Справа № 405/5038/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, клопотання заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України а саме у вчиненні одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої йому влади та службового становища, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 проходить військову службу на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «підполковник».
Відповідно до вимог статей 8, 19, 68 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до вимог статей 11, 16, 58, 59, 101, 102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підполковник ОСОБА_5 у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України та іншими нормативно-правовими актами України, несе повну та одноособову відповідальність за роботу з особовим складом, дотримання підпорядкованим особовим складом законності, правопорядку та дисципліни, запобігання правопорушенням та корупційним проявам серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, здійснювати управління військкоматом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», військові комісаріати є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, а відтак військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, ст. 6 Закону України «Про державну службу», являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Таким чином, підполковник ОСОБА_5 являється військовою службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави та постійно виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.
Нехтуючи вищезазначеними нормами чинного законодавства, а також нівелюючи основні засади державної служби в Україні, ОСОБА_5 , будучи військовою службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави та постійно виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності за наступних обставин.
Так, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом отримання неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення дій з використанням наданої йому влади та службового становища ОСОБА_5 , вступив у змову з мешканцями м. Кропивницький ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до якої останні взяли на себе зобов`язання підшукувати осіб з числа військовозобов`язаних, які бажають незаконно та за неправомірну вигоду, ухилитись від проходження військової служби. При цьому, з метою конспірації, такі особи мали надавати неправомірну вигоду та особисті документи ОСОБА_7 або ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 , в свою чергу, використовуючи свою владу та службове становище незаконно оформлювати таким особам тимчасові посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про непридатність до військової служби. При цьому, в разі перебування військовозобов`язаних на обліках в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки інших районів, ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище, організовував передачу їх особових справ на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Незаконно оформленні тимчасові посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про непридатність до військової служби ОСОБА_5 передавав військовозобов`язаним через ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що мало унеможливити ідентифікувати його як службову особу, яка отримує неправомірну вигоду.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у лютому 2021 року мешканець м. Кропивницький ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вирішив з`ясувати вірогідність свого призову на строкову військову службу у ЗСУ. З цією метою він звернувся до свого товариша ОСОБА_10 , який, в свою чергу, познайомив його з ОСОБА_8 .
Через деякий час, приблизно 11.02.2021 ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_11 , про те, що, зі слів ОСОБА_8 , ОСОБА_11 підлягає призову на строкову військову службу, але якщо він має намір уникнути призову, йому необхідно особисто зустрітися з ОСОБА_8 та надати останньому 2 000 (дві тисячі) доларів США. ОСОБА_8 запевнив ОСОБА_10 , що за вищевказану неправомірну вигоду, він, використовуючи свої зв`язки серед службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 (яких саме ОСОБА_8 не повідомляв), посприяє ОСОБА_11 у вирішенні питання щодо незаконного виключення останнього з військового обліку, у зв`язку з визнанням непридатним до проходження строкової військової служби у ЗС України за станом здоров`я, та в отриманні тимчасового посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про непридатність до військової служби.
Приблизно 12-13.02.2021, ОСОБА_10 повідомив, ОСОБА_11 про те, що, зі слів ОСОБА_8 , в разі відмови ОСОБА_11 від надання неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США за отримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про непридатність до військової служби, він вплине на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою якнайшвидшого призову останнього на строкову військову службу.
23.03.2021 у період часу з 09 год. 10 хв. по 09 год. 22 хв., біля ринку «Босфор» (м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 39), відповідно до попередньої телефонної домовленості, яка полягала в підвищенні суми неправомірної вигоди з 2000 (двох тисяч) доларів США до 2200 (дві тисячі двісті) доларів США, ОСОБА_11 , перебуваючи в автомобілі марки ВАЗ 21099, ДНЗ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , передав останньому неправомірну вигоду в сумі 2200 доларів США, для подальшої їх передачі службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою незаконного виключення останнього з військового обліку, у зв`язку з визнанням непридатним до проходження строкової військової служби у ЗС України за станом здоров`я, та в отриманні тимчасового посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про непридатність до військової служби. Також ОСОБА_11 передав ОСОБА_8 свої документи, необхідні для оформлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного: оригінал приписного свідоцтва, фотокартки та ксерокопію паспорта.
При цьому, в ході зустрічі, ОСОБА_8 надав ОСОБА_11 контактний номер телефону ОСОБА_7 : НОМЕР_2 , розповів як знайти місце його проживання та наголосив на необхідності контакту з останнім, у разі виникнення непередбачуваних ситуацій, пов`язаних з подальшим незаконним оформленням та незаконною ОСОБА_12 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про непридатність до військової служби.
23.03.2021 у період часу з 14 год. 34 хв. по 15 год. 00 хв., біля будинку, в якому проживає ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , відповідно до раніше досягнутої домовленості, перебуваючи у власному автомобілі марки ВАЗ 21099, ДНЗ НОМЕР_1 , передав ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 2 100 (дві тисячі сто) доларів США, отриманих від ОСОБА_11 , з яких 100 (сто) доларів США, відповідно до попередньої домовленості, залишились у ОСОБА_8 , 100 (сто) доларів США залишились у ОСОБА_7 , а кошти у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США останній повинен передати ОСОБА_5 , як винагороду за незаконну видачу ОСОБА_11 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про непридатність до військової служби.
25.03.2021, ОСОБА_7 будучи біля власного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , зустрівся з військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .. В ході вищевказаної зустрічі, ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США за вирішення питання щодо виключення ОСОБА_11 з військового обліку, у зв`язку з визнанням останнього непридатним до проходження строкової військової служби у ЗС України за станом здоров`я та видачі йому тимчасового посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про непридатність до військової служби.
Не дивлячись на те, що ОСОБА_11 стояв на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , в квітні 2021 року ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище, за невстановлених обставин, в порушення ч. 3 ст. 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» організував передачу особової справи ОСОБА_11 до ІНФОРМАЦІЯ_2 без фактичної зміни останнім місця реєстрації та проживання.
При цьому, у період з 23.03.2021 по 11.07.2021 ОСОБА_11 до будь-яких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки не викликався, не прибував те не проходив медичних комісій.
11.07.2021 ОСОБА_5 передав незаконно оформлене ним тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , який в свою чергу 12.07.2021 в телефонній розмові повідомив про це ОСОБА_11
15.07.2021 об 08 год. 35 хв., відповідно до попередньої телефонної домовленості ОСОБА_7 , перебуваючи перед входом магазину «Маркеопт» за адресою: АДРЕСА_4 , передав ОСОБА_11 , отримане 11.07.2021 від ОСОБА_5 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , видане на імя ОСОБА_11 , після чого був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої йому влади та службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
15.07.2021 року ОСОБА_5 вручено повідомленення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Під час розгляду клопотання прокурор зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
У судовому засіданні захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять доказів обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, що прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, щодо неможливості запобіганню заявленим ризикам, шляхом застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому зазначив, що його підзахисний має постійне місце роботи та проживання, сталі соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває онкохвора дружина та малолітня донька, позитивно характеризується за місцем служби, є учасником АТО та має державні нагороди, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Підозрюваний підтримав позицію захисника, при цьому вину у вчиненні кримінального правопрушення визнав частково.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.
15.07.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.
Причетність ОСОБА_5 до оголошеної підозри, підтверджується заявою про вчинення кримінального правопрушення; протоколом допиту свідка; протоколом огляду від 18.05.2021 року; протоколом НСРД; протоколом ОМП; повідомленням про підозру; іншими матеріалами (а.к. 18, 19-39,44-47,40-43,48-50,51-95,96-99,104-108).
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.
Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_5 лише запобіжного заходу тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, сталі соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває дружина, яка є інвалідом ІІІ групи та має онкологічне захворювання,та потребує постійного лікування, а також малолітня дитина, виключно позитивно характеризується за місцем служби, має державні нагороди, є учасником АТО, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює та є єдиною особою в родині, яка має офіційний дохід.
За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши останньому в певний період доби, а саме з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Щодо заявленої стороною обвинувачення вимоги про виходи за межи розміру застави, визначеної ст. 182 КПК України, мотивуючи тим,що ОСОБА_5 військовою службовою особою та вчинене останнім кримінальне правопрушення створило негативне враженняу суспільстві, слідчий суддя зазначає, що прокурором та слідчим, при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням, не надано належних доказів про значні статки особи, а сукупний дохід родини складає 19 тисяч гривень на місяць на 3 особи, а відтак слідчий суддя вважає за неможливе у даному випадку визначити такий розмір застави, що об`єктивно буде непомірним тягарем для підозрюваного і фактично нівелює мету визначення такої застави.
Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 15.09.2021 року, який полягає у забороні останньому в період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня залишати квартиру АДРЕСА_5 .
Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк до 15.09.2021 року наступні обов`язки:
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває;
- повідомляти слідчого, прокурора та в подальшому суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Дата закінчення дії ухвали - 15.09.2021 року.
Ухвалу передати до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області для виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_13