ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7101/20 Номер провадження 11-кп/814/462/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 22 січня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

06.05.2008 року Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 75 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

23.06.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяці позбавлення волі;

26.07.2016 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 11.07.2018 року умовно достроково звільнений на 1 рік 5 місяців 3 дні;

21.11.2019 року Октябрьским районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 408, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 22 березня 2021 включно із визначення застави у розмірі 42 360 гривень.
Згідно з ухвалою суду Автозаводського районного суду м.Кременчука перебуває кримінальне провадження № 0002848 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України.
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 10.10.2020 року близько 10:52 год. проник до оглядового колодязя неподалік ПАТ «Укранафта» по вул.Свіштовській в м.Кременчуці, перерізав фрагмент розподільчого кабелю лінії зв`язку марки ТПП 50х2х0,5 довжиною 145 метрів, що перебував на балансі ПАТ «Укрнафта» вартістю 12383 грн, чим здійснив повторне таємне викрадення чужого майна, спричинивши ПАТ «Укрнафта» майнової шкоди на вказану суму.
Цього ж дня о 10:52 год. ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік ПАТ «Укрнафта» у шахті каналізаційного приміщення, пошкодив магістральний кабель електрозв`язку марки ТПП 50х2х0,5, який належить ПАТ «Укрнафта», що спричинило тимчасове припинення телефонного зв`язку для 50 абонентів.
Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що ризики, передбачені ч. 1,5 ст. 177 КПК України не зменшилися, оцінив суспільну небезпечність та тяжкість злочину та прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та необхідність обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з рішенням суду до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся захисник, в якій просить ухвалу суду скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти.
Вказує на відсутність допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_6 , у тому числі, через їх не відкриття в порядку ст. 290 КПК України захиснику. Також вказує на порушення права на захист ОСОБА_6 через проведення ряду слідчих дій без участі захисника, неповідомлення захисника про закінчення досудового розслідування, повідомлення ОСОБА_6 про підозру та вручення йому обвинувального акту без забезпечення його захисником, тому вважає, що до обвинуваченого неможливо обирати будь-який запобіжний захід.
З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_5 в його інтересах та прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури, прокурор у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_7 були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участю заявлено не було, колегія суддів, керуючись положеннями статей 406, 422-1 КПК України, вважає за можливе ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати всі обставини з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час вирішення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим, дані про особу обвинуваченого та дійшов обґрунтованого висновку про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Так, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, має не зняті та непогашені судимості на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні злочину у період іспитового строку. Окрім цього, ОСОБА_6 інших джерел доходу, окрім злочинного не має, а також не має стійких соціальних зв`язків, а тому існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання та вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки вони передбачають перебування ОСОБА_6 на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні.
Твердження захисника щодо порушення права на захист ОСОБА_6 під час повідомлення обвинуваченого про підозру, вручення йому копії обвинувального акту, а також проведення ряду слідчих дій є неспроможними, оскільки відповідно до копії протоколу роз`яснення права на захист, долученої прокурором до заперечень на апеляційну скаргу, 29.10.2020 року ОСОБА_6 було роз`яснено право на захист, після чого він виявив бажання захищати свої права самостійно, про що зазначив у протоколі та засвідчив особистим підписом.
Клопотання про залучення захисника ОСОБА_6 заявив під час підготовчого судового засідання, 16.11.2020 року, після чого обвинуваченому було призначено захисника, чим забезпечено його право на захист.
Безпідставним є доводи апелянта і щодо недопустимості доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, оскільки стосуються оцінки наявних в матеріалах провадження доказів та повинні оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 22 січня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4