Справа № 347/731/21
Провадження № 1-кс/347/212/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Косівського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 19.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-
в с т а н о в и л а :
Старший слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19.04.2021, приблизно о 00.30 год., дві невідомі особи чоловічої статті, переслідуючи корисливий мотив - відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, через незачинені вхідні двері проникли до житлового будинку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де нанісши декілька ударів руками та ногами, відкрито заволоділи грошовими коштами останнього в сумі близько 6000 доларів США та 58 000 гривень.
В ході проведення першочергових слідчих дій з метою фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, 19.04.2021 було проведено огляд місця події господарства ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , вході якого вилучено:
- три недопалки сигарет, які опечатано до паперового конверту,
- речовину біологічного походження на марлевий тампон, який опечатано до паперового конверту,
- ключ дверного замка, який опечатано до паперового конверту,
- слід фактури матеріалу, який опечатано до спецпакету №SUD1011748,
- два поясні ремні, які опечатано у два окремі паперові конверти,
- п`ять пластмасових стяжок, які опечатано до паперового конверта,
- змиви з ручок на два марлеві тампони, які опечатано до паперового конверту,
- мікрооб`єкти з дверної рами на клейку стрічку, які опечатано до паперового конверту,
- відрізок клейкої стрічки скотчу, який опечатано до паперового конверту.
Враховуючи, що зазначені вище речі мають значення у кримінальному провадженні як речові докази, з метою їх збереження та проведення відповідних судових експертиз, слідчий просив накласти на них арешт.
У судове засідання старший слідчий не з`явився, однак подав заяву, відповідно до якої просив клопотання про арешт тимчасово вилученого майна слухати без його участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Дослідивши матеріали клопотання суд доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Так, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження № 0000038 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2021 року, за фактом грабежу, з правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186 КК України.
Як вбачається з клопотання та протоколу огляду місця події від 19.04.2021 року під час слідчої дії, а саме огляду місця події працівниками поліції було вилучено три недопалки сигарет; речовину біологічного походження на марлевий тампон; слід фактури матеріалу; п`ять пластмасових стяжок; змиви з ручок на два марлеві тампони; мікрооб`єкти з дверної рами на клейку стрічку; відрізок клейкої стрічки скотч.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, не доцільним застосовувати арешт вказаного майна, оскільки воно не є майном в розумінні статті ч. 10 ст. 170 КПК України. Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ці докази були здобуті під час слідчих дій та є похідними від проведення слідчих дій, оскільки вказане майно було оглянуто, відібрані зразки та зафіксовані у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 237 КПК.
Що стосується майна, а саме ключа дверного замка, та двох поясних ременів, то слідчий суддя вважає, що воно відповідає критеріям визначеним в ст. 98 КПК України та є предметами, на яких можуть міститися сліди особи причетної до вчинення даного кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ вказаного факту, а тому з метою унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, є необхідність у накладенні арешту на вказані предмети.
Тому слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и л а :
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на речовий доказ, а саме: ключ дверного замка, який опечатано до паперового конверту та два поясні ремні, які опечатано у два окремі паперові конверти, які були виявлені та вилучені в ході огляду місця події 19.04.2021 року в господарстві ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 .
В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя ОСОБА_1