Справа № 1-кп/593/63/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області

"27" квітня 2021 р.
у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Захисника (адвоката) - ОСОБА_4

Обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №-0000176 від 17 грудня 2020 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нараїв Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, депутатом не обирався, розлученого, утриманців немає, проживаючого і зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Перемишлянського районного суду Львівської області за ч.1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст. 76 КК України; вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2021 року за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, - за ч.3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , який раніше вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.186 КК України, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, 16 грудня 2020 року у обідню пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке на думку останнього він міг знайти у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, 16 грудня 2020 року близько 22:00 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливу мету незаконного збагачення, прийшов до домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії носять таємний характер, через незачинену металеву хвіртку, зайшов на подвір`я домогосподарства, та підійшов до входу у господарське приміщення літньої кухні. Виявивши, що двері літньої кухні замкнені, ОСОБА_5 , використовуючи складний ніж, який приніс із собою, шляхом віджиму замка, відчинив вхідні двері приміщення літньої кухні, яка належить ОСОБА_6 та таємно проник в середину приміщення.
Перебуваючи в приміщені літньої кухні та присвітивши собі запальничкою ОСОБА_5 помітив дві металеві каструлі коричневого кольору, одну металеву каструлю білого кольору, в якій знаходився цукор, одну банку соняшникової олії торговельної марки "ОЛІЯР", об`ємом 5 л., одну пачку макаронів торговельної марки "Добрий мельник", поліетиленовий пакет жовтого кольору, в якому знаходилася гречка, металеву механічну м`ясорубку сірого кольору, та пральну машинку білого кольору, марки "Еlсаs" модель "SМ-2", які вирішив викрасти та перенести за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, 16 грудня 2020 року близько 22:00 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи у літній кухні, на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , викрав одну металеву каструлю коричневого кольору вартістю 257,83 гривень, куди помістив одну пачку макаронів торговельної марки "Добрий мельник" вартістю 18,09 гривень, одну банку соняшникової олії, торговельної марки "ОЛІЯР" об`ємом 5 л., вартістю 151,20 гривень, гречку вагою 1,588 кілограм загальною вартістю 55,58 гривень (1 кг- 35 гривень ), які переніс за місцем свого проживання.
Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднанні єдиним злочинним умислом на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 повернувся до приміщення літньої кухні, що розташована на вищевказаному господарстві ОСОБА_6 , звідки таємно викрав ще одну металеву каструлю коричневого кольору вартістю 320,67 гривень, до якої помістив одну каструлю білого кольору вартістю 390 гривень, цукор вагою 5,278 кілограм загальною вартістю 124,33 гривень (1 кг - 23,5 гривень), металеву механічну м`ясорубку, сірого кольору, вартістю 116,67 гривень, та переніс вказані речі по місцю свого проживання.
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії об`єднанні єдиним злочинним умислом на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 повернувся до приміщення літньої кухні, що розташована на вищевказаному господарстві ОСОБА_6 звідки таємно викрав, пральну машинку білого кольору марки "Elcas" модель "SM-2", вартістю 362,50 гривень, та переніс її за місцем свого проживання.
Вчинивши таємне викрадення продуктів харчування, побутової техніки та посуду ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1796 гривень 87 копійок
Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна( крадіжка) поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

27 квітня 2021 року в м. Бережани Тернопільської області між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони, з отриманням в порядку ч.4 ст. 469 КПК України письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 на укладення такої угоди, та з іншої сторони обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із умовами угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України за вказаним в обвинувальному акті кримінальним правопорушенням.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у його вчиненні, - за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Разом з тим, у цьому кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання слід призначити з врахування вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 25.02.2021, яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України й засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки й на підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування такого покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків передбачених п.п.1,2 ч. 1 ст.76 КК України, а також вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2021 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 2 місяці.
А тому, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання у виді 2 (двох) місяців арешту, яке призначене вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2021 року за вчинення злочину, передбаченого ст.395 КК України - більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке є предметом цього вироку суду, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, яке слід відбувати реально.
Поряд з цим, вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 25.02.2021, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України й засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки й на підставі ст.75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування такого кримінального покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, слід виконувати самостійно.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_5 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті; також повідомив, що цілком розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2021 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просить затвердити дану угоду, розуміє надані їй та її підзахисному законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити підготовчий та судовий розгляд цього кримінального провадження без її участі й підтримує свою письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості із ОСОБА_5 .

