ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/4197/15-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/225/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції - захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 липня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка, Близнюківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
постановлено звільнити від покарання, передбаченого ст.128 КК України на підставі ст. 74 КК України у зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення йому покарання, передбаченого санкцією цієї статті, як особі, яка досягла пенсійного віку.
Згідно вироку, ОСОБА_8 , визнаний винним в тому, що він 10 липня 2012 року близько 08:30 години, перебуваючи біля «Центрального» ринку по вул. Радянській в місті Лозова Харківської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 , діючи з необережністю, а саме зі злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча за обставинами справи повинен був і міг їх передбачити, з метою спричинення фізичного болю, схопив за руки потерпілу, яка стояла напроти нього, при цьому висловлювала своє невдоволення з приводу того, що ОСОБА_8 , припарковуючи свій автомобіль марки «Волга», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на території «Центрального» ринку по вул. Радянській в місті Лозова, Харківської області, ледь не збив потерпілу з ніг. Далі ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_9 , яка в результаті даного поштовху позадкувала назад, спотикнулась об свою ручну поклажу, яка перебувала на землі, і впала на асфальт на ліву сторону свого тіла. В результаті поштовху ОСОБА_8 , який призвів до падіння ОСОБА_9 , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому гілки лівої сідничної і лобкової кісток, які утворені з урахуванням надання тілу прискорення, та являються середнього ступеня тяжкості тілесними ушкодженнями по критерію тривалості розладу здоров`я, так як для консолідації перелому необхідний строк понад 21 день.
В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_8 просить оскаржуваний вирок стосовно нього скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення за ст.128 КК України та самої події кримінального правопорушення. В обгрунтування посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки в результаті інциденту ОСОБА_10 втратила рівновагу і впала в результаті своїх же необережних дій; При первинному обстежені ОСОБА_10 не були виявлені переломи, вони були виявлені 29 днів спустя; Потерпіла має захворювання кісткової системи, що також підтверджує його невинуватість, оскільки вказані переломи могли утворитись раніше до події. Також вказує, що суд не взяв до уваги його пояснення, що потерпіла впала на правий бік, а не на лівий, що підтверджують свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Зазначає, що суд не взяв до уваги висновки судово-медичної експертизи про те, що ОСОБА_10 не могла отримати переломи кісток при падінні на правий бік.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів дійшла наступного.

Статтею 370 КПК України передбачено, що вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд першої інстанції обґрунтовано вирішив, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_8 , з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі було порушено питання про дослідження всіх залучених до справи доказів. З огляду на викладене та вимоги ч.3 ст.404 КПК України, підстави для задоволення такої вимоги відсутні. Положення ч.3 ст. 404 КПК України визначають умови за яких суд апеляційної інстанції зобов`язаний дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, та може дослідити докази. Проте таких підстав стороною захисту не наведено. На думку колегії суддів, зазначене клопотання обумовлене незгодою з прийнятим судовим рішенням і висновками суду, викладеними в цьому рішенні, що, у розумінні положень ч.3 ст.404 КПК України, само по собі не є підставою для повторного дослідження обставин провадження і наявних у провадженні доказів при апеляційному розгляді.

У вироку суд, належним чином проаналізувавши надані докази, обґрунтовано визнав показання обвинуваченого ОСОБА_8 , що він потерпілу не бив, а лише відштовхнув, потерпіла втратила рівновагу та перечепившись через свої сумки впала на правий бік, внаслідок чого в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ст.128 КК України, як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності і справедливого покарання.
Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо недоведеності його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, а також щодо самостійного падіння потерпілої на правий бік, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду у суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не відповідають зібраним у кримінальному провадженні доказам. Зазначені доводи обвинуваченого грунтуються на припущеннях та не узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема показаннями потерпілої, свідків, письмовими доказами.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого в заподіянні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що встановлені судом і детально викладені у вироку, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні показаннях обвинуваченого, потерпілої, свідків, а також відомостях, які містяться в наступних доказах:
- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , даними нею в судовому засіданні, яка пояснила, що вона стояла на оптовому ринку м. Лозова з пакетом та сумкою майже під деревом. Під`їхав з боку вул. Володарського автомобіль, вона зробила водію зауваження, що він ще трохи і наїхав би їй на ногу. У відповідь на зауваження той почав висловлюватися нецензурною лайкою. Потім він хотів її вдарити, але вона відхилилася і він схопив її за руки та відштовхнув від себе. Вона почала відступати і, перечепившись через свої сумки, впала на землю на ліву сторону. Вся ліва рука була зідрана і кровила. Потім вона попросила викликати міліцію, а водій швидко сів в автомобіль і поїхав, в автомобілі був ще чоловік. Потім вона піднялась і пішла в міліцію, написала заяву. Після цього подзвонила доньці, сказала, що не може йти, взяла таксі і поїхала до лікарні, де обробили рану на лікті, там же взяла направлення до травматології. Наступного дня поїхала на прийом до травматолога, їй дали направлення на рентген, знімки робили в Лозівській ЦРЛ. Потім сказали, що у неї перелом частини тазостегнового суглоба. Ходити не могла, було дуже боляче, місяць була на лікуванні, всі знімки, які були у неї, забрав слідчий;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , даними ним в судовому засідання, який пояснив, що в цей день він був на ринку, там побачив ОСОБА_13 і вирішив у нього зайняти грошей. Кіян був від нього на відстані не більше 70 метрів. Він бачив, що ОСОБА_14 вийшов з машини, до нього підійшла жінка, вони, начебто, по-дружньому розмовляли. Потім жінка поступилась назад, перекинулась через свої сумки і впала. Сумки стояли як раз за нею. Потім ОСОБА_14 сів в машину і поїхав. Йому здалося, що вона впала на праву сторону. Які рухи робив ОСОБА_14 руками він не бачив, тому що жінка була до нього повернута спиною. Після цього він зустрів ОСОБА_13 , і той йому повідомив, що у нього проблема. Розповів, що був інцидент, тоді він і запропонував, щоб його викликали в міліцію в якості свідка, тому що він ОСОБА_13 бачив на ринку;
- показаннями свідка ОСОБА_15 , даними нею в судовому засіданні, яка пояснила, що вона сиділа на задньому сидінні автомобіля на правій стороні, все бачила через заднє вікно. Вони приїхали на ринок, проїхали близько від жінки з сумками, яка перекладала щось з однієї сумку в іншу. Жінка стояла на дорозі. Чоловік вийшов з машини, потім вона почула крики, коли повернулась, то побачила, що ця жінка підняла руки напроти обличчя чоловіка, почала кричати, чоловік взяв її за руки, а потім різко відпустив, він захищався від неї. Жінка спотикнулась об свої сумки і впала;
- актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 525-ЛЗ/12 від 17.08.2012 року, згідно якого у гр. ОСОБА_9 , 1940 року народження, по наданій медичній документації, мали місце: перелом гілки лівої сідничної и лобкової кісток, які в теперішній час консолідовані и які утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі внаслідок падіння з висоти власного зросту з урахуванням надання тілу прискорення. За ступенем тяжкості вищевказані переломи - це середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я, так як для консолідації перелому необхідний термін понад 21 день;
