УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тиврів Вінницької обл., громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у кримінальному провадженні № 0000970, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000970, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000970 від 11 березня 2021 року, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

В обгрунтування свого клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що ОСОБА_5 інкримінуються діяння, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачає виключно позбавлення волі строком від 10 до 15 років із конфіскацією майна, ризики, які враховувались судом раніше, не змінились та не зменшились, а застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органу досудового слідства чи суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.
Підозрюваний та його захисник покладалися на розсуд суду.
Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.
Так, слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000970 від 11.03.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

17.03.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.03.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187КК України, а саме: вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, погрозою застосування такого насильства щодо особи, яка зазнала нападу, вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаним із заподіянням тілесних ушкоджень, закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів.
19.03.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.05.2021 включно.

07.05.2021 керівником Шевченківської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців.

11.05.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.06.2021 включно.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно вимог до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення(рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Так, обгрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.03.2021, згідно якого ОСОБА_8 вказав обставини кримінального правопорушення, яке мало місце відносно нього 10.03.2021;

- протоколом огляду місця події від 10.03.2021, згідно якого оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення - автомобіль «InfinityFX 35», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 10.03.2021, згідно якого оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення місце проживання потерпіого;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.03.2021, згідно якого останній розповів про обставини злочину, яке мало місце відносно нього 10.03.2021;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 від 17.03.2021, згідно якого останній впізнав підозрюваного як особу, яка вчинила розбій відносно нього 10.03.2021;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.03.2021, згідно якого останній є сусідом потерпілого ОСОБА_8 та в цей день він бачив як невідома особа супроводжувала потерпілого біля місця їх проживання тримаючи останнього за руку;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 12.03.2021, згідно якого останній впізнав підозрюваного як особу, яка супроводжувала потерпілого бля місця їх проживання тримаючи останнього за руку;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.03.2021, згідно якого невідомий брав у свідка телефон для здійснення виклику потерпілому ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 17.03.2021, згідно якого останній впізнав підозрюваного як особу, яка брала у свідка телефон для здійснення виклику потерпілому ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення обшуку на місці вчинення злочину - напівпідвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 від 17.03.2021, під час якого вилучено флакон парфумів, предмет ззовні схожий на ніж, який містив на собі сліди речовини бурого кольору, чотири предмети ззовні схожі на вогнепальну зброю;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 17.03.2021, яких було залучено під час обшуку напівпідвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 та особистого обшуку підозрюваного;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.03.2021, згідно якого останній як очевидець подій розповів про обставини нанесення ОСОБА_5 удару ножом в шию потерпілого ОСОБА_14 та викрадення його речей;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17.03.2021, який підтвердив покази свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.03.2021, яка в складі бригади швидкої медичної бригади прибула на місце злочину;

- протоколом огляду місця події від 17.03.2021, під час якого вилучено одяг потерпілого, на якому виявлено плями речовини бурого кольору;

- протоколом затримання підозрюваного від 17.03.2021, згідно якого під час особистого обшуку в підозрюваного вилучено особисті речі потерпілого ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 23.03.2021, згідно якого останній повідомив обставини вчинення щодо нього злочину підозрюваним;

- іншими протоколами слідчих дій та матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані йому правопорушення.

З огляду на зазначене та враховуючи матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованих злочинів.

Крім того, обгрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень встановлена слідчим суддею в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 19.03.2021.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, аналізуючи зазначені слідчим та прокурором ризики, слідчий суддя враховує, що згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.05.2021 ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнано можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Так, інкриміновані ОСОБА_5 діяння відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачає виключно позбавлення волі строком від 10 до 15 років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом його винним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування останнього від органів досудового розслідування, суду.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що підозрюваний не одружений, дітей на утриманні не має, постійного місця роботи та житла також не має, що вказує на відсутність стримуючих факторів щодо ненастання даного ризику та відсутність міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що про реальне існування вищенаведеного ризику свідчить і те, що характер інкримінованих підозрюваному злочинів має корисливий мотив і вчинений із застосуванням до потерпілого насильства, що вказує на зневажливе ставлення до людського життя та природних прав, які належать потерпілому, і в сукупності з іншими характеризуючими ознаками підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, з огляду на те, що підозрюваний офіційного та стабільного джерела доходів не має, інкримінований злочин вчинений з корисливого мотиву із застосуванням до потерпілого насильства, в його діях вбачається кваліфікуюча ознака повторність, слідчий суддя вважає, що не виключений ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких, слідчий суддя не знаходить підстав для скасування чи обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, настання матеріальних збитків, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також слідчий суддя вважає доведеними і об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки у вказаному кримінальному провадженні необхідно отримати висновки судової молекулярно-генетичної та балістичної експертизи, призначеної 31.03.2021; комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, призначеної 13.05.2021; судово-медичної експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень, завданих потерпілому ОСОБА_17 , призначеної 03.06.2021; здійснити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обгрунтувань необхідності збереження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в рамках даного кримінального провадження необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.
Водночас, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що перебіг строку досудового розслідування постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києва від 07.05.2021 року продовжено до трьох місяців, а тому, враховуючи викладене, строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід встановити з урахуванням зазначеного терміну, як це передбачено положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України.

Також слідчим суддею враховано і високий ступінь небезпеки злочинів, вчинених із застосування насильства, а тому такі обставини дають підстави не визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 196, 199, 309, 532КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000970, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187КК України задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити у межах строку досудового розслідування, тобто до 09.08.2021 включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1