Справа №505/279/20
У Х В А Л А

03 березня 2021 року Ананьївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

-секретаря судового засідання ОСОБА_2

-прокурора ОСОБА_3 ,

-обвинуваченого ОСОБА_4 ,

-потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Ананьївського районного суду обвинувальний акт з угодою про примирення потерпілого з обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000743, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 червня 2018 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Котовськ Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді чергового «Локомотивного депо Подільськ» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 5 листопада 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

До Ананьївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000743, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 червня 2018 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 5 березня 2020 року, у відповідності до положень статті 314 КПК України, у справі призначено проведення підготовчого судового засідання.

3 березня 2020 року у підготовче судове засідання не з`явився захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , у зв`язку з чим судом було поставлено на обговорення питання, що до можливості проведення підготовчого засідання за її відсутності та чи не буде в цьому разі порушено права обвинуваченого на захист.

З цього приводу обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він вважає за можливе проводити підготовче судове засідання за відсутності його захисника, відсутність захисника жодним чином не порушуватиме його права, така його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Прокурор у підготовчому засідання зазначив, що з урахуванням думки обвинуваченого, положень КПК України, він вважає за можливе проводити підготовче судове засідання за відсутності захисника обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_7 погодилась із думкою прокурора.

Суд бере до уваги, що згідно з положенням ч.2 ст.314 КПК України підготовче судове засідання проводиться згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Частиною 1 статті 324 КПК України неявка в судове засідання захисника обвинуваченого має своїм наслідком відкладення судового засідання лише в тому разі, коли участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою.

При цьому, згідно частини 1 статті 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке не є особливо тяжким злочином згідно положень статті 12 КК України.

Частиною 2 статті 52 КПК України визначено, що в інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні: 1) щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою; 2) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою; 3) щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад; 4) щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту; 5) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, - з моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності; 6) щодо реабілітації померлої особи - з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи; 8) щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження, - з моменту прийняття відповідного процесуального рішення; 9) у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості - з моменту ініціювання укладення такої угоди.

При цьому, з обвинувального акту та доданих до нього матеріалів не вбачається, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 входить до переліку, наведеного в ч.2 ст.52 КПК України.

З наведеного вбачається, що участь захисника у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, не є обов`язковою.

Враховуючи викладене, з урахуванням думок учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності захисника обвинуваченого, про що без виходу до нарадчої кімнати було постановлено відповідну ухвалу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході підготовчого судового засідання зазначив, що ним з потерпілою досягнуто примирення, він в повному обсязі відшкодував потерпілій завдані збитки, у зв`язку з чим на його думку є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності.

Також, з цього приводу обвинувачений надав суду письмове клопотання.

У зв`язку з тим, що норми статті 46 КК України щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим, є імперативними та, в свою чергу, це тягне за собою закриття кримінального провадження, судом було поставлено на обговорення питання щодо першочергового розгляду клопотання обвинуваченого про застосування положень ст.46 КК України.

Зазначене відповідає положенням частини 4 статті 286 КПК України, якою визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Прокурор зазначив, що примирення потерпілого з обвинуваченнями є їх правом, та в свою чергу за існування всіх умов, визначених статтею 46 КК України, є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим він не заперечує проти розгляду клопотання обвинуваченого.

Потерпіла не заперечувала проти розгляду клопотання обвинуваченого та також надала на адресу суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

У відповідності до положень частини 3 статті 285 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

При цьому, обвинувачений у підготовчому судовому засіданні зазначив, що суть обвинувачення яке йому висунуто йому зрозуміло, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він визнає в повному обсязі та шкодує про вчинення.

Також, ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозуміло, що підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності є його примирення з потерпілою, він не заперечує проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Зазначена позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

У відповідності до положень частини 2 статті 288 КПК України судом було з`ясовано в потерпілої ОСОБА_5 її думку щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а також добровільності її позиції.

На вказане потерпіла повідомила суду, що вони з обвинуваченим дійсно примирилися, обвинувачений відшкодував їй завдану шкоду, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру вона до обвинуваченого не має, не заперечує проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, її позиція є добровільною, не є наслідком будь-якого примусу.

Прокурор, зазначив, що питання щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження він залишає на розсуд суду.

Суд заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що ОСОБА_4 має бути звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрите, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

Згідно статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що має одночасно існувати декілька окремих умов для застосування до особи звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, а саме: 1) особа, яка підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення вперше; 2) кримінальне правопорушення, вчинене особою, має бути кримінальним проступком або необережним нетяжким злочином; 3) кримінальне правопорушення, вчинене особою, маж бути не корупційним; 4) особа має помиритися з потерпілим; 5) особа має відшкодувати завдані нею збитки або усунути заподіяну шкоду.

При цьому, з обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, що відповідає першій умові.

З приводу другої та третьої умов слід зазначити, що відповідно до пункту 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII (далі Закон №2617-VIII) зазначений закон набрав чинність 1 липня 2020 року.

Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч.1 ст.12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин наведених в обвинувальному акті він визнав в повному обсязі, зазначений факт учасниками кримінального провадження не оспорювався.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Також, Закон №2617-VIII вніс зміни до санкції частини 1 статті 286 КК України, усунувши з неї такий вид покарання як позбавлення волі та виклавши її в наступній редакції «карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років».

При цьому, згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно частини 2 статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що диспозиція статті якою передбачено кримінальну карність діяння має застосовуватися в тій редакції, яка була чинна на момент вчинення діяння.

При цьому, частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 3 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Як зазначалося, Закон №2617-VIII усунув з санкції ч.1 ст.286 КК України такий вид покарання, як позбавлення волі.

Водночас, Закон №2617-VIII збільшив нижню межу санкції покарання у вигляді штрафу з 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а верхню межу з 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_4 діяння, за яке він притягується до кримінальної відповідальності було вчинено 5 червня 2018 року, тобто до дати набрання чинності Законом №2617-VIII з чого вбачається, що з урахуванням положень ч.с.1, 3 ст.5 КК України, санкція частини 1 статті 286 КК України в частині розміру покарання у вигляді штрафу підлягає застосуванню в редакції, яка була чинна до набрання чинності Законом №2617-VIII, а в частині усунення такого виду покарання, як позбавлення волі, в редакції яка чинна на момент розгляду справи.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, що відповідає другій передумові звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Перелік корупційних кримінальних правопорушень наведений в примітці до статті 45 КК України, якою визначено, що корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 не є корупційним, що відповідає тертій передумові застосування положень ст.46 КК України.

З приводу примирення з потерпілим, суд зазначає, що як від потерпілого, так і від обвинуваченого суду надішли клопотання (а.с.113, 114), в яких вони зазначили, що примирилися.

Зазначені відомості було підтверджені потерпілою в підготовчому судовому засідання, в якому ОСОБА_5 , зокрема зазначила, що вони з обвинуваченим дійсно примирилися, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру вона до обвинуваченого не має, не заперечує проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, її позиція є добровільною, не є наслідком будь-якого примусу.

Також, факт примирення було підтверджено в підготовчому судовому засіданні поясненнями обвинуваченого.

З наведеного вбачається, що існує четверта необхідна передумова застосування положень статті 46 КК України.

З приводу відшкодування шкоди обвинувачений зазначив, що ним в повному обсязі відшкодовано завдану їй шкоду.

Вказаний факт підтверджується, поясненнями ОСОБА_5 , яка в підготовчому судовому засіданні зазначила, що обвинувачений відшкодував їй завдану шкоду, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру вона до обвинуваченого не має.

Також, в матеріалах справи міститься копія розписки (а.с.57) потерпілої про отримання від обвинуваченого коштів, в якості відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, яке мало місце 5 червня 2018 року по АДРЕСА_2 .

З наведеного вбачається, що існує п`ята передумова застосування в даному випадку положень ст.46 КК України.

За наведених обставин, з урахуванням згоди обвинуваченого, відсутності заперечень потерпілого та прокурора, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 має бути звільнено від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

При цьому, згідно пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З наведеного вбачається, що у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

При цьому, з обвинувального акту вбачається, що у кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експерта для проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №37-А від 21 січня 2020 року, вартість якої склала 1413 гривні 09 копійок.

Частиною 2 статті 124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Частиною 1 статті 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

З наведеного вбачається, що зазначені судові витрати не можуть бути стягнуті з ОСОБА_4 , оскільки це не передбачено Кримінальним процесуальним законом.

При цьому, зі змісту положень ч.3 ст.119, ч.1 ст.124 КПК України вбачається, що вразі неможливості стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого вони компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувались.

Цивільний позов прокурором або потерпілою не пред`явлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26, 110, 119, 124, 126, 284, 285, 286, 288, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Котовськ Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді чергового «Локомотивного депо Подільськ» регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 5 листопада 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , - звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі статті 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000743, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 червня 2018 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувались.

Цивільний позов прокурором або потерпілою не пред`явлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №37-А від 21 січня 2020 року в розмірі 1413 (одна тисяча чотириста тринадцять) гривень 09 копійок віднести на рахунок Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали направити або вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили "____"______________20_____року.