- протоколом відтворення обстановки та обставин події з фототаблицею до нього та застосуванням відеозапису від 11.09.2012 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , під час якого вона добровільно показала на місцевості де відбувались події 10.07.2012 року та пояснила, що 10.07.2012 року вона приблизно о 08:00 годині йшла по вул. Радянській в м. Лозова Харківської області в районі овочевих рядів на «Центральному» ринку і несла в руках полімерний пакет і сумку. Вона зупинилася, щоб перекласти сумки і в цей момент до неї під`їхав автомобіль «Волга». Вона просила його не ставити автомобіль, а дати їй час перекласти речі, але він не реагував. Вона підійшла до нього висловити своє незадоволення тим, що він майже на неї наїхав автомобілем, на що водій відповів, що нічого страшного. Потім під час конфлікту, коли вона жестикулювала руками, він схопив її за руки та штовхнув, внаслідок чого вона зробила шаги назад і, спотикнувшись о свої сумки, впала. Впала вона на землю, вдарилася лівою рукою та лівим стегном, внаслідок чого відчула різку біль. Далі, вона з трудом піднялася, а чоловік, який штовхнув її, сів в автомобіль і уїхав;
- протоколом відтворення обстановки та обставин події з фототаблицею до нього з застосуванням відеозапису від 19.09.2012 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 , під час якого він добровільно показав на місцевості де відбувались події 10.07.2012 року та пояснив, що у липні 2012 року він разом зі своєю жінкою на автомобілі приїхав на «Центральний» ринок. Він вирішив поставити свій автомобіль марки «Волга» по вул. Радянській, тому заїжджав з боку вул. Володарського. Коли поставив автомобіль, то побачив поряд з машиною жінку, яку він акуратно об`їхав. Після цього він вийшов з машини, в цей момент ця жінка почала висловлюватися в його бік нецензурною лайкою, висловлювати своє незадоволення з приводу того, що він ледве її не збив. Під час розмови вона підняла руки і пішла на нього, він виставив свою ліву руку, щоб захиститися від неї, а потів відштовхнув її від себе, але не сильно. Внаслідок чого вона зробила шаг назад, перечепилася через свої сумки і впала на землю на праву руку. Далі він сів в машину і уїхав. Його дружина з машини не виходила;
- висновком експерта № 603-ЛЗ/12 від 21.09.2012 року, згідно якого у гр. ОСОБА_9 , 1940 року народження, по наданій медичній документації, мали місце: перелом гілки лівої сідничної і лобкової кісток, які в теперішній час консолідовані і які утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі внаслідок падіння з висоти власного зросту з урахуванням надання тілу прискорення, можливо у строк та при обставинах вказаних в постанові; виключено самоспричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_9 ; малоймовірне утворення тілесних ушкоджень у потерпілої при обставинах, на які вказує ОСОБА_16 в ході проведення відтворення обстановки та обставин події від 19.09.2012р. Показання ОСОБА_9 , надані нею в ході проведення відтворення обстановки та обставин події в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичними даними в частині характеру, локалізації та механізму утворення у останньої тілесних ушкоджень. За ступенем тяжкості вищевказані переломи - це середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я, так як для консолідації перелому необхідний термін понад 21 день (відповідно до пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01 .1995г);
- висновком комплексної судово-медичної експертизи (експертиза за матеріалами справи) № 52-КЄ/2013 від 25.04.2013 року, згідно висновків якої за даними медичної документації у гр. ОСОБА_9 , мали місце травматичні переломи лівих лобкової та сідничної кісток, які утворилися від дії тупого твердого предмета (предметів), найбільш вірогідно - при падінні на ліву сідницю. Давність утворення цих ушкоджень може відповідати строку, вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи. За ступенем тяжкості переломи лобкової та сідничної кісток - це середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я (згідно п.п.2.2.1а,б,в, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01 .1995г). Свідчення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не містять відомостей про механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 . ОСОБА_9 після одержання вказаних переломів тазових кісток могла самостійно пересуватись, оскільки внаслідок одержаних переломів у неї не було ані зміщення кісткових фрагментів, ані порушення цілості тазового кільця;
