Справа №523/3129/19
Провадження №1-кс/523/337/21
УХВАЛА
про відмову у наданні тимчасового доступу до речей та документів,
які містять охоронювану законом таємницю

25 лютого 2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 10.12.2020 року, подане у кримінальному провадженні №0001907 від 23.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про тимчасовий доступ до документів, -

в с т а н о в и в:
26.01.2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 клопотання про тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю та знаходиться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за яким 23.12.2018 року приблизно о 05:30 годині за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка № НОМЕР_1 , помер ОСОБА_5 , 1990 року народження, внаслідок отриманих до цього під час бійки з невстановленими особами по АДРЕСА_2 біля КУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » тілесних ушкоджень, які за даними судово-медичної експертизи виявились у вигляді епідуральної гематоми лівої скроневої області, завданої тупим предметом.

Як слідує з матеріалів клопотання, за фактом нанесення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001907 від 23.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, в рамках якого слідчий ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні оператора телекомунікацій ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване по АДРЕСА_3 , із зобов`язанням оператора телекомунікації виготовити на електронному носії документ щодо з`єднань абонентських номерів сім-карток, здійснених через LAC 45231, CID 48008533, 48043, 62273, 60273, 60062, в період часу з 10:00 години 22.12.2018 року до 10:00 години 23.12.2018 року.
В обґрунтування внесеного клопотання слідчий ОСОБА_3 вказує про те, що (з клопотання - дослівно) «…вилучення зазначених у клопотанні документів, необхідне для використання при проведенні слідчих дій в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню, а також для ідентифікації інших осіб, причетних до скоєння злочину…».

В судове засідання прокурор ОСОБА_4 або слідчий ОСОБА_3 та представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не з`явились, про день, час та місце судового розгляду клопотання повідомлялись належним чином, але вказаний прокурор до початку судового засідання звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, з огляду на що й з метою дотримання розумності строків, слідчий суддя в порядку ч.4 ст.163 КПК України, вирішив здійснити розгляд клопотання за відсутності вказаних осіб, а у контексті ч.4 ст.107 означеного Кодексу, звуко- та відеофіксування кримінального провадження з використанням технічних засобів не здійснювалось.

Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 вказаного Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, у тому числі які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Положеннями ч.ч.3, 4, 5 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний враховувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За ч.1 ст.9 означеного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Зі змісту ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Проте, зміст розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_3 не відповідає наведеним положенням ч.2 ст.160, ч.ч.2, 3, 6 ст.163 КПК України, а також не обґрунтовується доданими до нього матеріалами та заявою прокурора ОСОБА_4 , виходячи з нижчевикладеного:

- в порушення ч.3 ст.132, ч.6 ст.163 КПК України, вказане клопотання або додані до нього документи не містять відомостей щодо існування обґрунтованої підозри про вчинення відповідною особою кримінального правопорушення у конкретному випадку, а зважаючи на кінцеву мету і завдання запропонованого стороною обвинувачення тимчасового доступу, про які йдеться у розглядуваному випадку, матеріалами означеного клопотання або прокурором в його заяві не доведено неможливість іншими способами встановити осіб, які вчинили не розкрите протягом більше двох років кримінальне правопорушення;
- всупереч тим же нормам закону та приписам п.6 ч.2 ст.160 КПК України, матеріалами клопотання не доведено підтвердження перебування у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » інформації, про яку йдеться у цьому клопотанні, а зазначена інформація стосується невизначеного кола абонентів цього оператора телекомунікацій, що у випадку надання тимчасового доступу до цієї інформації та її подальшого моніторингу або використання може призвести до безпідставного втручання у права і свободи сторонніх осіб, які не є учасниками цього кримінального провадження;

- додана слідчим ОСОБА_3 до розглядуваного клопотання в його обґрунтування, фотокопія довідки про результати радіотехнічного обстеження (вих.16/3-2845 від 26.12.2018 року) не може бути прийнята до уваги, оскільки в матеріалах клопотання відсутні будь-які доручення слідчого чи прокурора на проведення таких розшукових (оперативно-технічних) заходів у цьому кримінальному провадженні, а відтак означена довідка отримана позапроцесуальним шляхом та доводи слідчого щодо належності перелічених у означеному клопотанні базових станцій саме ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », - в порушення п.4 ч.2 ст.160, п.1 ч.5 ст.163 КПК України не доведено наданими до суду відповідними матеріалами.

За таких обставин та виходячи з приписів ч.2 ст.93, п.1 ч.3 та ч.4 ст.132, ч.1 ст.223 КПК України, слідчий суддя вважає, що у розглядуваному випадку, поза увагою слідчого ОСОБА_3 і прокурора ОСОБА_4 залишились ті положення закону, за якими збирання доказів з боку сторони обвинувачення, зокрема, задля встановлення особи, причетної до скоєння кримінального правопорушення у конкретному випадку, відбувається через інститут слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а відтак ініціювання цього клопотання зазначеною стороною кримінального провадження поза існування обґрунтованої підозри є, за переконанням слідчого судді, фактичною підміною слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій заходами забезпечення кримінального провадження.
Тотожну правову позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі №154/3213/16 (постанова від 28.03.2019 року, провадження №51-6359км18), який підтвердив, що збирання доказів з боку сторони обвинувачення шляхом застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасового доступу до речей та документів, - є неприпустимим.
Слід також зауважити, що слідчий ОСОБА_3 у своєму клопотанні пропонує слідчому судді доручити здійснити заходи забезпечення кримінального провадження, наряду з нею, зазначеним у клопотанні оперуповноваженим Суворовського ВП за її дорученням, що у свою чергу виходить за межі повноважень вказаного слідчого за ст.40 КПК України.

Наряду з викладеним, додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені слідчим ОСОБА_3 всупереч вимогам «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, не пронумеровані, не складений опис та засвідчувальний напис є неповним, оскільки копії не містять дати їх створення, відсутній супровідний лист на матеріали клопотання й реєстраційний номер вихідної кореспонденції), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та у дотримання порядку їх подання до суду.
Аналогічні висновки містяться в Розділі 1 та у п.п.5, 6, 7, 9 Розділу 2.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.
Оскільки з наданих до суду клопотання й доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду слідчим СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 клопотання про тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, є необґрунтованим й безпідставним, а саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст.160, 163 КПК України, а відтак єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання уявляється його залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 9, 26, 131-132, 159-163, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 10.12.2020 року, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001907 від 23.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », залишити без задоволення.

Копію ухвали направити до ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1