ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/473/21 Справа № 711/2236/21 Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування клопотання зазначив, що він був засуджений до 4 років позбавлення волі Чорнобаївським районним судом по справі № 695/1628/1т. У зв`язку з тим, що він утримується під вартою з 27 квітня 2018 року в СІЗО №30 та відбув більше 2/3 строку покарання, а також те, що він відбував покарання в «Камерній системі», в зв`язку з чим погіршився стан його здоров`я та в зв`язку з пандемією «Ковід19», його рідні потребують допомоги, засуджений просив застосувати щодо нього ст. 81 КК України та ст. 82 КК України

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ухвалі суд указав, що засуджений не довів свого виправлення, оскільки наявність непогашених стягнень не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2021 року та задовольнивши його клопотання застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вказує, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду та безпідставно прийнято до уваги характеристику СІЗО, яка не може бути підґрунтям даного рішення. Також зазначив, що у зв`язку з відбуванням покарання у «камерній системі» у нього погіршується здоров`я.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, які в ній наведені.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вбачаючи її законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не можна вважати таким, який сумлінною поведінкою довів своє виправлення. Обґрунтованість цього підтверджується відповідним змістом характеристики засудженого ОСОБА_7 від 13.04.2021року, затвердженої начальником СІЗО - начальника арештного дому ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , згідно з якою за даною справою ОСОБА_7 був затриманий 27.04.2018 року згідно ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Засуджений 10.02.2020 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.

В ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» м. Черкаси ОСОБА_7 утримується з 02.05.2018 року по теперішній час. За час перебування в установі характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку перебування в установі 43 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень немає (а.с.17-18). Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ними неслужбових стосунків. Свідомо не утримує у чистоті та порядку спальне місце, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливо ставитись до майна установи. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Щодо оточуючих, як правило, вдається до маніпулятивно-шантажної поведінки, обману, вживання в різні соціальні ролі. В особистості час від часу спостерігалися ознаки імпульсивності, дратівливості, впертості, егоцентричності, власні потреби та бажання для нього на першому місці, притаманне суб`єктивне бачення ситуації. Характеризується недовірливістю до оточення, постійною готовністю до створення конфліктних ситуацій з метою досягнення власних цілей та висування незаконних вимог до персоналу установи. Намагається підтримувати та поширювати «злодійські традиції». На профілактичному обліку в установі як особа, що схильна до самогубства чи само ушкодження, не перебуває. Соціальні зв`язки з рідними підтримує шляхом отримання від них посилок та передач.

Таким чином, твердження апелянта щодо досягнення мети покарання, колегія суддів вбачає необґрунтованим, оскільки не досягнуто виправного та превентивного впливу на засудженого, що є основними цілями застосування до особи покарання, та змін його особи, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття.

Колегія суддів враховує, що поведінка засудженого, яка вказує на його виправлення, має бути стабільною в ході всього строку відбування покарання, а не лише перед моментом виникнення права на певну пільгу. Посилання засудженого на стан здоров`я, про що він зазначає в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає таким, яке може істотно вплинути на рішення щодо умовно-дострокового звільнення, оскільки будь-яких даних щодо його незадовільного стану здоров`я матеріали справи, як і сама апеляційна скарга не містять.

Таким чином, незважаючи на наявність формальної підстави для умовно-дострокового звільнення, зокрема факту відбуття певної мінімальної частини призначеного судом строку покарання, відсутньою є фактична підстава, а саме стала тенденція засудженого до виправлення.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2021 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді