Справа № 344/8820/21
Провадження № 1-кс/344/3519/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 30.04.2021 року про закриття кримінального провадження №0000303,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої покликався на зазначені у ній обставини. Зокрема зазначив, що підставою для закриття кримінального провадження став висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України, однак не було враховано всі обставини справи на момент ДТП, яка сталася 13.12.2019р. о 19.05год, не проведено слідчий експеримент, проведено хибний аналіз мобільних дзвінків, не враховано що ОСОБА_3 перед ДТП рухався до місця ДТП, а ОСОБА_6 (брат) був за кермом під час ДТП, а після ДТП залишив мобільний телефон вдома у с.Крихівці, яким користувалась дружина, отже скаржник ОСОБА_3 за кермом автомобіля на час ДТП не перебував, а був на пасажирському сидінні, про що свідчить розбите лобове скло автомобіля зі сторони пасажира та зафіксовані травми скаржника.

Адвокат скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній обставини, просив скаргу задовольнити.

Скаржник підтримав думку адвоката.

В судовому засіданні слідчий слідчого відділу заперечив доводи скарги, подавши в т.ч. і письмове заперечення, звернув увагу на її безпідставність та необгрунтованість, оскільки слідчим правильно встановлено всі обставини при винесенні постанови про закриття провадження.

Заслухавши пояснення адвоката, слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю наступне.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Водночас, під час розгляду даної скарги слідчим суддею поставлено питання виклику для участі у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , однак скаржник і його адвокат заперечили щодо цього.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Постановою старшого слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 30.04.2021 року було закрито кримінальне провадження №0000303 від 29.01.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (відомості внесені на підставі ухвали слідчого судді від 23.01.2020р. по заяві ОСОБА_7 до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 03.01.2020р.).

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження пояснень отриманих в судовому засіданні, та даної оскаржуваної постанови, слідчим суддею встановлено, що 29.01.2020р. було внесено відомості до ЄРДР, про те що 13.12.2019р. о 19.00 год сталася ДТП в м.Івано-Франківськ с.Крихівці по вул.Крихівецька, внаслідок якої ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, відкрито та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального порушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України (чинна до 01.07.2020р.).

Що стосується доводів скаржника про неповноту слідства, а саме: не було враховано всі обставини справи на момент ДТП, яка сталася 13.12.2019р. о 19.05год, проведено хибний аналіз мобільних дзвінків, не враховано що ОСОБА_3 перед ДТП рухався до місця ДТП, а ОСОБА_6 (брат) був за кермом під час ДТП, а перед ДТП залишив мобільний телефон вдома у с.Крихівці, яким користувалась дружина, отже ОСОБА_6 перебував за кермом автомобіля на час ДТП, скаржник ОСОБА_3 за кермом автомобіля на час ДТП не перебував, а був на пасажирському сидінні, про що свідчить розбите лобове скло автомобіля зі сторони пасажира та зафіксовані травми скаржника, то слідчий суддя зазначає наступне.

Приймаючи оскаржувану постанову, слідчий встановив, що 13.12.2019р. о 19.05 год сталася ДТП в м.Івано-Франківськ с.Крихівці по вул.Крихівецька, зокрема водій ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керуючи автомобілем марки «Мерседес віто», д.н.з. НОМЕР_1 при наближенні до регульованого перехрестя вул.Крихівецька-Межева-Вивізна не надав перевагу у русі зустрічного ТЗ почав виконувати маневр повороту ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Daimler Chrisler» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок якої ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження з доставленням до лікувального закладу.

Слід зазначити те, що слідчим суддею встановлено з матеріалів кримінального провадження, що згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 07.02.2020р. він пояснив, що рухаючись зі швидкістю 50 км/год по вул.Крихівецькій с.Крихівці своїм автомобілем марки «Daimler Chrisler» д.н.з. НОМЕР_2 на зелений сигнал світлофора, інший водій автомобіля марки «Мерседес віто», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 при наближенні до регульованого перехрестя вул.Крихівецька-Межева-Вивізна не надав перевагу у русі його зустрічного ТЗ, почав виконувати маневр повороту ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з його автомобілем. Після зіткнення двох автомобілів, водій ОСОБА_3 інтенсивно почав кудись телефонувати, і через значний проміжок часу вже після прибуття швидкої допомоги (викликано потерпілим та очевидцями події, а також викликано поліцію) на місце ДТП прийшов брат ОСОБА_6 . При цьому, після прибуття працівників поліції ОСОБА_3 заявив, що за кермом був не він, а його брат - ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_6 в протоколі допиту від 21.02.2020р. підтвердив, що за кермом був він, а його брат ОСОБА_3 сидів поруч.

