Справа № 573/618/21
Провадження №1-кп/573/77/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 квітня 2021 року за № 0000063 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи ромської національності, громадянки України, уродженця м. Торецьк Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , без освіти, не працюючої, не заміжньої, на утриманні має неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не інвалід, згідно ст. 89 КК України раніше не судимої

за ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2021 року близько 14.00 год., ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували біля домогосподарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними виникла словесна сварка, внаслідок якої у ОСОБА_4 виник намір на завдання фізичного болю ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання фізичного болю, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_4 , схопивши ОСОБА_6 лівою рукою за куртку, нанесла їй два удари кулаком правої руки в ніс, а саме в ділянку перенісся, від яких ОСОБА_6 було завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

Спричиняючи удари, ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання, тобто вчинила кримінальний проступок з прямим умислом стосовно ОСОБА_6 .

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

19 квітня 2021 року між обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 укладена угода про примирення у відповідності з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, яка надійшла до суду 19 квітня 2021 року.

Згідно із даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому обвинувачена повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні під час досудового розслідування та зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КК України, визначивши покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , захисник останньої ОСОБА_5 , а також потерпіла ОСОБА_6 підтримали угоду про примирення, просилили її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За змістом ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком правильно розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (обвинуваченою та потерпілою) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою відповідають вимогам діючого кримінального процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченої.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази, процесуальні витрати та цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутні.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 квітня 2021 року між обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя