КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з «Київським слідчим ізолятором» матеріали кримінального провадження заапеляційними скаргами захисників ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 на ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021 ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 21 червня 2021 року включно.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовлено.
Своє рішення суд мотивував тим, прокурором доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існує ризик переховування від суду та ризик тиску на свідків чи потерпілих. Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням вогнепальної зброї, що свідчить про зухвалість його дій та їх підвищену суспільну небезпечність.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021, ухвалити нову, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала суду є незаконною, оскільки ухвалена з порушенням норм КПК України; суд першої інстанції під час прийняття рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не навів аргументи для продовження такого запобіжного заходу.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021 ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 21 червня 2021 року включно.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовлено.
Своє рішення суд мотивував тим, прокурором доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існує ризик переховування від суду з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його винуватості.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021, ухвалити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала суду є незаконною, оскільки ухвалена з порушенням норм КПК України; суд першої інстанції під час прийняття рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не навів аргументи для продовження такого запобіжного заходу.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021 ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 21 червня 2021 року включно.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовлено.
Своє рішення суд мотивував тим, прокурором доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існує ризик переховування від суду з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його винуватості; впливати на свідків та потерпілих, зважаючи на стадію даного провадження та необхідність безпосереднього дослідження доказі в судом. Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням вогнепальної зброї, що свідчить про зухвалість його дій та їх підвищену суспільну небезпечність.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021, ухвалити нову, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала суду є незаконною, оскільки ухвалена з порушенням норм КПК України; суд першої інстанції під час прийняття рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не навів аргументи для продовження такого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинувачених та їх захисників, які підтримали доводи викладені в своїх апеляційних скаргах; прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, вивчивши надані в копіях матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021 ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 21 червня 2021 року включно.
З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому судом докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

При цьому колегія суддів уважає безпідставними доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості обвинувачення та відсутність доказів винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм правопорушень. Обставини вчинених кримінальних правопорушень є предметом встановлення судом першої інстанції під час судового розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та зміни їм запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, а тому апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_6
залишити без задоволення, а ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021 щодо ОСОБА_6 без зміни.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021 щодо ОСОБА_8 без зміни.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021 щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ______________ ________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/2584/2021
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1