Матеріали кримінального провадження також містять отримане по «102» повідомлення о 21.30год 13.12.2019р. від заявника ОСОБА_8 щодо невірного оформлення слідчим на місці ДТП даних про те, що за кермом авто «Мерседес віто» водій, який прийшов, а не інший.

При цьому, перше повідомлення про ДТП на «102» надійшло о 19.13год, заявник ОСОБА_9 .

Також, згідно отриманих пояснень ОСОБА_10 від 04.01.2020р. вбачається, що біля чорного буса («Мерседес віто») з самого початку перебував чоловік повної тіло будови, на якого вказав потерпілий як на водія, що спричинив ДТП, а до працівників поліції підходив і представлявся водієм чорного буса чоловік худішої тіло будови, який на думку очевидця події вийшов із бокової вулиці приблизно через 15хв., однак хто саме виходив із автомобіля («Мерседес віто») він достеменно не бачив, так як був поряд з потерпілим.

31.03.2020р. та 22.07.2020р. постановою слідчого було закрите кримінальне провадження, в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України, оскільки отримано легкі тілесні ушкодження потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_11 скаргу ОСОБА_7 задоволено, постанову про закриття кримінального провадження від 22.07.2020р. скасовано. При цьому, в обґрунтування скарги було вказано, що висновок про перебування за кермом ОСОБА_12 не відповідає дійсним обставинам справи. В ухвалі зазначено, що слідчий ОСОБА_13 не вжив заходів щодо встановлення особи водія автомобіля «Мерседес віто», не допитав ОСОБА_3 , лікарів швидкої, не оцінив покази ОСОБА_10 .

Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.10.2020р., який є знайомим потерпілого і прибув на місце ДТП близько 10-15хв. опісля на прохання останнього встановлено, що поруч автомобіля «Мерседес» знаходився невідомий чоловік плотної тіло будови, у якого теж були тілесні ушкодження на чолі, а в автомобілі розбите лобове скло посередині, зігнутий руль і підлокітник. Невідома особа повідомила працівникам поліції що він пасажир автомобіля, а не водій, пред`явив техпаспорт на авто, після забрання швидкою ОСОБА_14 , свідок та поліція очікували водія, і на місце події підійшов інший невідомий чоловік середньої тіло будови, який представився водієм. Оскільки зі слів друга ОСОБА_14 який потрапив в ДТП та вказав на водія - чоловіка плотної тіло будови, свідок сказав працівникам поліції, що водієм є саме той, який був біля автомобіля, можливо відбувалася заміна водія, тому й зателефонував на лінію «102» про цей факт.

Свідок ОСОБА_3 повідомив (протокол від 10.11.2020р.) деталі ДТП, та те що він був пасажиром, а водієм його брат ОСОБА_6 (власником ТЗ є ОСОБА_3 ), в результаті ДТП свідок вдарився головою в лобове скло зі сторони пасажира, а після у лобове скло дверок. На запитання щодо розмови з братом, він підтвердив, що телефонував йому так як після ДТП не міг його знайти так як було багато людей.

Також, 29.12.2020р. було проведено додатковий допит свідка ОСОБА_6 , оскільки було отримано та проаналізовано органом досудового розслідування телефонні дзвінки, на запитання щодо здійснення 3-х дзвінків ( в т.ч. 19.07 та 19.11год, останній - дзвінок від брата ОСОБА_15 по вайберу) за адресою не по місцю ДТП, а по вул.22 Січня, свідок відповів, що його мобільний телефон знаходився по вул.Вивізна,9 який одразу забрав після ДТП так як повертався додому по посвідчення водія.

