У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03.02.2021 року, якою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України

-продовжено строк тримання під вартою до 03.04.2021 р. включно
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6
обвинувачений: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою суду продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів по 03 квітня 2021 включно з утриманням його в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 не погоджується з рішенням суду першої інстанції та просить його скасувати.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
На розгляді Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2020 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, який ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2020 року продовжений по 04 лютого 2021 року включно.
Під час обрання цього запобіжного заходу та продовження строку його дії суд виходив з того, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що на теперішній час існує ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, що унеможливить розгляд кримінального провадження судом, а також продовжувати злочинну діяльність, а інші, більш м`які запобіжні заходи, зокрема і домашній арешт в нічний час, про що зазначає обвинувачений, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Заявлені ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились, завершити розгляд справи до завершення строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є можливим.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження № 0000096, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 03 квітня 2021 року.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, що унеможливить розгляд кримінального провадження судом, а також продовжувати злочинну діяльність.
Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, протягом шести років переховувався від органів досудового розслідування, оголошений у розшук 04.03.2014 року, затриманий у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності у іншій справі, до затримання офіційно працевлаштований не був, постійного та стабільного джерела прибутку не мав, займається будівельними роботами за наймом, не одружений, проживає в Одеській області у квартирі, яка належить його матері, без реєстрації місця проживання та без документів.
Крім того, ОСОБА_5 є особою, схильною до кримінальних правопорушень, яка має не лише не зняту і не погашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень, але й вчинила новий корисливий злочин проти власності, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.
З урахуванням тяжкості злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Судом першої інстанції у повній мірі та у визначеному законом порядку враховано характер та тяжкість діянь, які інкримінуються обвинуваченому, його соціальні зв`язки та всі інші обставини, якими закон пов`язує вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , а від так, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 7, 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03.02.2021 року, якою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 03.04.2021 р. включно залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: