомою водію ефективністю, не мала несправностей, що приводять до раптової для водія відмови.

Фототаблиця № 1 до висновку №20-2472.

Висновоком медичного огляду з метою виявлення стану алкольного та наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водія, згідно якого водій ОСОБА_7 не перебувала у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Висновком експерта №20-2473 автотехнічної експертизи дослідження технічного стану автомобіля «Мазда -626», згідно якого, до моменту ДТП рульове керування автомобіля « Мазда 626» його ходова частина дозволяли водієві керувати автомобілем, не мали несправностей, які б приводили до раптової для водія відмови, відведення автомобіля убік, або раптової втрати керованості транспортного засобу, до моменту ДТП гальмова система автомобіля дозволяла знижувати швидкість автомобіля з відомою водію ефективністю, не мала несправностей, що призводять до раптової для водія відмовою, раптового відведення автомобіля у бік при русі та гальмуванні.

Фототаблицею № 1 до висновку №20-2473.

Постанова про визнання предметів речовими доказами та залучення до матеріалів кримінального провадження від 28.04.2020 року, згідно якого визнано речовими доказами автомобіль «Мазда 626» н.з. НОМЕР_1 та мопед «Yamaha» ( шасі № НОМЕР_2 )

Ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси пр накладення арешту на майно а саме автомобіль «Мазда 626» та мопед "Ямаха"

Ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси про скасування арешту на майо а саме автомобіля «Мазда 626».

Зберігальна розписка потерпілого ОСОБА_4 .

Вимога УІП КП НУНП в Одеській області на ОСОБА_7 згідно якої раніше не судима та не притягувалась до відповідальності.

Довідка департаменту охорони здоров`я ОМР комунального некомерційного підприємства « Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради згідно якого ОСОБА_7 на обліку не перебуває.

Довідку про факт реєїстрації у журналі єдиного обліку події за №5709 від 28.04.2021 ( яка відкрита іншій сторі клопотанням прокурора від 26.04.2021 ) суд не приймає в якості доказу оскільки вказаний доказ, був наявний у прокурора при виконання ст.291 КПК України.

Суд не погоджується з позицією сторони захисту, про недопустимість доказів, згідно матеріалів кримінального провадження фотофіксацію при огляді місця ДТП здійснював слідчий ОСОБА_8 особисто, однак в протоколі вказана лише загальна назва використаного фотоапарата «Olimpus», та не вказана інформація про характеристики даного технічного засобу фіксації та носія інформації, які застосовував слідчий при проведенні вказаної процесуальної дії. Крім того, фототаблиця підписана слідчим ОСОБА_9 , який у складанні протоколу участі не брав і процесуального статусу якого у даному кримінальному провадженні на час проведення огляду місця ДТП не визначено. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про те, коли та від кого слідчий ОСОБА_9 отримав ці фотознімки, яким чином зафіксував отримання фотознімків, коли складав такі фотоілюстрації, та з якого носія інформації і якими нормами КПК щодо фіксування процесуальних дій керувався при цьому, що суперечить вимогам частини 3 статті 104, статті 237 КПК (аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 23.02.2021- № 175/777/15-к)

При аналізі вказаних доказів, суд встановив наступну хронологію дій слідчих органів, згідно повідомлення на лінію 102, надійшло повідомлення про скоєння дорожньо- транспортної пригоди у м. Одесі. по вул. Чорноморського козацтва буд.60, о 08: 10 патрульна служба поліції СОГ по ДТП, прибула на місце пригоди, протокол огляду розпочатий черговим слідчим ОСОБА_8 о 08 :20 ( згідно протоколу огляду дорожньо транспортної пригоди) закінчилась вказана слідча дія о 09 годині 10 хвилин. Вказана слідча дії провадились у присутності ОСОБА_7 та понятих, а також фіксувалась на фотоапарат «Olimpus», фото схема місця ДТП також виконана черговим слідчим ОСОБА_8 вказана слідча дія проводилась до внесення відостей до ЄРДР.

На підставі статті 87 КПК: «Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини».

Вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданих сторонами доказів, Суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Суд, визнаючи доказ недопустимим відповідно до частини 2 або 3 статті 87 КПК, має зазначити, який саме пункт цих положень став підставою для такого рішення.

Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми.

Крім того, суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору частини 1 статті 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим.

Виходячи з наведених вище висновків щодо застосування правил статті 87 КПК, Суд зазначає, що проведення огляду місця події, не несене порушення конституційних прав обвинувачаної, тому за відсутності такого обґрунтуваного посилання у даному випадку на статтю 87 КПК для визнання доказу недопустимим є непереконливим.

Суд також зазначає, що тлумачення частини 1 статті 87 КПК в частині визнання недопустимими похідних доказів призводить до висновку, що це правило може бути застосовано до похідних доказів лише у разі, якщо первісні докази визнані недопустимими на підставі частин 1-3 статті 87 КПК. Визнання недопустимими первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК, саме собою не дає підстав для визнання недопустимими похідних доказів на підставі частини 1 статті 87 КПК.

