Справа № 202/1548/21
Провадження № 1-кс/202/1333/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, неодруженого, маючого на утриманні малолітнього сина 2015 р.н., раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ ВП №2 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000042 від 10.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

12 березня 2021 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подано клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 10 березня 2021 року в період часу з 16 години 30 хвилин до 16 години 50 хвилин перебуваючи за місцем свого проживання, на кухні в квартирі АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_8 розпивав спиртні напої, де в нього раптово виник злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з застосуванням завідомо заготовленого предмету, а саме мисливського нарізного карабіну.
10 березня 2021 року о 16 годині 55 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, у квартирі АДРЕСА_2 , безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи нахабно та з особливою зухвалістю, взявши з спальної кімнати до рук предмет, схожий на вогнепальну зброю, а саме на мисливський нарізний карабін «МКМ» з позначенням «КіМО 4590», маркуванням «7.62», пройшов до балкону квартири, в якій проживає, де з хуліганських намірів, умисно здійснив не менше трьох неприцільних пострілів в сторону двору будинку, створивши реальну загрозу для життя і здоров`я громадян.
Злочинні дії ОСОБА_5 було помічені ОСОБА_9 , в зв`язку з чим останній, будучи схивальований за своє життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я перехожих викликав поліцію з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_5 .
В наслідок злочинних дій ОСОБА_5 , порушено громадський спокій та нормальний спосіб життя мешканців будинку АДРЕСА_3 .
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

11.03.2021 за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042, правова кваліфікація ч.4 ст.296 КК України.
Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 10.03.2021; протоколом обшуку від 10.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

10.03.2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.03.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, надав заяву про обрання до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, крім того надав свідоцтво про народження малолітнього ОСОБА_12 2015 р.н., який є сином підозрюваного та позитивні характеристики від сусідів та начальника ОСББ за місцем мешкання ОСОБА_5 .

Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що стріляв не з мисливського карабіну, а з травматичного пістолету шумовими патронами вгору.

Слідчий суддя, ознайомившись із поданим клопотанням про застосування запобіжного заходу, а також доданими до нього матеріалами, заслухавши позицію учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0000042 від 10.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
10.03.2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.03.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно ч.ч. 1-2 статті 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про:

1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа;

2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК;

3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК;

4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини;

5) запобіжний захід, який застосовується.

В ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, зокрема, для застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, підозра щодо вчинення ОСОБА_13 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, ґрунтується на сукупності зібраних доказів, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_14 від 08.01.2019; протоколом впізнання від 16.01.2019; протоколом огляду місця події від 10.03.2021; протоколом обшуку від 10.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчим у клопотанні зазначено, що наявні ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених пунктами 1,3 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні № 0000042 від 10.03.2021року, щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя вважає, що наявність ризику ймовірного переховування від органу досудового розслідування або/та суду є невеликою з огляду на міцність соціальних зв`язків підозрюваного та його особисті дані, те, що ОСОБА_5 має житло для постійного проживання, малолітнього сина 2015 р.н. на утриманні та позитивні характеристики від сусідів та голови ОСББ за місцем свого постійного мешкання.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин є достатні підстави вважати, що ризик впливу на свідків при перебуванні у статусі підозрюваного може викликати у ОСОБА_5 активні дії з метою уникнення кримінальної відповідальності - невисокий, оскільки у клопотанні не наведено конкретних фактів та обставин на підтвердження того, що має місце впливу на свідків, потерпілих з боку підозрюваного. Крім того, Голова правління ОСББ «Правда 8/1» ОСОБА_11 , яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні, надала позитивну характеристику підозрюваному підозрюваному, вказавши, що останній характеризується морально-стійкою людиною, гарним батьком та чоловіком, та до цього правопорушення, зауважень не мав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Виходячи з положень п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні вказують, що враховуючи відомості про особу підозрюваного, характер вчинених кримінальних правопорушень, наявні достатні підстави вважати, що в разі застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу останній безпосередньо може впливати на учасників кримінального провадження та переховуватись від органів досудового розслідування та суду..

В свою чергу, метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав слідчий у клопотанні, а також прокурор в судовому засіданні.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи запобігти ризикам, існування яких доведено стороною обвинувачення та встановлено слідчим суддею. При цьому, більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні із триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

Як вже зазначалось вище, ризики заявлені стороною обвинувачення, існують, проте не в тому обсязі, який би давав беззаперечні підстави обрати підозрюваному ОСОБА_5 в цьому кримінальному провадженні виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи рішення про відсутність підстав для застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, крім іншого, враховує роль ОСОБА_5 та обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється останній.

Також, оцінюючи процесуальну поведінку підозрюваного на час розгляду клопотання, наявність можливості у органу досудового розслідування зафіксувати усі можливі докази, які стосуються висунутого обвинувачення, враховуючи пояснення підозрюваного під час судового засідання, надання, щодо нього позитивних характеристик, особу підозрюваного в цілому, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, в порядку ст. 208 КПК України не затримувався та не оголошувався в розшук, його особисті дані - має сім`ю, малолітнього сина на утриманні, постійне місце проживання в місті Дніпрі, відсутність у слідства будь-яких даних про вчинення підозрюваним протиправних дій в іншій період часу, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні виключні обставини для застосування виняткового запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи вищенаведені обставини, особисті данні підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування виняткового запобіжного заходу до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, та вважає за можливе застосувати до нього менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України).

При цьому, суд вважає доцільним покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатись з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні № 0000042, -відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, а саме з 22-00 години до 06-00 години ранку строком до 18 год. 30 хв. 09 травня 2021 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду (залежно від стадії кримінального провадження) за першою вимогою;

- в період часу з 22-00 години до 06-00 години не відлучатись з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В заяві захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відмовити.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в залі суду.
Ухвалу про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання СВ ВП №2 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1