Справа № 136/335/21 провадження 1-кс/136/82/21
УХВАЛА
іменем України
05 березня 2021 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 01.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, має двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням, яке було погоджене начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що слідчим відділення відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області поводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактом незаконного збуту наркотичних засобів, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 01.03.2021.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних із порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, не маючи відповідної ліцензії, у невстановлений органом досудового розслідування час та невстановленому місці незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, а також порошкоподібну речовину та 04.03.2021 близько 22.00 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись на відрізку шляху автодороги Р-33 сполучення м. Липовець м. Іллінці, що в межах обслуговування Відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, зустрівся з особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників поліції, та за грошову винагороду у сумі 3000 гривень збув останньому, прозорий поліетиленовий пакет з подрібненою рослинною речовиною в сухому стані, з різким характерним запахом рослин канабісу, який згідно наказу Міністерства Охорони Здоров`я України № 188 від 01.08.2000 із змінами та доповненнями, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, а також фольговий згорток, в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина світлого кольору із невідомим вмістом.

За даним фактом 05.03.2021 ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, за кваліфікуючою ознакою - предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

На даний час в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

05.03.2021 о 01 год. 00 хв., ОСОБА_4 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені вищевказаного злочину.

Ураховуючи те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства, встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню вище вказаним спробам, слідчий просив суд вирішити питання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки та не запобіжить встановленим ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив його задовольнити, вказуючи також на наявність ризику, передбаченого п.4 ст.177 КПК України, який не заявлений у клопотанні, обґрунтовуючи його тим, що за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , де останній проживає з дружиною також було вилучено наркотичні засоби, утім на даний час їх належність не встановлена, тому з метою перешкоджанню кримінальному провадженню він може вчинити певні дії. При цьому, зазначив, що на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, зібрано достатньо доказів на даному етапі, які мають гриф секретності, які у подальшому буде знято, а також буде проведено ряд експертних досліджень.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати інший більш м`який запобіжний захід, вказуючи, що зможе забезпечити виконання належної процесуальної поведінки. При цьому, зазначив, що мав намір шахрайським способом заволодіти отриманими від свідка грішми, а наркотичних засобів не збував.

Захисник просив обрати інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, який просить його підзахисний, мотивуючи тим, що за матеріалами кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, не доведено наявність ризиків.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, вважає, що стороною кримінального провадження, з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини даного кримінального провадження, доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який згідно санкції статті 307 ч.2 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано вагомі докази на підтвердження розумної підозри, які свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання переховуватися від органів досудового розслідування.
Підставами вважати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що ОСОБА_4 після проведення оперативної закупки намагався втекти від правоохоронних органів, та був затриманий в м. Іллінці Вінницької області, а не на місці вчинення кримінального правопорушення, на підтвердження чого надано протокол затримання особи від 05.03.2021.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що останній вчиняв неодноразово кримінальні правопорушення, у тому числі у сфері обігу наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Слідчий суддя, при цьому враховує, що, хоча в силу приписів ст.89 КК України судимість ОСОБА_4 погашена, однак ОСОБА_4 , будучи особою яка притягувалась до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який є тяжким.
Слідчий суддя вважає не доведеним прокурором ризик, передбачений п.4 ст.177 КПК України, на наявність якого вказав прокурор у судовому засіданні, при цьому, слідчий суддя враховує, що такий ризик не був заявлений у клопотанні, а сторона захисту позбавлена була можливості здійснювати захист в цій частині.

Крім цього, слідчий суддя враховує дані, що характеризують ОСОБА_4 як особу, а саме: ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, засобів для існування та майна не має, одружений, однак з дружиною не проживає; має двоє неповнолітніх дітей (9 років та 2,5 роки), які проживають окремо від нього та дружини, з бабушкою.
Слідчий суддя вважає, що відсутні стимулюючі фактори, які б спонукали його до виконання обов`язку не переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 не має однозначно визначеного постійного місця проживання, оскільки як вказав у судовому засіданні проживає в АДРЕСА_1 , інколи проживає із дружиною по АДРЕСА_2 , однак зареєстроване місце проживання є відмінним від вказаних, що позбавляє можливості застосувати запобіжний захід пов`язаний у забороні залишати житло.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи висновки Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Слідчий суддя вважає, що на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів, які були досліджені в судовому засіданні та обставин встановлених в судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти встановленим ризикам в даному провадженні, а також забезпечити виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.
У відповідності до ст.183, 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного відповідні обов`язки та, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків доведених у судовому засіданні, визначити розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 183, 184,193, 194, 196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 05.03.2021 складає 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті) гривень 00 коп..

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 30.04.2021.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1