Відповідно до правил ст. 468, п.4 ч.4 ст.469 КПК України … укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні надала прокурору письмову згоду на укладення ним (прокурором) угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

У порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Прокурору і захиснику також відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 27 квітня 2021 року у цьому кримінальному провадженні відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні таке:

Обвинувачений ОСОБА_5 , вчинивши 03 вересня 2020 року умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 186 КК України (за яким він є засудженим вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 лютого 2021 року), 16 грудня 2020 року, близько 22 години, діючи повторно, з корисливих спонукань, таємно проник у господарство потерпілої ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , де використовуючи ніж, шляхом віджиму замка вхідних дверей приміщення літньої кухні вказаного господарства, таємно проник всередину цього приміщення, звідки викрав належне потерпілій майно й переніс його до свого місця проживання, після чого ще тричі (цього ж дня) повертався до господарства потерпілої, звідки кожного разу, таємно, умисно, шляхом проникнення у приміщення літньої кухні, викрадав належне потерпілій майно й переносив їх до свого місця проживання. Таким чином обвинувачений таємно викрав майно потерпілої загальною вартістю 1 796,87 грн., заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму й тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 квітня 2021 року.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, санкції ч.3 ст.185 КК України.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, збитки від злочину добровільно відшкодовані, компрометуючі його відомості за місцем проживання відсутні. Поряд з цим, судом враховується й тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, також приймається до уваги рецидив вчинених обвинуваченим злочинів, а також те, що кримінальне правопорушення він вчинив стосовно особи похилого віку (потерпіла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ). За таких обставин суд погоджується, що покарання у виді позбавлення волі обвинувачений повинен відбувати реально.
Такі обставини є достатніми для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі терміном 3 (три) роки 6 ( шість) місяців.

Суд також вважає обґрунтованим, що остаточне покарання за цим вироком суду слід призначити обвинуваченому за правилами ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком і за вироком суду від 26 лютого 2021 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а покарання за вироком суду від 25 лютого 2021 року підлягає стосовно обвинуваченого до самостійного виконання.
А тому суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Одночасно слід вирішити питання про долю процесуальних витрат, речових доказів та застосованого стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з врахуванням вимог чинного кримінально-процесуального закону .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони, з отриманням в порядку ч.4 ст. 469 КПК України письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 на укладення такої угоди, та з іншої сторони обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 , укладену 27 квітня 2021 року в м. Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному 17 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 квітня 2021 року покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці, яке призначене вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2021 року за вчинення злочину, передбаченого ст.395 КК України - більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, згідно вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 квітня 2021 року, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, яке слід відбувати реально.
Вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 лютого 2021 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України й засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки й на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування такого кримінального покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України - слід виконувати самостійно.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Початок відбування покарання за цим вироком суду слід рахувати із часу фактичного затримання ОСОБА_5 на виконання цього вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення:

-судової товарознавчої експертизи від 15 січня 2021 року №-СЕ-19/120-21/236-ТВ в розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 коп.;

-судової товарознавчої експертизи від 12 січня 2021 року №-СЕ-19/120-21/237-ТВ в розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 коп.;

-судової товарознавчої експертизи від 14 січня 2021 року №-СЕ-19/120-21/235-ТВ в розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 коп.

-судової товарознавчої експертизи від 13 січня 2021 року №-СЕ-19/120-21/234-ТВ в розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 коп.;

-судової товарознавчої експертизи від 15 січня 2021 року №-СЕ-19/120-21/233-ТВ в розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 коп.;

-судової товарознавчої експертизи від 21 січня 2021 року №-СЕ-19/120-21/357-ТР в розмірі 1 471 ( одна тисяча чотириста сімдесят одна) гривень 05 коп.;

Речові докази по справі:

-пральну машинку торговельної марки "ЕГСАЗ" модель "SМ-2" (сейф-пакет №3087028); три упаковки макаронних виробів ТМ "Рідне Поле" маса нетто 1 кг, одну пачку макаронів, ТМ "Добрий Мельник" маса нетто 900 г., одну п`яти літрову банку соняшникової рафінованої дезодорованої вимороженої марки "П" олії торговельної марки "ОЛІЯР" маса нетто 4600 г., каструлю білого кольору, об`ємом 10 літрів, дві металеві каструлі коричневого кольору, які знаходяться у приміщенні зберігання речових доказів у відділі поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного Управління національної поліції Тернопільської області,- повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1