- висновком комплексної судово-медичної експертизи (експертиза за матеріалами справи) № 240-КЕ/2014 від 24.12.2014 року, в якому зазначено, що згідно з записами лікарняних спостережень від 10.07. та 12.07.2012р., що наявні в наданій медичній карті амбулаторного хворого, гр. ОСОБА_9 при зверненні за медичною допомогою були встановлені діагнози: «Забій лівого кульшового суглобу? Садно (садна?) лівого передпліччя»; «Забій лівого ліктьового суглобу. Садно (садна?) лівого кульшового суглобу. Перелом?». При консультативному дослідженні первинних рентгенограм лівого кульшового суглобу на ім`я ОСОБА_9 (№ 3742 від 10.07.2012г. та № 3898 від 18.07.2012р.) достовірних рентгенологічних ознак в підтвердження наявності переломів кісток тазу не встановлено. При цьому, комісія експертів зазначає, що на вказаних рентгенограмах як гілки лівих лобкової і сідничної кісток, так і лобковий симфіз візуалізуються не в достатньому обсязі. При консультативному дослідженні контрольної рентгенограми лівого кульшового суглобу № 5924 від 07.08.2012р. (враховуючи також і результати контрольної рентгенографії кісток тазу за 2014 рік) встановлено наявність переломів лівих лобкової і сідничної кісток з частковим пошкодженням верхньої частини лобкового симфізу. Рентгенологічні зміни в зоні пошкоджень кісток тазу, що наявні на рентгенограмі від 07.08.2012 року (наявність лізису кісткової тканини в зоні переломів), в цілому, не протирічить строкам отримання травми, вказаним в медичній документації та матеріалах справи, а саме 10.07.2012р. Таким чином, можливо в результаті подій, що мали місце 10.07.2012р.. у гр. ОСОБА_9 встановлено наявність закритої травми таза у вигляді переломів лівих лобкової і сідничної кісток з частковим пошкодженням лобкового симфізу та наявністю саден в ділянці лівого кульшового суглобу та на лівому передпліччі. Садно (садна) на лівому передпліччі утворилося (утворитися) від дії за механізмом тертя чи тертя-ковзання тупого твердого предмету (предметів), індивідуальні властивості поверхні котрого, що травмувала, не відобразилися. Виходячи з характеру та локалізації вищезазначеної закритої травми таза слід зазначити, що найбільш характерним механізмом формування пошкоджень в такому об`ємі є непряме прикладання сили в ділянку таза зліва - збоку чи ззаду - збоку, що можливо при падінні на площині (поверхні) та ударом ділянкою лівого кульшового суглобу об тупий твердий предмет. В показах гр. ОСОБА_8 , викладених в протоколах відтворення обстановки і обставин події за його участю від 19.09.2012р. та в протоколі допиту в якості обвинувачуваного від 08.10.2012р. наявні відомості щодо падіння гр. ОСОБА_9 на площині (дорожньому покритті). Таким чином, з урахуванням зазначеного механізму утворення тілесних ушкоджень, що мали місце у постраждалої, спричинення їх за вказаних умов можливе, однак, у вказаних протоколах відсутні відомості щодо деталізації падіння - долілиць (лицем до землі), на правий чи лівий бік, навзнак (горілиць), тощо. Покази, викладені в протоколі відтворення обстановки і обставин події за участю гр. ОСОБА_9 від 11.09.2012р., також як і в протоколі додаткового допиту в якості потерпілої від 27.06.2013р., в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним щодо умов утворення встановлених у постраждалої тілесних ушкоджень, тобто, комплекс зазначених тілесних ушкоджень міг утворитися внаслідок падіння на лівий бік. При цьому комісія вважає за необхідним відмітити, що наявні тілесні ушкодження не є інформативними дня вирішення питання, чи мало місце мимовільне падіння чи падіння було обумовлено попередньо наданим тілу постраждалої прискоренням, як на це вказано в зазначених протоколах. В наданій на експертизу медичній карті амбулаторного хворого відсутні дані щодо отримання гр. ОСОБА_17 травми таза до подій від 10.07.2012р. Слід також зазначити, що рентгенографічні зміни при переломах кісток скелету не є інформативними для встановлення конкретної дати утворення ушкоджень, однак, при цьому, в наданих матеріалах справи відсутні відомості щодо інших ймовірних термінів, обставин і умов утворення у постраждалої тілесних ушкоджень, окрім як події від 10.07.2012р. з встановленим колом осіб;
