Справа № 579/1581/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2021 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бистрик Кролевецького району Сумської області, громадянина України, не працюючого, невійськовозобов`язаного, освіта неповна середня, зареєстрованого за місцем проживання та проживаючого: АДРЕСА_1 , судимого 17 липня 2014 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, 24 січня 2018 року звільнений по амністії , строк скорочено на 3 роки 3 місяці,-

- за ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
22 червня 2020 року, близько 20 години ОСОБА_4 , перебуваючи при в`їзді у с. Соломашине, Кролевецького району Сумської області, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин зі співмешканкою ОСОБА_6 , маючи умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та їх наслідків, наніс один удар долонею правої руки в область носа потерпілій ОСОБА_6 , внаслідок чого вона упала. Продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , наніс близько чотирьох ударів правою ногою в область правого боку тулубу потерпілій ОСОБА_6 , після чого припинив свої протиправні дії.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді «Перелому 9-10-11 ребер справа без зміщення», які відповідно висновку судово-медичного експерта № 77 від 20.07.2020 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду вину визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_6 в ході судового розгляду дала показання про те , що 22 червня 2020 року вживала спиртне , не пам`ятає, щоб ОСОБА_4 наносив їй удари , вони вдвох ішли додому, вона падала не кирпич. Пізніше, перебуваючи вдома, коли вона протрезвіла, в неї виникло відчуття болю в боці.

Свідок ОСОБА_7 в ході судового розгляду дав показання про те , що 22 червня 2020 року близько 20 години їхав підводою в с. Соломашине Кролевецького району , бачив на в`їзді в село ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які знаходилися від нього на відстані 4-5 м. ОСОБА_8 сиділа, напівлежала на землі, ніс у неї був в крові, а ОСОБА_4 стояв над нею, а потім наніс удар рукою в обличчя, піднімав і правою ногою наніс удар ногою по тулубу в область ребер. Позвонив ОСОБА_9 і сказав, щоб він забирав своїх товаришів, бо ОСОБА_4 її уб`є.

Свідок ОСОБА_9 в ході судового розгляду дав показання про те , що влітку 2020 року йому зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що ОСОБА_4 б`є ОСОБА_6 , на виїзді з с. Безкровне , він прийшов і побачив як ОСОБА_6 напівлежала, обпершись на руку , обличчя у неї було в крові , він допоміг дотягти ОСОБА_6 до огороду її господарства і пішов додому.

Даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26 червня 2020 року, згідно якої потерпіла просить притягнути до відповідальності співмешканця ОСОБА_4 , який 22 червня 2020 року наніс їй тілесні ушкодження(а.с.49), рапорту помічника чергового відділення поліції від 26 червня 2020 року, за змістом якого БДШМ № 33/01 повідомили, потерпіла ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження. Пояснення 22 червня 2020 року побив співмешканець ОСОБА_4 . Буде доставлена до Кролевецької ЦРЛ (а.с. 51), висновку експерта № 77 від 20 липня 2020 року, згідно якого під час огляду лікарями 26 червня 2020 року виявлено «ліве передпліччя деформоване по ліктьовій поверхні у нижній третині» зовнішні тілесні ушкодження не зафіксовані . В ході проведення рентгенологічного обстеження встановлено : «перелом 9-10-11 ребер з права без значного зміщення . Консолідовані переломи 8 ребра з права , 5-6-7-8 ребер зліва», «перелом дистальної третини лівої плечової кістки, вірогідно не свіжий не консолідований, перелом середньої третини лівої кістки, що консолідується». Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого предмета. Індивідуальні властивості будови травмуючого предмету в морфології ушкоджень не відобразилися , однак характер та локалізація не виключають можливості утворення внаслідок нанесення удару руками , кулаками , ногами і т.п. предметами. Стану небезпечного для життя судячи за даними наданої медичної документації не було. Ушкодження у вигляді переломів ребер, а також перелому лівої плечової кістки та ліктьової кістки мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості . Ушкодження у вигляді переломів 9-10-11 ребер справа мають давність утворення період часу до 21 дня до моменту рентгенологічного дослідження, переломів 8 ребра з права, 5-6-7-8 ребер зліва мають давність виникнення період часу більше 21 дня до моменту рентгенологічного обстеження . Достовірно судити про давність виникнення перелому лівого плеча за наявними рентгенологічними даними не представляється можливим. Перелом середньої третини лівої ліктьової кістки має давність виникнення період часу більше 21 дня. (а.с.54-55), висновку експерта № 86 від 21 липня 2020 року, згідно якого механізм виникнення виявлених у потерпілої ОСОБА_6 тілесних ушкоджень в цілому не виключає можливості утворення за обставин, на які вказує потерпіла , в ході проведення слідчого експерименту (а.с. 53), протоколу проведення слідчого експерименту від 8 липня 2020 року з участю потерпілої, згідно якого остання в присутності понятих, розповіла та показала обставини нанесення їй 22 червня 2020 року ОСОБА_4 тілесних ушкоджень (а.с.56-59), протоколу проведення слідчого експерименту від 29 липня 2020 року з участю обвинуваченого, згідно якого ОСОБА_4 в присутності понятих, розповів та показав обставини нанесення ним ОСОБА_6 22 червня 2020 року тілесних ушкоджень (а.с. 60-63), підтверджується, що кримінальне правопорушення вчинено за обставин, викладених у вироку.

