ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні надані матеріали справи у кримінальному провадженні №0000359 від 02.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2551, ч. 3 ст. 307 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу судді Садгірського районного суду м. Чернівців від 16 червня 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА :
Цією ухвалою клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - задоволено.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеса, українцю, громадянину України, раніше судимому, продовжено строком на 60 днів, а саме, до 14 серпня 2021 року.
На вказане рішення суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівців від 16 червня 2021 року про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема заставу.
Апелянт вважає, що вказане рішення суду є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
При цьому вказував на те, що судом не було взято до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 за ч.2 ст. 255-1 КК України викликає сумнів і що прокурор у судовому засіданні не довів, що жоден з більш м`яких запобіжних
ЄУНСС: 726/658/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-кп/822/252/21 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
заходів неможливо було застосувати до ОСОБА_7 .
Звертав увагу і на те, що ризики у вигляді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення є нічим іншим, як необґрунтованим припущенням, яке не підкріплене ніякими доказами і не знайшло відображення в оскаржуваній ухвалі.
Таким чином, вважає, що протягом розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, орган досудового розслідування намагався довести виключно обґрунтованість підозри, а не наявність ризиків, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх застосування, внаслідок чого судом було прийнято ухвалу з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши головуючого, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги захисника, доводи захисника, який просив подану апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу районного суду скасувати, міркування прокурора з цього приводу, який просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому ухвала суду переглядається тільки в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.
Відповідно до ч.4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Згідно ст. 331KПКУкраїни, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Із наданих матеріалів справи слідує, що в провадженні Садгірського районного суду м. Чернівців перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000359 від 02.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.3 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України та ОСОБА_10 за ч.2 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України

Оскаржуваною ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівців від 16 червня 2021 року було задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 14.08.2021р. без визначення розміру застави.
З такою ухвалою погоджується і колегія суддів, оскільки суддею під час розгляду клопотання прокурора були в повній мірі досліджені обставини з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, перевірено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати і вони виправдовують тримання під вартою останнього, зважаючи на те, що судовий розгляд ще триває.
Так, на даний час виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , оскільки наявні підстави про те, що ризики не зменшилися.
Зокрема, обґрунтованим та доведеним, на думку судової колегії є посилання суду в рішенні та прокурором у клопотанні на те, що ризики, заявлені під час продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились і свідчать про те, що останній знайомий зі свідками, а тому існують ризики того, що обвинувачений може незаконно впливати на останніх, шляхом залякування, погроз або іншим чином з метою зміни показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Крім цього, ОСОБА_11 є раніше судимою особою за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів.
В період відбування покарання у місцях позбавлення волі в установі виконання покарань в ДУ «Сокирянська ВК №67» ОСОБА_11 , будучи при цьому суб`єктом злочинного впливу, на шлях виправлення не став, а вчинив нові кримінальні правопорушення.
Відтак, останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2551 , ч.3 ст. 307 КК України, які у відповідності до ч.6 ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15-ти та 12-ти років.
Крім цього, ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівців від 16 червня 2021 року ОСОБА_11 продовжено строк тримання під вартою до 14.08.2021 року без визначення розміру застави.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що районний суд при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також вимоги п.4 та п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України та вірно вирішив не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Більше того, незастосування застави є правом, а не обов`язком судді. Тому колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні, враховуючи мету та підстави застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, а також наявність доведених ризиків, визначення застави при застосуванні до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки це не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, які за умови внесення ним застави та звільнення його з-під варти, продовжать існувати.
Виходячи з наведених в апеляційній скарзі мотивів, за наслідками апеляційного розгляду, суд не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому, як про це просив апелянт.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177, 182, 183,404,407,418, 419, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити - без задоволення, а ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівців від 16 червня 2021 року щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255-1, ч.3 ст. 307 КК України - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3