ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/642/21 Справа № 207/3460/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні №0000870 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 січня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 січня 2021 року задоволено клопотання прокурора та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до 04 березня 2021 року включно.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що враховуючи те, що злочин, інкримінований обвинуваченому, відноситься до злочинів тяжких, обвинувачений є раніше неодноразово судимою особою, у провадженні суду перебуває відносно нього інше кримінальне провадження, де його обвинувачено у вчиненні більш тяжкого злочину і його розгляд не закінчено, у даній справі не розпочато судовий розгляд, а тому перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_7 може ухилятись від явки до суду або у протиправний спосіб вплинути на учасників процесу (свідків, потерпілих), котрі не допитані у суді, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід, не є достатнім для запобігання встановленим ст. 177 КПК України ризикам.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свої вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано те, що він має міцні соціальні зв`язки, працював, має ряд хронічних захворювань, у вчиненні злочину розкаявся, допомагає слідству, готовий відшкодувати шкоду потерпілій.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу і з підстав, зазначених у ній просили її задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, посилався на її безпідставність, а ухвалу суду вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до абзацу 15 пункту 2.4. мотивувальної частини зазначеного рішення Конституційного суду України, надання особі права на апеляційний перегляд судового рішення про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження є проявом гарантії виконання державою міжнародних зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному підозрюваному, обвинуваченому (підсудному) дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів, потрібною гарантією відновлення порушених прав, свобод і інтересів людини, додатковим механізмом усунення помилок, допущених судом першої інстанції під час розгляду кримінальних справ до ухвалення рішення по суті.
Частину другу статті 392 КПК України Законом України від № 1027-ІХ від 02.12.2020 року Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України стосовно оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, який набрав чинності 14.01.2021 року, доповнено абзацом другим, відповідно до якого ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23.11.2017, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого та матеріали контрольного провадження, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до матеріалів справи, в провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000870 за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 185 КК України.
Прокурором в підготовчому судовому засіданні від 05 січня 2021 року заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 з тих підстав, що на час подання клопотання існують ризики ухилення від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу, та вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Питання обґрунтованості підозри не є предметом судового розгляду, з огляду на стадію кримінального провадження та висунення прокурором обвинувачення і на даній стадії вже здійснюється судовий розгляд доведеності обвинувачення.

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, вливати на свідків та потерпілих, які не допитані в суді, а також з огляду на факти неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності, а також те, що у провадженні суду перебуває відносно нього інше кримінальне провадження, де його обвинувачено у вчиненні більш тяжкого злочину і його розгляд не закінчено, та відсутності легального джерела доходу, обвинувачений може продовжити займатись злочинною діяльністю і вчинити інше тотожне кримінальне правопорушення (п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
При цьому, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, враховує те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено законом покарання на строк понад 5 років.
Апеляційний суд також зважає на початкову стадію судового провадження, зокрема, що не розпочався судовий розгляд по суті і не допитані свідки, потерпіла, що обумовлює існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, висновки суду про наявність зазначених ризиків підтверджуються матеріалами справи і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, доводи обвинуваченого про те, що суд не взяв до уваги те, що він має міцні соціальні зв`язки, має ряд хронічних захворювань, у вчиненні злочину розкаявся, допомагає слідству, готовий відшкодувати шкоду потерпілій, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вид запобіжного заходу обраний із урахування цих відомостей, проте такі обставини, в даному випадку не можуть бути достатньою підставою для застосування стосовно ОСОБА_7 інших запобіжних заходів, так як очевидно, що ці обставини не є тими стримуючими факторами в поведінці обвинуваченого.
Отже, приймаючи рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 січня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4