- протоколом одночасного допиту осіб від 26.08.2014 року за участю потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_15 , під час якого потерпіла пояснила, що свідок ОСОБА_15 їй незнайома, в машині вона її не бачила. Водночас, свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона бачила, як потерпіла йшла на її чоловіка з підняти руками, а чоловік розвернув її та відштовхнув, після чого потерпіла спіткнулася через свої сумки та впала;
- висновком експерта № 275/17 від 01.11.2017 року, в якому зазначено, що відповідно до медичних даних (довідка без номеру, яка вклеєна в амбулаторну карту) гр. ОСОБА_9 10 липня 2012 року зверталася за медичною допомогою до Комунального закладу охорони здоров`я «Лозівська ЦРЛ», була оглянута лікарем, яким встановлено діагноз: «Ушиб левого тазобедренного сустава? Ссадины левого предплечья». Слід відмітити, що у вказаній довідці скарги пацієнтки та об`єктивний статус не відображені (відсутні). 12.07.12р. жінка була оглянута травматологом, яким на підставі скарг («...боль в левом тазобедренном суставе, затруднение в ходьбе, боль... (нерозбірливо)) та об`єктивних даних (ссадин, в области левого предплечья...») було встановлено діагноз: «Ушиб левого локтевого сустава. Ссадины. Ушиб левого тазобедренного сустава. Перелом?». В подальшому, а саме 07.08.12р. травматологом, з врахуванням рентгенологічних даних, було встановлено діагноз: «3/консолидирующие переломы седалищной и лонной костей слева». При проведенні даної експертизи та вивченні членами комісії рентгенограм лівого кульшового суглобу на ім`я ОСОБА_9 № 3742 від 10.07.2012р. (два знімки) кістково-травматичних змін не виявлено; проте мають місце рентгенологічні ознаки деформуючого артрозу лівого кульшового суглобу, які не відноситься до травматичних ушкоджень. Слід звернути увагу, що вищевказані рентгенограми (від 10.07.12р.) низької якості та частково пошкоджені; кістки тазу - гілки лівої лобкової та сідничної кісток, а також симфіз візуалізуються не в достатньому обсязі. На рентгенограмі № 5924 від 07.08.12р., яка виконана майже через місяць після вказаної події, в динаміці, окрім вищезазначених дегенеративно-дистрофічних змін кульшового суглобу встановлено наявність консолідуючого перелому верхньої гілки лобкової кістки без зміщення. Враховуючи рентгенологічні та спеціальні медичні дані (щодо термінів консолідації переломів кісток тазу) можна лише припустити, що в даному випадку, від моменту виникнення перелому до проведення контрольного рентгенологічного обстеження, яке виконане 07.08.12р. (рентгензнімок № 5924), пройшло не менше ніж 3-4 тижні. Малоінформативність представленої медичної документації, відсутність оглядового знімку кісток таза та прицільної рентгенографії лобкової кістки і області симфіза (для діагностики не виконувалися) не дають змоги експертній комісії встановити більш точні строки утворення цього ушкодження (перелому лобкової (лонної) кістки), а отже підтвердити або спростувати наявність зв`язку з вказаною подією, яка мала місце 10 липня 2012р. Враховуючи анатомічну локалізацію ушкодження (перелом верхньої гілки лобкової кістки) та його характер комісія вважає, що найбільш ймовірним в даному випадку механізмом його виникнення є непряма травма. Не виключається можливість утворення цього ушкодження внаслідок падіння з висоти власного зросту та ударом лівою боковою поверхнею (ділянкою лівого кульшового суглобу) о тупий твердий предмет або площину. Виникнення вказаного перелому лівої лобкової кістки за обставин, на які вказують свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_12 і обвинувачений ОСОБА_8 (тобто при падінні на правий бік) малоймовірно. Таким чином, комісія вважає, що «Висновок експерта» №603/Л3/12 від 20-21.09.2012 року в частині де зазначено: «...маловероятно образование телесных повреждений у потерпевшей при обстоятельствах на которое указывает ОСОБА_19 в ходе проведения воспроизведения обстановки и обстоятельств события от 19.09.2012г. (...