31.12.2020р. постановою слідчого було закрите кримінальне провадження, в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України, оскільки отримано легкі тілесні ушкодження потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_16 скаргу адвоката ОСОБА_7 задоволено, постанову про закриття кримінального провадження від 31.12.2020р. скасовано. Підставою скасування в ухвалі зазначено не вчинення всіх слідчих дій, а також те, що не зазначено в резолютивній частині щодо кого відсутній склад правопорушення.

16.04.2021р. при одночасному допиті потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_6 , в присутності їх адвокатів, потерпілий розказуючи деталі події ДТП вказав, що безпосередньо як виходив з автомобіля водій ОСОБА_17 він не бачив, але ще перед зіткненням ТЗ через вітрове скло він бачив обличчя водія і це був ОСОБА_3 , який одразу після ДТП підійшов до потерпілого і пропонував оформити Європротокол ДТП, після чого він постійно кудись телефонував, через деякий час прибув його брат і вони стверджували протилежне поліції, хоча і представникам швидкої, і поліції потерпілий вказував на ОСОБА_3 як водія, на що ніхто не реагував. Натомість, ОСОБА_6 категорично заперечив покази потерпілого і вказав на те, що водієм авто був він, а його брат ОСОБА_18 пасажиром. Після ДТП вони обоє побігли до автомобіля потерпілого, а через 2-3хв згадавши що забув вдома посвідчення водія побіг по нього (близько 400м. від місця події), після чого дзвонив брат на мобільний, який також був залишений в сумці з документами і питав де він подівся, повернувшись на місці було вже багато людей, працівників швидкої та поліції ще не було.

Аналогічно проведено одночасний допит 16.04.2021р. потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_3 , в присутності адвоката потерпілого, при цьому свідок підтвердив що він був пасажиром, а брат водієм. Після ДТП ОСОБА_18 побіг до автомобіля потерпілого, не побачивши свого брата через короткий час, він до нього зателефонував і той повідомив, що побіг додому по документи. Чи був автомобіль швидкої до приходу брата він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_9 (працівник швидкої яка прибула на місце виклику, що поступив о 19.03.57год) підтвердила надання допомоги водію білого буса (потерпілому), а потім побачили ще одного чоловіка з травмою на голові, який від госпіталізації відмовився і говорив, що він не водій синього буса, і на запитання «то ви пасажир», відповів щось не зрозуміле. Ще один свідок швидкої допомоги Щепанська підтвердила відмову від госпіталізації ще одного травмованого, а інший чоловік сказав що то він був водієм буса синього кольору, на що присутні інші люди почали кричати що то не правда.

В оскаржуваній постанові від 30.04.2021р. слідчий ОСОБА_5 , на переконання слідчого судді, вірно встановив обставини події та за результатами досудового розслідування з аналізом отриманих доказів, за відсутності відеозапису обставин ДТП, прийшов до переконання, що за кермом автомобіля був водій ОСОБА_3 , спростовуючи суперечливі докази в т.ч. зі сторони ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Водночас, зважаючи на те, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України, передбачає заподіяння потерпілому середньої тяжкості ушкодження, а в даному випадку у ОСОБА_7 є наявні легкі тілесні ушкодження, то у діяннях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження підлягало закриттю.

Що стосується доводів скарги, що не проведено слідчий експеримент, то слідчий суддя зазначає, що в матеріалах кримінального провадження жодного клопотання на проведення слідчого експерименту самої ДТП, як і на отримання інших доказів перебування скаржника на місці пасажира, а також встановлення та допиту інших свідків (що доводить у скарзі скаржник) ні адвокат, ні ОСОБА_3 не подавали, а щодо проведення такого експерименту, то слідчий в судовому засіданні зазначив, що такий є небезпечним для життя та здоров`я самої особи.

Інших підстав недотримання законодавства чи невірності досудового розслідування, ніж зазначені в скарзі та даній ухвалі, зміст скарги та отримані пояснення в судовому засіданні не містить, а тому слідчий суддя в межах диспозитивності приходить до ствердного висновку, що доводи скаржника про не повне вчинення слідчим дій для повного і об`єктивного встановлення всіх обставин розслідування, є недоведеними.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже слідчим суддею встановлено, що скаржником не обґрунтовано подану скаргу, а постанова про закриття кримінального провадження до скасування не підлягає.

Керуючись ст. ст.303-309, ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 30.04.2021 року про закриття кримінального провадження №0000303 від 29.01.2020р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1