Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1049/21
У Х В А Л А
18.03.2021 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , що представляє інтереси потерпілого ОСОБА_4 , на постанову дізнавача СД Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП Закарпатської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000164 від 07.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , що представляє інтереси потерпілого ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача СД Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП Закарпатської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000164 від 07.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Скаргу мотивовано тим, що в провадженні дізнавача ОСОБА_6 знаходилось кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №0000164 від 07.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Кримінальне провадження було розпочате за заявою потерпілого ОСОБА_4 , який заявив органу національної поліції про те, що 06.11.2020 року близько 11-00 ОСОБА_7 , його сусід, пройшов на територію його земельної ділянки, де дерев`яною палкою почав наносити удари ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_7 повалив ОСОБА_4 на землю та почав наносити йому численні удари по голові та тілу.

Дізнавач ОСОБА_6 20.11.2020 року виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Висновок дізнавача мотивовано тим, що за результатами медичної експертизи на тілі ОСОБА_4 видимих тілесних ушкоджень не виявлено.

Оскаржувана постанова потерпілим не отримана, про існування такої потерпілий дізнався лише 15.02.2021 , коли ознайомився із текстом постанови.

Скаржник вважає, що постанова про закриття провадження є передчасною та незаконною, оскільки потерпілий вважає, що постраждав від незаконного проникнення ОСОБА_7 на його володіння та від нанесення йому ОСОБА_7 побоїв, за що передбачено настання кримінальної відповідальності ст.162 та ст.126 КК України.

В судове засідання дізнавач СД відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , а також представник Берегівської місцевої прокуратури, не з`явилися,будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце судового розгляду скарги. Їх неявка не перешкоджає розгляду.

Адвокат подав заяву, у якій просить розглядати скаргу без участі сторони скаржника.

На запит суду дізнавачем надані матеріали кримінального провадження №0000164 від 07.11.2020 року.

Вивчивши доводи скарги та дослідивши додані документи, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, Слідчий суддя з`ясував, що підтвердження вручення копії постанови після її прийняття 20.11.2020 потерпілому ОСОБА_4 відсутнє. Відтак, пропуск строку оскарження постанови є таким, що зумовлений неотриманням потерпілим копії оскаржуваної постанови. З цих підстав слідчий суддя вважає, що пропущений строк оскарження слід поновити.

У судовому засіданні встановлено, що підрозділом дізнання Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000164 від 07.11.2020 року, розпочатого за заявою потерпілого ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 просив орган національної поліції прийняти міри до ОСОБА_7 , який 06.11.2020 року близько 11-00 пройшов на територію його земельної ділянки, де дерев`яною палкою почав наносити удари ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_7 повалив ОСОБА_4 на землю та почав наносити йому численні удари по голові та тілу.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 отримав статус потерпілого.

В ході досудового розслідування дізнавачем відібрано пояснення від потерпілого ОСОБА_4 , від ОСОБА_7 , допитано свідка ОСОБА_8 , забезпечено проведення судової медичної експертизи.

Постановою дізнавача сектору дізнання Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 20.11.2020 року кримінальне провадження №0000164 від 07.11.2020 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. При цьому потерпілий не відмовлявся від підтримання приватного обвинувачення.

Однак, слідчий суддя не може погодитися з таким процесуальним рішенням дізнавача та приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

За нормами чинного КПК особливістю кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є лише те, що необхідною умовою його здійснення є виражене у процесуальній формі бажання потерпілого щодо кримінального переслідування винного: провадження розпочинається лише за заявою потерпілого, відмова якого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття справи (крім кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством).

Зміст частини першої статті 477 КПК у системному зв`язку із частиною четвертою статті 26 і пунктом сьомим частини першої статті 284 зазначеного Кодексу зводиться до того, що обов`язковою умовою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого як волевиявлення про притягнення винного до кримінальної відповідальності взагалі, а не за конкретною нормою КК. Інтерес особи, котра зазнала шкоди, у застосуванні процедури кримінального судочинства стосується не юридичної кваліфікації протиправних дій, а самого факту вчинення цих дій щодо неї. Подана до правоохоронних органів та/або суду заява потерпілого є вираженням його ставлення до події злочину, особи, що його вчинила, й обраного способу реагування. Відповідне волевиявлення є свідченням того, що особа, котрій завдано шкоди, звертається до держави з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів шляхом кримінального переслідування винного, не вважаючи належними й достатніми інші способи досягнення цієї мети.

Праву потерпілого на таке звернення кореспондує конституційний обов`язок держави в особі компетентних органів захистити порушені права і свободи постраждалої людини в установленій законом формі, зокрема з дотриманням визначеної КПК процедури встановити дійсні обставини справи і в разі підтвердження факту злочинного діяння надати йому юридичну оцінку відповідно до норм КК.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Цьому принципу законності оскаржуване рішення дізнавача не відповідає.

Здобувши в ході досудового розслідування фактичні дані, що свідчать про наявність у діянні ОСОБА_7 ознак кримінальних правопорушень, відмінних від ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, дізнавач не дав цим обставинам юридичної оцінки відповідно до норм КК України.

Враховуючи все вищевикладене, слідчий суддя дійшов переконання, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням вимог ст.ст. 92, 94 КПК України, а її зміст не відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання органом дізнання вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

У даному випадку органу дізнання необхідно, зокрема, з дотриманням визначеної КПК процедури встановити дійсні обставини справи і в разі підтвердження факту злочинного діяння надати йому юридичну оцінку відповідно до норм КК України.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) органу досудового розслідування у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції органу досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Керуючись ст.ст.303-309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП Закарпатської області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000164 від 07.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1