Справа № 504/31/20
Номер провадження 1-кп/504/416/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, розлученого, має на утриманні н/л дитину 2008 р.н., працюючого за наймом, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 01.03.2010р. стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2010р. до повноліття дитини.

При ухваленні вказаного судового рішення ОСОБА_7 брав участь, достовірно знав про нього та про постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену державним виконавцем на підставі виконавчого листа №2-2593 від 22.01.2015р.

У січні 2017р. у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , всупереч вищевказаному рішенню, умисно, систематично, безперервно, протягом тривалого часу, з січня 2017 року і по грудень 2019р., отримуючи дохід, злісно ухилявся від сплати аліментів, ігнорував виклики державного виконавця, у результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 76323 грн. 88 коп.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що дійсно згідно рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 01.03.2010р. він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання дитини: сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2010р. до повноліття дитини. Разом із тим, він, усвідомлюючи свій обов`язок по утриманню дитини, з січня 2017 року і по грудень 2019р., отримуючи дохід, не сплачував аліменти, у результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 76323 грн. 88 коп. Вказана ситуація виникла через те, що він не мав стабільного доходу. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого в порядку ч.3 ст.349 КПК України, в подальшому в судове засідання не з`явилася, надавши телефонограму про розгляд справи без її участі.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_7 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, посередньо характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікарів: нарколога, психіатра не перебуває, скоїв умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків відповідно до ст.12 КК України. (01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, відповідно до вимог якого, протиправні дії, передбачені складом ч.1 ст.164 КК України, є кримінальним проступком, згідно з п.п.6 п.4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного Закону - у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

В судових дебатах прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 вказала на те, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, та просила призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням покарання з іспитовим строком, згідно ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_7 міри покарання у виді обмеження волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_7 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1