Справа № 215/1027/21
ВИРОК
20 квітня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх /малолітніх/ дітей, особою з інвалідністю не є , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 30.05.2007 апеляційним судом м. Києва за ст.ст. 115 ч.2, п.12, 263 ч.1 КК України до 11 років позбавлення волі. звільнений 14.09.2016 по відбуттю строку покарання;
- 22.06.2017 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити з іспитовим строком на 2 роки. За ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04.04.2018 направити для відбуття покарання;
- 12.09.2018 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; звільнений 20.08.2020 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 02.02.2021, приблизно о 14 годині 00 хвилин , проходив повз будинок АДРЕСА_3 , де мешкає малознайома йому ОСОБА_5 .
В цей час та місці у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, а саме, майна, що знаходилось у квартирі АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_5 .
З метою реалізації свого раптово виниклого зазначеного вище прямого умислу, ОСОБА_3 направився до під`їзду №3 вказаного будинку, де піднявся на другий поверх та попрямував до квартири АДРЕСА_4 , де з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, скориставшись відсутністю потерпілої та свідків, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, за допомогою фізичної сили рук відчинив вхідні металеві двері вищевказаної квартири, які на запірний пристрій зачинені не були, таким чином забезпечивши собі доступ до майна, яке знаходилось у вказаній квартирі, що належить ОСОБА_5 .
Далі, ОСОБА_3 зайшов до вказаної квартири, де підшукуючи об`єкт свого злочинного посягання. у в ванній кімнаті помітив електричний водонагрівач марки «NOVA», модель EBH А-80, який був прикріплений до стіни.
Після цього, з метою досягнення зазначеного вище прямого умислу ОСОБА_3 , за допомогою принесеної з собою викрутки, демонтував, вказаний електричний водонагрівач марки «NOVA» модель EBH А-80, вартість якого складає 433,33 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_5 та утримуючи його при собі, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 433,33 гривень.
Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно викрав з квартири потерпілої водонагрівач.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд провадження за її відсутності.
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого: ч. 3 ст. 185 КК України , за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст. 67 ч.1 п. 1 КК України, є рецидив злочинів.
Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим за ст. 185 ч.3 КК України відноситься до класифікації тяжкого злочину, обвинувачений за допомогою до лікаря-психіатра та до лікаря-нарколога не звертався, раніше судимий, неповнолітніх/малолітніх/ дітей на утриманні не має, не працює, громадською корисною працею не займається, не є особою з інвалідністю, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як дуже високий. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої еспертизи № 19/104-17/1/5/127 від 11.02.2021 у розмірі 653 ( шістсот п`ятдесят три гривні) 80 коп.
Речові докази: водонагрівач марки «NOVA» модель EBH А-80, який згідно квитанції № 1635 знаходиться на зберіганні в камері схову Тернівського ВП - повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: