В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю захисника ОСОБА_4
з участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 02 вересня 2019 року близько о 12 годині 45 хвилин, діючи повторно, з прямим умислом, знаходячись в якості відвідувача у приміщенні магазину «Дніпро М», що за адресою м. Ужгород, вул. Швабська, 68, представником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямованим на таємне заволодіння чужого майна, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав один лазерний далекомір «Dnipro-М» моделі «DM-40», вартість якого згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №11/656 від 20.06.2019 становить 1127 гривень 33 копійок, та після чого заволодівши викраденим майном, взявши його в ліву руку, зник з місця скоєння правопорушення при цьому не розрахувався за нього, чим спричинив магазину «Дніпро М», що за адресою м. Ужгород, вул. Швабська, 68, матеріальної шкоди згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №11/656 від 20.06.2019 становить 1127 гривень 33 копійок.
За таких обставин, ОСОБА_5 обвинуваться у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та щиро розкаявся. При призначенні покарання просив не позбавляти його волі.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, захисник, представник потерпілого та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, на обліку психоневрологічного диспансеру та у лікаря нарколога не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 остаточного покарання, суд враховує особу винного, який вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2020 року засуджений до штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян України, що змінений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.03.2021 року на покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, та призначає покарання за правилами, визначеними ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, із застосуванням правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, передбачених пп. г п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.

З урахуванням обставин і наслідків злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років та 11 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2020 року, покарання якого зміненого що змінений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.03.2021 року, до призначеного покарання за цим вироком, та остаточно призначити йому покарання із застосуванням правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, передбачених пп. г п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави 471,03 /чотириста сімдесят одна гривня три копійки/грн. процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи від №11/656 від 20.09.2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:
-Копія відеозапису з камери зовнішнього відео спостереження, що знаходиться в приміщенні магазину «Дніпро М», що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Швабська, 68 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайоннго суду: ОСОБА_1