Судом детально проаналізовані та перевірені показання обвинуваченого ОСОБА_4 , дані в ході судового розгляду.

Суд вважає за необхідне покласти в основу вироку показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , заяву про кримінальне правопорушення від 26 червня 2020 року, згідно якої потерпіла просить притягнути до відповідальності співмешканця ОСОБА_4 , який 22 червня 2020 року наніс їй тілесні ушкодження(а.с.49), рапорт помічника чергового відділення поліції від 26 червня 2020 року за змістом якого БДШМ № 33/01 повідомили, потерпіла ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження. Пояснення 22 червня 2020 року побив співмешканець ОСОБА_4 (а.с. 51), протокол проведення слідчого експерименту від 8 липня 2020 року з участю потерпілої, згідно якого остання в присутності понятих, розповіла та показала обставини нанесення їй 22 червня 2020 року ОСОБА_4 тілесних ушкоджень (а.с.56-59), протоколу проведення слідчого експерименту від 29 липня 2020 року з участю обвинуваченого, згідно якого ОСОБА_4 в присутності понятих, розповів та показав обставини нанесення ним ОСОБА_6 22 червня 2020 року тілесних ушкоджень (а.с. 60-63), висновки експертиз № 77 від 20 липня 2020 року (а.с.54-55), № 86 від 21 липня 2020 року (а.с.53), проаналізовані судом вище.

Показання потерпілої, дані в ході судового розгляду, спрямовані на ухиленні від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , спростовуються показаннями свідків та вище проаналізованими доказами.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками.

Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

За змістом ч. 1 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів серед іншого шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей.

Суд вважає, що слідчі дії проведені відповідним органом на досудовому розслідуванні є не єдиним способом отримання доказів. Кодекс 2012 року ґрунтується на принципах змагальності, що передбачає, серед іншого, свободу у витребуванні та отримання доказів. Таким чином, участь органу досудового розслідування у формуванні сукупності доказів, на підставі яких суд приймає рішення, не є визначальною, оскільки такі докази можуть бути витребувані органом досудового розслідування.

Таким чином, суд вважає, що відсутність ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні особи якщо вони надані добровільно, жодним чином не може зумовити їх недопустимість як доказів.

Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає, що факт скоєння кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 доказаний повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу .

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як пом`якшуючими обставинами покарання ОСОБА_4 суд визнає: повне визнання вини, сприяння розкриттю злочину.

Характеристика обвинуваченого за місцем проживання задовільна.

Обтяжуючою обставиною покарання є вчинення злочину особою повторно .

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання , тяжкість скоєного злочину, особу винного, думку потерпілої, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі , оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим, покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень .

Суд вважає обґрунтованим призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, але враховуючи тяжкість злочину , особу винного , наявність пом`якшуючих обставин, є підстави для звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Суд вважає , що відсутні законодавчі перешкоди для застосування до засудженого інституту умовного звільнення.

На розсуд суду можливо досягти мети виправлення засудженого без реальної його ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь фінансового управління Кролевецької РДА відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину в розмірі 2284 грн. 74 коп.

Згідно ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва (ч.4 ст.23 Закону України Про прокуратуру).

Судом не встановлено, що фінансове управління Кролевецької РДА є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором не належно обґрунтовано підстави для представництва інтересів держави і у суду відсутні правові підстави для їх підтвердження.

Крім того, в позовній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта відповідача , офіційна електронна адреса та адреса електронної пошти відповідача, відомі номери засобів зв`язку.

Суд вважає , що позов прокурора підлягає залишенню без розгляду згідно п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому за цим законом покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді двох років позбавлення волі, з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Цивільний позов прокурора залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України , якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1