Справа № 639/650/21
Провадження №1-кп/639/248/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2020 за №0001209, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, працює фізичною особою підприємцем (ФОП « ОСОБА_5 »), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2020 близько 08 години 50 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «DAF FA 55.210» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався по вул. Конєва зі сторони вул. Мало-Гончарівської у напрямку вул. Полтавський шлях в м. Харкові. Рухаючись в лівій смузі по вул. Конєва в районі буд. 1, наближаючись до перехрестя вул. Конєва та вул. Полтавський шлях в м. Харкові, ОСОБА_4 здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу навпроти зупинки громадського транспорту. В цей час на зупинці ліворуч від нього перебував трамвай, який зупинився та очікував здійснення посадки та висадки пасажирів.
Не дочекавшись закінчення висадки та посадки пасажирів, які в цей час рухались про проїзній частині, ОСОБА_4 , діючи необережно, не переконався в безпеці своїх подальших дій і що це не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, відновив рух керованого ним автомобілю, не надавши дороги пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час рухалася по проїзній частині попереду автомобіля «DAF FA 55.210» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , до передніх відкритих дверей трамваю, перетинаючи проїжджу частину справа наліво по ходу руху автомобіля, чим грубо порушив Правила дорожнього руху, а саме:
п. 10.1, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 18.8, відповідно до якого водій транспортного засобу повинен зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, які йдуть з боку відчинених дверей до (або від) трамвая, що стоїть на зупинці, якщо посадка чи висадка проводиться з проїзної частини чи посадкового майданчика, розміщеного на ній. Продовжувати рух дозволяється лише тоді, коли пішоходи залишать проїзну частину і в трамваї зачиняться двері,

та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП ОСОБА_6 загинула на місці події.

Причиною смерті ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №10-12/2807-Дм/20 від 30.10.2020 стала несумісна з життям сукупна травма тіла.

Порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 згідно висновків авто технічних експертиз №7/1698/1699СЕ-20 від 15.12.2020 та СЕ-19/121-20/21466-ІТ від 15.12.2020 знаходяться з технічного зору, в причинному зв`язку, які виразились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «DAF FA 55.210» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, не дочекавшись закінчення висадки та посадки пасажирів, діючи необережно, не переконався в безпеці своїх подальших дій і що це не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, відновив рух керованого ним автомобілю, не надавши дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка в цей час здійснювала посадку на громадський транспорт, рухаючись до передніх відкритих дверей трамваю, перетинаючи проїжджу частину справа наліво по ходу руху автомобіля, та здійснив наїзд на пішохода, внаслідок чого остання загинула на місці події.

19.02.2021 між прокурором ОСОБА_3 , який згідно із статтею 37 КПК України має повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001209 від 08.10.2020, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості за письмової згоди потерпілого.

Із змісту даної угоди встановлено, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, щиро каявся, відшкодував завдані потерпілому ОСОБА_8 збитки в повному обсязі і беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри та обставин, викладені в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі, з позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на 2 роки.

Крім того, угодою встановлені наслідки її укладання і затвердження, відповідно до вимог ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити цю угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, обвинувачений та прокурор не заперечували проти розгляду справи за його відсутності, участь захисника у даній справі відповідно до ст. 52 КПК України не є обов`язковою.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_8 він надає згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , цивільний позов подавати не бажає у зв`язку з відшкодуванням обвинуваченим завданих збитків у повному обсязі, претензій до нього не має.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим є правильною за ч. 2 ст. 286 КК України. Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано інтересам окремої особи, однак від потерпілого надійшла письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості, знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні та свідчать про можливість застосування положень ст. 75 КК України.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердити дану угоду про визнання винуватості та призначити покарання, відповідно до угоди.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання, щодо майна на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370, 374-375, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 лютого 2021 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001209 від 08.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у виді домашнього арешту.

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2020 на автомобіль «DAF FA 55.210» р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , після вступу вироку в законну силу.
Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2020 на флеш накопичувач «Adapter micro SD» з флеш носієм «Smartbuy 8Gb micro SD», належний ОСОБА_4 , після вступу вироку в законну силу.

Речові докази по кримінальному провадженню:
- автомобіль марки «DAF FA 55.210» р.н. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_9 ;
- флеш-накопичувач «Adapter micro SD Smartbuy 8Gb micro SD», який знаходиться в білому конверті - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави:
- 2615 грн. 20 коп. відшкодування витрат за проведення судової автотехнічної експертизи №7/1698/1699СЕ-20 від 15.12.2020;
- 1307 грн. 60 коп. відшкодування витрат за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-20/21466-ІТ від 15.12.2020;
- 1961 грн. 40 коп. відшкодування витрат за проведення судової автотехнічної експертизи №7/1704СЕ-20 від 11.12.2020.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1