Справа № 565/1/21
Провадження № 1-кп/565/44/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000444 від 16 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любитів Ковельського району Волинської області, одруженого, переробника радіоактивних відходів ВП «РАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», з середньо-спеціальною освітою, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У період часу з 00 годин 30 хвилин до 00 годин 55 хвилин
16 листопада 2019 року, ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на прилеглій території до готелю «Вараш», що за адресою м. Вараш, майдан Незалежності буд. 3 Рівненської області, зі сторони торгового центру «ГрандБазар», що за адресою м. Вараш, майдан Незалежності буд. 8 Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_9 , діючи умисно, протиправно, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, наніс йому не менше чотирьох ударів руками по голові та тулубу, а також не менше одного удару ліктем руки в ділянку шиї справа, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді саден, крововиливів в лобній ділянці зліва, у лівій виличній та правій підочній ділянках, які в сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та травми шиї з ушкодженням рефлексогенної зони і переломом правого великого ріжка під`язикової кістки, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень та яка призвела до рефлекторної зупинки серця. Після цього, від отриманих внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, зокрема, у вигляді травми шиї з ушкодженням рефлексогенної зони та перелому правого великого ріжка під`язикової кістки, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень та які призвели до рефлекторної зупинки серця, ОСОБА_9 помер.
Такими умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Вказане обвинувачення визнано судом доведеним. Зазначені обставини встановлені судом на підставі сукупності зібраних у цьому кримінальному провадженні доказів, що безпосередньо досліджені в судовому засіданні та яким судом надано правову оцінку щодо їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у інкримінованому йому злочині визнав частково та показав, що 15.11.2019 року він брав участь у змаганнях з баскетболу серед працівників ВП «РАЕС». Його команда зайняла призове місце, тому вони вирішили відсвяткувати таку подію. У вечірній час разом з членами команди та деякими вболівальниками пішли до кафе «Чемодан», що у м. Вараш. Через деякий час до їхньої компанії приєднався ОСОБА_9 із своїми знайомими, які також брали участь у змаганнях. Він звернув увагу, що після одного з його тостів у ОСОБА_9 змінився настрій і той почав чіплятись до нього та ображати. Що стало причиною такого поводження ОСОБА_9 він не міг зрозуміти. Конфлікт між ними то припинявся, то відновлювався. Коли вийшов з кафе на вулицю, в цей час до нього підійшов ОСОБА_9 та почав знову провокувати конфлікт, ображав його, виражався в його адресу нецензурними словами, а також заподіяв удар в перенісся, на що ОСОБА_7 махнув у сторону потерпілого рукою. Також обвинувачений вказав, що у цей період часу ОСОБА_9 впав на асфальтовану поверхню та вдарився головою. Він помітив, що коли ОСОБА_9 підвівся, то тримався за праву частину лоба, а тому вважає, що саме під час цього падіння ОСОБА_9 заподіяв собі тілесне ушкодження у виді розсічення у правій підочній ділянці, оскільки стверджує, що не наносив ОСОБА_9 удару такої сили, що міг призвести до розсічення шкіри. Після цього він повернувся у приміщення кафе «Чемодан» і там перебував. Приблизно від 40 хв. до 1 год. він не бачив ОСОБА_9 . Коли той зайшов у кафе, то знову почав провокувати конфлікт. В цей час він вирішив піти додому, а тому зібрав речі та вийшов на вулицю. Це було після 00 год. 16.11.2019 року. На виході до нього знову підійшов ОСОБА_9 та почав далі провокувати конфлікт, вказуючи на те, щоб вони розібрались по чоловічому. Після чого між ними продовжилась сварка та шарпанина і вони перемістились від входу в кафе в напрямку Вараської ради приблизно на 15 м. Щодо порядку нанесення ударів ОСОБА_7 вказав, що не бажає відповідати на це запитання, вказавши, що повністю підтримує свої показання, які давав під час слідчого експерименту за його участю. Після того, коли вони впали він замахнувся правою рукою, щоб нанести ще удар, проте звернув увагу, що з ОСОБА_9 щось не так і не наніс удару. Зокрема, ОСОБА_9 дихав з хрипами, і він подумав, що це може бути напад епілепсії. В цей час прибіг ОСОБА_10 та взявши за руку обвинуваченого, якою він замахнувся, підняв його із ОСОБА_9 . Після цього підійшов ОСОБА_11 та почав надавати ОСОБА_9 першу невідкладну допомогу. Він запитав ОСОБА_11 чи йому допомогти, той сказав, що справиться сам. Він був на місці події коли приїхала бригада швидкої допомоги та під час проведення реанімаційних заходів. Після проведення реанімаційних заходів хтось із натовпу, що стояв біля нього сказав йому, щоб він йшов додому, щоб не почався самосуд. Він налякався і пішов додому. Але біля під`їзду його вже чекали працівники поліції і він поїхав з ними до відділку. Відповідаючи на поставлені питання показав, що визнає усі обставини, викладені в обвинуваченні, окрім того, що удари заподіяв умисно. В дійсності ці удари наніс ОСОБА_9 з необережності, захищаючись від нього. Крім того, не визнав нанесення ним тілесного ушкодження у виді садна у правій підочній ділянці, вказавши на те, що ОСОБА_9 заподіяв таке тілесне ушкодження під час падіння на асфальтовану поверхню. Також, коментуючи відеозапис відеокамери, розміщеної на приміщенні торгового центру «ГрандБазар», що за адресою м. Вараш, майдан Незалежності, 8, Рівненської області, показав, що на ньому зафіксовані події, які були між ним та ОСОБА_9 приблизно за 5-10 хв. до смерті останнього. Не зміг пояснити причину заподіяння удару рукою в область голови ОСОБА_9 , який зафіксований на відеозаписі. Показав, що він та ОСОБА_9 перебували у стані алкогольного сп`яніння, але на його думку, ОСОБА_9 був більш п`яний ніж він.

Крім часткового визнання вини ОСОБА_7 , його винуватість у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , які призвели до смерті потерпілого, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що 15.11.2019 року у вечірню пору його син ОСОБА_9 зателефонував і повідомив, що його команда з баскетболу зайняла 3 місце і він з командою мають намір піти в кафе відсвяткувати цю подію. Приблизно пів-другої ночі 16.11.2019 року до нього зателефонували і повідомили, що син помер. Він відразу поїхав на місце події. Побачив сина, який лежав, у нього на обличчі був синій шрам, розбита губа, ніс, синець на лобі. Представники швидкої допомоги повідомили, що він вже помер. Наступного дня, він звернувся до працівників магазину ОСОБА_12 з проханням надати відеозаписи з камер спостереження. Вони надали такий відеозапис на флешці, яку він віддав працівникам поліції. Під час перегляду відеозапису він бачив, як о 00 год. 46 хв. обвинувачений і його син стояли поряд на невеликій відстані обличчям один до одного на проїзді між Грандбазаром і готелем Вараш. Обвинувачений тримав праву руку в кишені, після чого різко наніс кулаком правої руки з достатньою силою один удар в область лівого вуха сину, від чого той відразу присів на декілька секунд. Після цього, обвинувачений вийшов з поля огляду камери, а за ним пішов і син.

Характеризуючи сина, показав, що той не був агресивний, займався різними видами спорту, був здоровий фізично, одним з найкращий учнів у м. Вараш. Після закінчення ВУЗу влаштувався у реакторний цех ВП «РАЕС», у який відбирають найбільш здібних людей. Після його смерті жінка, матір ОСОБА_9 , лікувалась в кардіологічному, а потім у неврологічному відділенні. Згодом з нею почали працювати психологи і психіатри. На її лікування у місяць витрачається близько 2 тис. грн. Він також, після участі в ексгумації сина потрапив до кардіологічного відділення, де йому було проведено дві операції. З того часу змушений постійно лікуватись. ОСОБА_7 пробачення у нього не просив і будь-яких дій на відшкодування шкоди не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_5 показала, що з ОСОБА_9 зареєструвала шлюб 08.11.2019 року. Останній був прекрасним і люблячим чоловіком. Обвинувачений завдав їй непоправну шкоду, оскільки без чоловіка вона не бачить сенсу і стимулу для життя. Її батьки похилого віку піклуються за нею. Вона є пацієнтом лікарів і приймає психотропні препарати. Також внаслідок смерті її чоловіка у неї з`явилась тахікардія і вона змушена постійно приймати ліки. Обвинувачений пробачення у неї не просив і шкоди не відшкодовував. Свого чоловіка ОСОБА_9 востаннє бачила 15.11.2019 року приблизно о 18-19 годині, коли він йшов грати у баскетбол. Будь-яких тілесних ушкоджень на ньому не було. У період з 23 до 24 години, ближче до 24 години ОСОБА_9 телефонував їй і повідомляв, що вже збирається йти додому.