Крім того, застосовуючи правило частини 1 статті 87 КПК в частині визнання недопустимими похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з порушенням фундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в доказі, що визнаний ним недопустимим відповідно до частини 1 статті 87 КПК.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що сторона захисту просить визнати недопустимими доказ а саме протокол огляду місця події, роблячи посилання на докрину «Плодів отруйного дерева» сформульованим Європейським судом з прав людини, якщо джерло доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть тами ж.

Суд зазначає, що для того, щоб можна було вважати, що певний доказ був отриманий з порушенням, та може бути визнаний недопустимим або таким, що являється «плодом отруйного дерева» інформація, що міститься у недопустимому доказі, має доводити обставини, які необхідно встановити для здійснення такої процесуальної дії. Таким чином, у цьому випадку інформація яка містилась у матеріалах ЖЕО на підставі якої вносились відомості до ЕРДР доводить законність внесення таких даних.

Отже, на підставі вище переліченого суд не приймає до уваги посилання захисника про недопустимість вказаних доказів, оскільки вказані слідчі дії проводились в межах кримінального провадження та уповноваженими особами.

А також бере до уваги, пряме посилання статі 214 КПК України, яка регламентує чіткий порядок внесення даних до ЄРДР, а також прямо вказує на можливість проведення такої слідчої дії, як огляд місця події до внесення даних про таке кримінальне правопорушення до ЄРДР. Крім того, при наданні оцінці витягу з ЄРДР, суд з вертає увагу, що згідно показів обвинуваченої ОСОБА_7 дорожньо транспортна пригода, сталась близько 08.00 години ранку, про, що вона особисто сповістила правоохоронні органи за допомогою виклику 102, про, що і є відповідні відомості у витязі з ЄРДР, які внесені уповноваженим слідчим. ( ар.66)

Крім того, суд зазначає, що стороною захисту не надано жодних доказів, які спростовують провину ОСОБА_7 , та порушення потерпілим правил дорожнього руху, які і були причиної зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та жодним чином не спростовують провину обвинуваченої у дорожньо-транспортній пригоді, також суду не надано жодних належних та допустимих доказів чіткого взаємозв`язку дорожньо-транспортної пригоди з діями потерпілого ОСОБА_4 . Обвинувачена, не клопотала про отримання таких доказів.
Також суд враховує думку Верховного суду висловлену у постанові від 19 травня 2020 року, у справі № 490/10025/17, згідно якої порушення учасником дорожнього руху правил саме по собі не виключає винуватість іншого учасника руху, і створення небезпеки учасником дорожнього руху, яку водій був у стані виявити, не звільняє того від обов`язку вжити заходи, необхідні для уникнення або зменшення шкідливих наслідків від створеної небезпеки. Водій не вправі ігнорувати дійсну дорожню обстановку, яка склалася на момент прийняття ним рішення, у тому числі й небезпеку, що виникла внаслідок порушення ПДР іншим учасником. Основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час дорожнього руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити.
Висновком експерта № 20-4417 від 15 липня 2020 року, який є неспростованим доказом, чітко стверджено, що з технічної точки зору водій ОСОБА_7 мала технічну можливість уникнути скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди.
В обставинах даного провадження суд переконаний, що обвинувачена ОСОБА_7 усвідомлювала, що вона має діяти таким чином, щоб не створити перешкод учасникам руху, які мають перевагу. Організація дорожнього руху на зазначеній ділянці дороги дозволяла їй не розподіляти свою увагу між різними напрямами, і зосередитися на головному факторі, який він мав врахувати перед здійсненням маневру: на розташуванні, швидкості та інших важливих факторах руху транспортних засобів, що мали перевагу, аби переконатися, що актуальна дорожня обстановка дозволяє здійснити маневр.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченої у вчиненні злочинних дій доведені повністю.
Дії обвинуваченої ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до необережних нетяжких злочинів, а також те, що обвинувачена при вчиненні кримінального правопорушення нанесла шкоду здоров`ю потерпілому, що згідно Конституції України є найвищими соціальними цінностями, обставини та мотиви скоєння злочину, який скоєний внаслідок керування обвинуваченим джерелом підвищеної небезпеки автомобілем, з порушенням правил дорожнього руху, особу обвинуваченої, її вік, обвинувачена раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, згідно наданих стороною обвинувачення документів, на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває жодної шкоди потерпілому не відшкодувала, а також категоричну позицію потерпілго щодо позбавлення обвинуваченої ОСОБА_7 , права керування транспортними засобами, тому покарання обвинуваченій слід обрати в межах санкцій статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових злочинів, саме за таких обставин буде досягнута мета покарання та саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно з положеннями ст. 66 КК України, суд не встановлено.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Витрати, пов`язані із залученням експертів за проведення експертизи., всього 5002,24 грн. стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави.
Долю речового доказу вирішити відповідності до ч.9 ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Керуючись ст.ст. 128-129, 370, 373-374 КПК України, суд,
Ухвалив:
ОСОБА_7 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй основне покарання у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятдесят одну тисячу гривень та додатковое покарання у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на три роки.
Стягнути з засудженої ОСОБА_7 , на користь держави в особі Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз 5002,24 грн.
Речові докази а саме автомобіль «Мазда 626» та мопед «Yamaha» - вважати повернутими.
Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) днів до Одеського апеляційного суду з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя
Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1