Справа№ 938/723/19
Судове провадження № 1-кп/938/7/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року селище Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2019 за №0000183, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: селище Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_5 , 14.11.2019, приблизно о 12 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні магазину «Обрій», розташованого за адресою: селище Верховина, вул. Жаб`євська, Верховинського району, Івано-Франківської області, умисно, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив злісні хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю та полягали в тому, що він безпричинно, завдав декількох ударів кулаками рук по різних частинах тіла потерпілої ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лобної ділянки голови із переходом на ділянку носа, верхню та нижню повіки правого та лівого очей із наявністю синця та травматичного набряку м`яких тканин, синця в ділянці лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також спричинив порушення обстановки, розміщення товарів в торговому залі та тимчасового порушення нормальної роботи торгового закладу та його завчасного зачинення. Таким чином скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.296 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному не визнав. Суду показав, що дійсно 14.11.2019 він зайшов в магазин «Обрій», розташований за адресою: селище Верховина, вул. Жаб`євська, Верховинського району, Івано-Франківської області, де хотів придбати одеколон, однак жодних ударів потерпілій, яку знав і вони конфліктували раніше, не наносив. Таких подій, як описала потерпіла не було, можливо він десь її образив, за це просить вибачення.

Не зважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини, сторона обвинувачення його винуватість у скоєному доводить наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка суду показала, що 14.11.2019 перед 13.00 год. вона зайшла до магазину «Обрій», що знаходиться неподалік від дому, за адресою: АДРЕСА_2 , щоб здійснити деякі покупки. В магазині була продавець, ОСОБА_7 , з якою у них зав`язалася розмова. Через 10 хв, в магазин зайшов обвинувачений, який являється її сусідом, його вона знала, оскільки він перебуває у недружніх відносинах з усіма мешканцями будинку, створює побутові конфлікти. Підійшовши до прилавка, обвинувачений різко витягнув з рукава виделку та приставив їй до горла, при цьому причину своєї дії жодним чином не пояснив. Після того, як продавець крикнула до нього: «Що ти робиш?», обвинувачений заховав виделку і став мовчки дивитися на продавця, а через деякий час запитав у неї, чи є в продажі леза до бриття конкретної марки. Продавець відповіла йому, що саме таких нема, а є інші, після чого він несподівано накинувся на неї обхопивши однією рукою за шию та став душити. Іншою рукою він став наносити удари їй по голові, плечі, обличчі. Внаслідок таких дій їй стало погано, вона сповзла по прилавку на підлогу. Після цього, обвинувачений її відпустив та став погрожувати продавцю, що зараз усе в магазині поб`є, а за якийсь час пішов з магазину. Після цього, вона викликала працівників поліції, які прибули на місце події за декілька хвилин.

Показами свідка ОСОБА_7 , яка суду показала, що працює продавцем в ПП «Обрій». 14.11.2019, перед обідом, до неї в магазин зайшла її знайома ОСОБА_4 , яка придбавала предмети гігієни. За якийсь час, в магазин забіг ОСОБА_5 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. При цьому перебував у збудженому стані, нервувався, очі розширені. Підійшовши до прилавка він запитав у неї чи є леза для гоління. Вона йому показала упаковку, але він не мав грошей, тоді запитав яка година. Вона бачучи його не адекватну поведінку, попросила залишити приміщення магазину. Однак, ОСОБА_5 звідкись витягнув виделку та націлив її в сторону потерпілої, яка поруч нього стояла перед прилавком. Вона зробила зауваження обвинуваченому щодо неправомірності його дій, після чого він сховав виделку, однією рукою обхопив потерпілу за шию та став душити, а іншою рукою в цей час став наносити їй удари по голові, обличчю. В цей час вона, перехилившись через прилавок намагалася відтягнути руку обвинуваченого від потерпілої, однак не змогла. Тоді вона обійшла прилавок та стала виштовхувати обвинуваченого із магазину, він відпустив потерпілу, однак став погрожувати їй, а потім залишив приміщення магазину. В подальшому вона надавала допомогу потерпілій, хтось із них викликав на місце події працівників поліції. В процесі події, обвинувачений порозкидав речі з її прилавку, після цих подій вона була змушена зупинити роботу магазину.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.11.2019 №1624, з якого вбачається, що 14.11.2019 о 12.40 год зафіксовано звернення ОСОБА_4 про нанесення їй о 12.30 14.11.2019 в приміщенні магазину «Обрій», який знаходиться в АДРЕСА_2 , тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5 . Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення внесено на підставі заяви ОСОБА_4 14.11.2019 о 14.55 год.