упала на землю, на правую руку...) є обґрунтованим. Слід звернути увагу, що за даними спеціальної медичної літератури, до групи ризику виникнення переломів лобкової кістки відносяться люди похилого віку. У таких пацієнтів спостерігається дефіцит кальцію та інших мікроелементів в організмі, тому кістки стають дуже крихкими і навіть незначна травма (удар або падіння) може призвести до виникнення перелому лобкової кістки. Окрім того, за наявності несприятливого фону, травмування може виникнути при різкому скороченні м`язів, що оточують кістку. У гр. ОСОБА_9 (згідно медичних даних) мало місце хронічне захворювання дегенеративно-дистрофічного характеру з ураженням кульшових суглобів. Ця патологія зазвичай призводить до порушення статичної опорної функції тазового поясу тим більше у його анатомічно найменш міцній ділянці (передньому напівкільці тазу) і може бути одним із факторів, що сприяють утворенню в даній області віддалених або патологічних переломів. Садна лівого передпліччя, які були зафіксовані у гр. ОСОБА_9 лікарями (при первинному зверненні за меддопомогою 10.07.12р., та огляді травматолога 12.07.12р.) могли утворитися внаслідок дії тупого(-их) твердого(-их) предмета (-ів) за механізмом тертя ковзання. В даному випадку відсутність в представлених матеріалах (медичній документації) морфологічної характеристики саден не дає змоги експертній комісії встановити конкретні строки їх утворення та більш детально охарактеризувати травмуючий предмет. Слід зауважити, що встановлений травматологом діагноз: «Ушиб левого локтевого сустава», об`єктивними даними не підтверджений тому до уваги не приймається. В ході проведення даної експертизи в представлених матеріалах (амбулаторна карта) даних за наявність саден в лівій паховій ділянці не встановлено. Враховуючи дані ренгенологічного дослідження від 10.07.2012 року та 07.08.2012 року з найбільшою вірогідністю мав місце прихований перелом верхньої гілки лобкової кістки, який міг бути не виявлений при первинному ренгенологічному дослідженні.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що потерпіла впала на правий бік не узгоджується з доказами наявними в матералах справи, спростовуються показами потерпілої, яка послідовно та стабільно надавала пояснення про те, що вона впала на лівий бік та судово медичними оглядами і висновками експертиз, де зазначено, що у гр. ОСОБА_9 , мали місце травматичні переломи лівих лобкової та сідничної кісток.
У колегії суддів відсутні підстави ставити під сумнів показання потерпілої ОСОБА_9 , які були отримані судом безпосередньо під час судового розгляду за участю сторони захисту. Крім того, апеляційна скарга обвинуваченого не містить будь-яких об`єктивних даних, які б ставили ці показання потерпілої під сумнів.
Апеляційні доводи обвинуваченого про те, що суд не дав належної оцінки висновку експерти № 275/17, є безпідставними та суб`єктивними.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що потерпіла не могла отримати переломи кісток від події яка мала місце 10.07.2012 року, оскільки вказані переломи були виявлені лише через 29 днів, є необгрутовані та спростовуються актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 525-ЛЗ/12 від 17.08.2012 року, де зазначено про наявність у потерпілої перелому гілки лівої сідничної и лобкової кісток, які в теперішній час консолідовані и які утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі внаслідок падіння з висоти власного зросту з урахуванням надання тілу прискорення; та виснавками експерта №275/17, де зазначено, що враховуючи дані ренгенологічного дослідження від 10.07.2012 року та 07.08.2012 року з найбільшою вірогідністю мав місце прихований перелом верхньої гілки лобкової кістки, який міг бути не виявлений при первинному ренгенологічному дослідженні.
Отже, версія та доводи обвинуваченого про незгоду з оскаржуваним вироком суду першої інстанції, а також щодо суперечливості та відсутності достовірних доказів на підтвердження його вини у вчиненні ним злочину, передбаченого ст.128 КК України, мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні поданої апеляційної скарги.
Достовірність та об`єктивність загальної сукупності наведених у вироку суду першої інстанції доказів не викликають сумнівів, оскільки вони отримані без порушень кримінального процесуального закону, узгоджуються один з одним, їх належність та допустимість визнана судом.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку, не вбачається.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 липня 2018 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: