Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/431/20
Провадження № 1-кп/935/108/21
У Х В А Л А
Іменем України
11 березня 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції з Державною установою «Житомирська установа виконання покарань (№8)», Радомишльським районним судом Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових за №0000074 07.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області, утримується в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 24.03.2020 у порядку положень ст.34 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області 12.02.2020, яке обґрунтовано тим, що строк дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою спливає 12.03.2021, наявні достатні підстави для необхідності та обґрунтованості продовження запобіжного заходу, а саме: існує реальний ризик переховування ОСОБА_6 від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим. Обвинувачений не має постійного місця проживання, схильний до бродяжництва. У вказаному кримінальному провадженні потерпілим є ОСОБА_8 , який є особою похилого віку, ОСОБА_6 засуджений Коростишівським районним судом Житомирської області 05.12.2019 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1, 3 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, потерпілим у вказаному кримінальному правопорушенні є ОСОБА_8 . Отже, ОСОБА_6 під час іспитового терміну на шлях виправлення не став, вчинив новий злочин стосовно однієї і тієї ж особи, існують ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілого, не завершено судовий розгляд у кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 заперечували щодо заявленого клопотання прокурором про продовження терміну тримання під вартою, захисник вважає, що обвинуваченому слід змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене та неможливість до спливу строку обраного раніше обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що підстави та ризики, які стали наслідком обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не усунені та наразі продовжують існувати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також враховується, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який є особливо тяжким злочином, відповідно до вимог ст. 12 КК України.

Докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики можливості переховуватися від суду та незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нового злочину стосовно однієї і тієї ж особи.

Варто зауважити, що наявність ризику можливості переховування обвинуваченого від суду є цілком ймовірний з огляду на тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.

Також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_6 , оскільки будучи раніше судимим, він обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення проти власності.

Таким чином, враховуючи продовження існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи особу обвинуваченого, ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. 176-178, 183, 372 КПК України, суд,

ухвалив:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити, застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Строк дії ухвали визначити по 09 травня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області.

Голосуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3