Протоколом огляду місця події від 14.11.2019 з фототаблицею до нього, з яких вбачається, що працівниками поліції за участю понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 оглянуто приміщення магазину «Обрій» за адресою: селище Верховина, вул. Жаб`євська, Верховинського району, Івано-Франківської області. В ході огляду виявлено з правої сторони за напрямком огляду від робочого місця продавця металевий стелаж з розкладеним на ньому товаром, здебільшого у вигляді взуття, скручені у трубку полімерні скатертини та інше, які розкидані по підлозі в хаотичному порядку.

Висновком експерта №184 від 26.11.2019, проведеного на підставі постанови слідчого від 14.11.2019, з якого вбачається, що у громадянки ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження: забій м`яких тканин лобної ділянки голови із переходом на ділянку носа, верхню та нижню повіки правого та лівого очей із наявністю синця та травматичного набряку м`яких тканин, синця в ділянці лівого плеча, які спричинені від не менш ніж двохкратної ударної дії твердих тупих предметів, якими могли бути кулаки рук, носки взуття або інші тверді тупі предмети, коли підекспертна могла бути повернута до особи, яка нападала як передньою так і задньою поверхнею тіла, можуть відповідати терміну вказаному у постанові (14.11.2019), і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Протоколом медичного огляду 14.11.2019 о 14.00 год., з якого вбачається, що на момент огляду ОСОБА_5 перебував в алкогольному сп`янінні.

З висновку судово-психіатричного експерта №144/2021 від 30.06.2021 вбачається, що ОСОБА_5 психічними розладами, не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих щодо нього протиправних дій, виявляє ознаки РПП внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності (хронічний алкоголізм), що згідно МКХ-10 F 10,2. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину підекспертний ОСОБА_5 перебував в стані гострої алкогольної інтоксикації неускладненої, що згідно МКХ-10 F10.00. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертний ОСОБА_5 не потребує.

За таких обставин суд приходить до переконання, що на підставі досліджених доказів вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення є доведеною, а особа обвинуваченого є осудною.

Одночасно, при перевірці правильності кваліфікації діяння обвинуваченого за ч.1 ст.296 КК України, суд враховує показання потерпілої, так і самого обвинуваченого, що перед подіями вони були знайомі, перебували у неприязних стосунках.

Проте, у відповідності до правової позиції Великої палати Верховного Суду у п.10-16 постанови від 03 липня 2019 року, за результатами розгляду справи № 288/1158/16-к, встановлено наступне.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.

Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Оцінивши в сукупності усі встановлені судом обставини на підставі зібраних і досліджених в судовому засіданні доказів, з врахуванням зазначеної правової позиції, суд приходить до переконання, що попри наявність неприязних відносин між обвинуваченим і потерпілою до подій, вчинені обвинуваченим протиправні дії 14.11.2019 за своїм змістом та характером не були зумовлені неприязними відносинами із потерпілою.

В даному випадку його дії були спрямовані на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю. Такий висновок суду випливає із показань потерпілої та свідка, з яких встановлено, що нападу обвинуваченого на потерпілу передували певні відносини між ним і свідком, як продавцем та покупцем, і такі його дії перебувають в певній причинно-наслідковій залежності з незгодою дій продавця. Обвинувачений усвідомлював, що перебуває у торговому закладі, на зауваження продавця припинити протиправну поведінку не реагував. Крім цього, з висновку психіатричної експертизи вбачається, що така його реакція та вчинення перераховуваних дій, підсилювалися не психологічним станом особи, а саме внаслідок перебуванням в узалежненому стані від дії алкоголю.

До того ж, хуліганські дії ОСОБА_5 не обмежувалися лише заподіянням тілесних ушкоджень потерпілій, а й у інших діях з розкиданням товару, які спричинили зупинку роботи торгового закладу.

За таких обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки він умисно, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив злісні хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено, а запропонована органом досудового розслідування пом`якшуюча обставина, як щире каяття, судом до уваги не приймається, оскільки в ході судового розгляду обвинувачений вину фактично не визнав, дій, які б підтверджували факт реального розкаяння у скоєному не вчиняв.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує, що обвинувачений обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, згідно з досудовою доповіддю органу пробації виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. В той же час встановлено, що він ніде не працює, власного житла не має, проживає у будинку брата, матеріально не забезпечений, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, медичні документи про встановлення йому групи інвалідності або будь яких діагнозів із психічними захворюваннями на даний час немає, згідно висновку судово-психіатричного експерта №144/2021 на період часу, що відноситься до інкримінованого йому кримінального правопорушення перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

А тому, враховуючи наведені обставини, а також позицію потерпілої щодо суворості покарання, відсутності підтверджуючих даних про реальність матеріальної можливості у обвинуваченого відбути покарання у виді штрафу, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе в умовах ізоляції від суспільства шляхом відбуття покарання у виді арешту.

Відповідно до ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з часу набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.

Речовий доказ, а саме медичну карту Верховинського ЦРП амбулаторного хворого ОСОБА_4 за №2214 передану їй під відповідальне зберігання, вважати повернутою за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст. 395 КПК України, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1