Справа № 127/7523/20
Провадження №11-кп/801/794/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2021 року, якою застосовано до ОСОБА_8 у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , 20.12.2019 близько 15:39 год. перебуваючи в приміщенні «Хрестовоздвиженського храму УПЦ м. Вінниці», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 59-А, помітила на стільці біля стінки в холі храму залишену ОСОБА_9 сумку чорно-бордового кольору з штучної шкіри, в якій заходився належний ОСОБА_9 мобільний телефон торгової марки «Samsung» із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» та картою пам`яті, навушники, медичний халат, банківська карта АТ КБ «ПРИВАТБАНК», студентський квиток, проїзний квиток та поліетиленовий пакет червоно-зелених кольорів, у якому знаходився належний потерпілій ОСОБА_9 светр молочного кольору, після чого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння зазначеним майном.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, маючи намір збагатитися за рахунок інших осіб, 20.12.2019 близько 15:39 год. ОСОБА_8 , діючи таємно, розуміючи, що її дії залишаться непоміченими для інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків для власника майна, знаходячись у холі зазначеного храму підійшла до стільця та шляхом вільного доступу взяла з нього сумку чорно-бордового кольору з штучної шкіри, в якій знаходився належний ОСОБА_9 мобільний телефон торгової марки «Samsung» серії «Galaxy J5 Prime» моделі «SM-G507F/DS» із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» та картою пам`яті, навушники, медичний халат, банківська карта АТ КБ «ПРИВАТБАНК», студентський квиток, проїзний квиток та поліетиленовий пакет червоно-зелених кольорів, у якому знаходився належний потерпілій ОСОБА_9 светр молочного кольору, та, тримаючи зазначену сумку та пакет у руці, ОСОБА_8 вийшла із приміщення храму, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Викрадені сумка чорно-бордового кольору з штучної шкіри, сім-картка мобільного оператора «Київстар», карта пам`яті, навушники, банківська карта АТ КБ «ПРИВАТБАНК», студентський квиток, проїзний квиток та поліетиленовий пакет червоно-зелених кольорів, у якому знаходився належний потерпілій ОСОБА_9 светр молочного кольору, для потерпілої ОСОБА_9 матеріальної шкоди не становлять.
Згідно висновку експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 8-11/20-21 від 08.01.2020 вартість викраденого мобільного телефону торгової марки «Samsung» серії «Galaxy J5 Prime» моделі «SM-G507F/DS» у корпусі золотистого кольору становить 1 654,00 грн., вартість жіночого медичного халату ТМ «Грація» моделі «Холлі» становить 341,10 грн., вартість жіночої сумки зі штучної шкіри, чорно-бордового кольору становить 137 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2021 року, якою застосовано до ОСОБА_8 у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що у ході судового провадження докази, які є логічними та такими, що узгоджуються між собою, суд вважає, що в діях ОСОБА_8 наявні ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, але оскільки ОСОБА_8 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому до неї застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним режимом нагляду.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу, матеріали провадження направити до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги тим, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, не відповідають дослідженим доказам, поясненням самої особи та свідка ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_10 стверджувала, що речі, які приносила ОСОБА_8 з церкви вона роздавала іншим людям по селі.

Вищевказані твердження свідчать про те, що ОСОБА_8 , як завжди взявши гуманітарну допомогу роздала її, не взявши нічого для себе, відтак доводить факт відсутності будь-якого умислу на вчинення крадіжки.

Не з`ясування обставин, передбачених ст.ст.91,374 КПК України є таким істотним порушенням кримінального процесуального закону, що тягне за собою скасування судового рішення з призначення нового розгляду в суді першої інстанції, таку позицію, зокрема, висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду в постанові від 01.03.2018 року у справі №466/9158/14-к (провадження №51-645 км18).

Про факт добросовісної поведінки ОСОБА_8 та відсутність скарг на її адресу свідчить і довідка Медвеже Вушківської сільської ради №926 від 13 грудня 2019 року.

За таких обставин висновки суду про психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, а відтак є свідчення неправильного застосування такого закону.

На користь сторони захисту, що обґрунтовує вищевказане твердження свідчить постанова Верховного Суду у складі Касаційного цивільного Суду від 13 червня 2019 року №185/67/18 (провадження №51-8109км18).

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено в діях обвинуваченої складу злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Стороною обвинувачення не було відкрито стороні захисту документи, які свідчили про інший час вчинення злочину ОСОБА_8 , що позбавило її та її захисника застосування достатнього часу і реальної можливості ефективно здійснювати захист.

У зміненому обвинувальному акті не вказано, який саме час (до закінчення досудового розслідування чи під час судового розгляду) з якого джерела (показань, документів) та які саме нові фактичні обставини прокурора було встановлено.

Заслухавши захисника ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 ОСОБА_11 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.513 КПК України: підчас постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Як встановлено п.1 ч.1 ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
У відповідності до ч.1 ст.94 КК України: залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:
1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;
3 )госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;
4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Частиною 3 вказаної вище норми закону визначається: госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Як зазначено в п.15 Постанови Пленуму ВСУ від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так із характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч 1 ст.94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі (постанові) суду не потрібно зазначати назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №87 від 19.03.2020, в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_8 страждала на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії, безперервного типу перебігу. В період часу до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_8 не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_8 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії, безперервного типу перебігу, ОСОБА_8 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду. ОСОБА_8 з урахуванням її емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей (які знівельовані психопатологічним процесом) та рівня розумового розвитку, здатна сприймати лише формальний бік обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, і давати про них відповідні показання. ОСОБА_8 , з урахуванням рівня її розвитку та індивідуально-психологічних особливостей (які знівельовані психопатологічним процесом) і емоційного стану, не здатна правильно розуміти характер та значення вчинених нею дій та передбачати їх наслідки.
Згідно вищезазначеного висновку експерта відносно ОСОБА_8 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
У колегії суддів немає сумнівів в об`єктивності та достовірності висновку судово-психіатричного експерта №87 від 19.03.2020, який був складений судово-психіатричним експертом та попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, дотримані права учасників процесу при призначенні і проведенні експертизи, а висновок експерта достатньо мотивований.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно проаналізував висновок судово-психіатричної експертизи, дослідив матеріали провадження, докази на підтвердження вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння та прийшов до вірного та обґрунтованого висновку про застосування до останньої примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом, з огляду на що доводи апеляційної скарги сторони захисту задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2021 року про застосування до ОСОБА_8 у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4