Справа № 508/275/21
Провадження №1-кп/508/38/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.21 року Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Миколаївка Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/508/38/21 (унікальний номер 508/275/21), зареєстроване в ЄРДР 25.02.2021 року за № 0000019 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця: с. Скосарівка Миколаївського району Одеської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 у вересні 2020 року, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена, перебуваючи на своїй присадибній ділянці, за адресою: АДРЕСА_2 , помітив ростучі кущі рослини коноплі та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи спеціального дозволу, переслідуючи мету незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, відокремив стовбура рослини із листям та насінням від кореневих систем, тим самим незаконно придбав рослини коноплі.

У подальшому, достовірно знаючи про те, що рослини, які він зірвав є нарковмісними, ОСОБА_5 приніс їх до свого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , відокремив листя із суцвіттям від стовбура для сушіння, частину яких у подальшому подрібнив, тим самим здійснив незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.

В подальшому, достовірно знаючи про те, що речовина рослинного походження, яку він виготовив є нарковмісною та усвідомлюючи, що зберігання наркотичних засобів є незаконним та тягне за собою кримінальну відповідальність, ОСОБА_5 умисно залишив її у приміщенні будинку, де у період часу з вересня 2020 року по 25.02.2021 р., зберігав для особистого вживання без мети збуту до виявлення та вилучення працівниками поліції. Таким чином здійснив незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Під час проведення досудового розслідування, 14.04.2021 року між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України повністю.

Сторонами також узгоджено покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є проступком.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтвердили суду про повну відповідність фактичних обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, зазначили про відсутність підстав для самообмови.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України та угоди про визнання винуватості з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 2451, 75 грн.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 314, 373-374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 14.04.2021 року про визнання винуватості між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 14 квітня 2021 року покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази, а саме: полімерні пакети експертної служби МВС України № 5287813, № 5287812, з речовиною рослинного походження канабіс, вагою 52,86 гр., 6,10 гр., 7,53 гр. 1,78 гр., які передано на зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліцейської діяльності № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одна) грн. 75 коп.
Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку; умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Миколаївський районний суду Одеської області, а обвинуваченим - в такий же спосіб, але з моменту вручення йому копії вироку.
Обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом умов, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди.
Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди; затвердження судом угоди в провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження копію вироку можуть отримати у суді.

Суддя ОСОБА_1