ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2146/21

Номер рядка у звіті 93

30 липня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000414 від 20.06.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хвильово-Сорочин Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні дітей; особою з інвалідністю будь-якої групи не є, депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, учасником АТО (ООС) не є, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, у силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 19 червня 2021 року близько 20.00 години, перебуваючи біля магазину «Лісовичок», що розташований за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Деньги, вул. Центральна, 10, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власника велосипеда ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії ніким не помічені, здійснив крадіжку велосипеду «Україна», зеленого кольору, вартість якого згідно з висновком експерта №СЕ-19/124-21/8303-ТВ від 25.06.2021 року становить 2882 гривні 83 копійки, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Частиною 1 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.302 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_4 подала заяву, яка додана до обвинувального акта, в якій висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодивлась на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності.
Обвинувачений у ході досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, подав письмову заяву, згідно з якою беззаперечно визнає встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і погодився на розгляд кримінального провадження за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, а добровільність беззаперечного визнання винуватості та згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за відсутності обвинуваченого ствердив його захисник адвокат ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом враховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими та достатніми, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_3 доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, не має на утриманні дітей, за місцем проживання характеризується задовільно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на Д обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.
При цьому наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, свідчить про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах, передбачених ст. 69-1 КК України.
З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин по справі, особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, наявності обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, які його обтяжують, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68, 69-1 КК України, є необхідним та достатнім для ОСОБА_3 , який вже притягувався до кримінальної відповідальності, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню проведено судову експертизу за експертною спеціальністю: 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання» (висновок експерта №СЕ-19/124-21/8303-ТВ від 25.06.2021), тому відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати у зв`язку з проведенням експертизи, за результатами якої складено вказаний висновок у сумі 514 грн 86 коп., підлягають стягненню з ОСОБА_3 .
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 370-374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у сумі 514 (п`ятсот чотирнадцять) грн 86 коп.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази:
-жіночий велосипед «Україна», 28 дюймів (модель 15), зеленого кольору, що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити в її законному володінні.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1