Справа № 458/172/21
УХВАЛА

про призначення судового розгляду та обрання запобіжного заходу

02.03.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000663 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановив:

26 лютого 2021 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Згідно ухвали суду від 26 лютого 2021 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор під час підготовчого судового засідання заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , яке обґрунтовано тим, що відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 8 березня 2021 року включно. На теперішній час встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, а саме обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, так як наявні докази про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, незаконно впливати на свідків шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань або не дачі показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисники заперечували про обрання запобіжного заходу виді тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників судового провадження про можливість призначення судового розгляду, з`ясувавши обставини заявленого клопотання, суд дійшов висновку про призначення судового розгляду на підставі вказаного обвинувального акта та обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, керуючись таким.
Кримінальне провадження підсудне Турківському районному суду Львівської області.
Підстав для закриття або зупинення кримінального провадження чи повернення обвинувального акта не має.
З урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, судовий розгляд слід проводити у відкритому судовому засіданні, оскільки відсутні обмеження, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Згідно ст. 194 цього Кодексу під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд вважає, що з моменту застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Суд дійшов висновку, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу на даний час не змінилися та не перестали існувати.
Зокрема, існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, оскільки у разі визнання винуватим у вчиненні якого він обвинувачується, можливе притягнення до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років та суворість покарання на такий строк може бути розцінено обвинуваченим більш небезпечним ніж переховування та втеча, при цьому суд враховує, що ОСОБА_3 тривалий час проживав за межами України.

Крім того, незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, так як обвинувачений та свідки є жителями одного населеного пункту.

Ризик того, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурором не доведено.

Самі по собі пояснення захисників обвинуваченого та самого обвинуваченого про те, що ОСОБА_3 не має наміру переховуватися від суду, не впливатиме на свідків у кримінальному провадженні, не виключають можливості такої поведінки обвинуваченого та не можуть свідчити про відсутність ризиків - спроб обвинуваченого здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що вказані вище ризики, про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не відпали, а відтак, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам.
При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує практику ЄСПЛ, про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти суспільних прав та інтересів, що потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу.

Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто в злочині, який спричинив загибель людей, суд дійшов висновку не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. 314, 370-372, 376 КПК України, суд

постановив:

Призначити на 11 березня 2021 року на 14.00 год. у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000663 стосовно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючогму одруженому, раніше не судимому - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 29 квітня 2021 року включно.
У судове засідання викликати прокурора, потерпілих, представника потерпілого, обвинуваченого, його захисників, свідків та експертів.
Ухвала набирає законної сили після її оголошення і в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1