Допитана як свідок ОСОБА_13 показала, що у листопаді 2019 року у компанії друзів, серед яких був ОСОБА_14 відпочивала у кафе «Чемодан», що у м. Вараш. Під час відпочинку інколи виходили на вулицю. В цей час бачила як ОСОБА_14 спілкувався з чоловіком, якого як з`ясувалось згодом, було звати ОСОБА_15 . Вирішила, що вони друзі. Коли виходила з кафе додому, приблизно о 00 год., то на вулиці, приблизно на відстані 30-50 м. від входу до кафе в напрямку міської ради, помітила ОСОБА_16 , який з іншим чоловіком у сірій куртці штовхали один одного у плечі. Ударів не бачила і слів або звуків не чула. Інших осіб поблизу них не було. У зв`язку з цим повернулась до кафе та повідомила ОСОБА_14 про те, що за участю його друга починається бійка та відразу вийшла з кафе і пішла додому. ОСОБА_14 вийшов на вулицю відразу за нею. Після виходу з кафе вона вже не звертала уваги на ОСОБА_16 та іншого чоловіка та пішла додому.

Зі змісту показань свідка ОСОБА_14 , з урахуванням його показань під час дослідження письмових доказів, випливає, що він у ніч з 15 на 16 листопада 2019 року відпочивав з друзями в кафе «Чемодан». Коли заходив до кафе біля входу зустрів ОСОБА_17 з яким був знайомий зі шкільних років та привітався з ним. У цей час на ОСОБА_18 будь-яких тілесних ушкоджень не бачив. Після півночі до нього підійшла знайома ОСОБА_19 та повідомила, що його друг б`ється на вулиці. Він відразу вийшов за нею на вулицю. На вулиці біля входу було декілька людей. Приблизно на відстані 15 метрів від кафе в напрямку готелю стояли обличчям один до одного ОСОБА_20 та на той час невідомий йому чоловік, згодом стало відомо, що цей чоловік це ОСОБА_7 . В судовому засіданні свідок показав на обвинуваченого ОСОБА_7 як на особу, яка у той час стояла біля ОСОБА_21 00 год. 53 хв. 16.11.2019 року він підійшов до них і побачив, що ОСОБА_22 та ОСОБА_7 були зчеплені один з одним, тримали один одного за руки та плечі і штурхались. Ударів він не бачив. Коли підійшов, то помітив на обличчі ОСОБА_23 під носом кров. Він намагався їх роз`єднати та стати між ними, але не зміг цього зробити, оскільки вони міцно тримались. Вони між собою про щось говорили, але свідок вже не пам`ятає суті. Після цього він розвернувся та пішов у напрямку кафе. Проте, пройшовши приблизно 5 метрів розвернувся і побачив як ОСОБА_9 та ОСОБА_7 впали таким чином, що ОСОБА_9 падав на спину, а ОСОБА_7 на нього зверху. При цьому ОСОБА_7 впав на коліна, так, що ОСОБА_9 опинився у нього між ногами та взявши ОСОБА_9 однією рукою за плече, іншою замахнувся, щоб нанести удар, проте не наніс його. В цей час свідок підбіг до них і відштовхнув ОСОБА_7 з ОСОБА_23 почув, що останній хрипить. Йому здалось, що у того запав язик і він перевернув ОСОБА_23 на бік. До них підбіг ОСОБА_11 та пощупавши руку повідомив, що пульсу немає. Після цього свідок викликав швидку. Звернув увагу, що коли ОСОБА_9 падав, то на його думку він вже був без свідомості. У нього склалась така думка, оскільки після падіння ОСОБА_9 вже не рухався, його руки обм`якли і впали на землю, він не намагався попередити падіння і при цьому будь-яких інших причин для падіння не було. Коли він підходив до ОСОБА_9 та ОСОБА_7 будь-яких інших осіб біля них не було.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні показав, що після спартакіади, яка відбулась в кінці 2019 року у вечірню пору доби, точну дату не пам`ятає, він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_25 вирішили піти в кафе відсвяткувати подію. Вони зайшли в кафе «Чемодан» та сіли за стіл до брата ОСОБА_26 . Згодом у кафе зайшов ОСОБА_7 та сів за сусідній стіл. Між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла суперечка на спортивну тему і вони почали між собою говорити на підвищених тонах. За яких обставин виникла суперечка йому не відомо. Він та ОСОБА_25 примирили їх, конфлікт врегулювали і ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на знак примирення потиснули один одному руки. Під час перебування в кафе свідок бачив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вживали горілку, кожен вжив близько 100 грам горілки. Після врегулювання конфлікту ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вирішили піти по домівках та пішли разом до виходу з кафе. Це вже було приблизно після 00 год. Через деякий час, приблизно через годину з кафе на вулицю вийшов ОСОБА_25 , а потім вийшов свідок. На вулиці побачив як медики надавали ОСОБА_9 допомогу. Ознак життя у нього вже не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показала, що у листопаді 2019 року вона відпочивала у компанії колег по роботі у кафе «Чемодан», у м. Вараш. В компанії були менший брат ОСОБА_9 , ОСОБА_28 та ще декілька чоловік, загалом близько 5 чоловік. Приблизно о 22 годині до їхньої компанії підійшли троє чоловік, серед яких були ОСОБА_9 та ОСОБА_25 . У період з 22 до 23 години між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла сварка, яка тривала приблизно 3-4 хвилини. Причину конфлікту вона не знає. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вживали алкогольні напої. Бачила, що ОСОБА_7 пив пиво, а ОСОБА_9 горілку. Скільки саме випили сказати не може. Згодом ОСОБА_7 вирішив піти додому та вийшов з кафе. Не пам`ятає коли з кафе виходив ОСОБА_9 . Приблизно через 10 хвилин після виходу ОСОБА_7 з кафе, ОСОБА_25 повідомив, що погано себе почуває і вони вийшли з кафе на вулицю. На відстані близько 50 м. від входу в кафе, біля стіни готелю стояли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , тримаючи один одного руками за одяг і штурхались. Ударів вона не бачила. Вона з ОСОБА_25 пішла в їхньому напрямку. Коли була на відстані приблизно 5-6 м. ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_9 сильно рукою в груди і той впав на землю. Після падіння ОСОБА_9 не рухався, не говорив, очі були закриті та інших ознак життя не подавав. ОСОБА_7 залишився стояти. ОСОБА_25 швидко підбіг до ОСОБА_9 , приклав вухо до його грудної клітки в області серця, щоб почути чи б`ється серце, намагався визначити пульс, після цього почав проводити непрямий масаж серця. Непрямий масаж серця йому допомагав проводити ОСОБА_7 . До приїзду швидкої ОСОБА_7 пішов з місця події. Далі реанімаційні заходи ОСОБА_9 надавали працівники швидкої допомоги, ОСОБА_25 та ще якийсь чоловік. Крім ОСОБА_7 будь-яких ударів ОСОБА_9 ніхто не заподіював.

З показань ОСОБА_29 випливає, що він приїхав до кафе «Чемодан» у м. Вараш приблизно о 00 год. 15 хв. 00 год. 20 хв. Коли заходив до кафе на вулиці біля входу побачив ОСОБА_7 , який розмовляв з іншим чоловіком, як згодом стало йому відомо ОСОБА_9 . Через 20-30 хв. вийшов з кафе та побачив, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відбувається штовханина та словесна перепалка, суті якої не розумів. В цей час вони знаходились поблизу готелю Вараш. При цьому ОСОБА_9 розміщувався спиною до цього готелю, а ОСОБА_7 до магазину ГрандБазар. Він знову зайшов у приміщення кафе та вийшов приблизно через 20 хв. Між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 конфлікт продовжувався та доходило до бійки. В цей раз вони обоє знаходились на відстані приблизно 15 м. від входу в кафе. ОСОБА_7 розміщувався спиною до виконкому, ОСОБА_9 стояв обличчям до нього. Проте їх розборонив ОСОБА_14 , розвівши трохи в сторони, а сам пішов в напрямку кафе. Але вони знову зійшлись. ОСОБА_9 зняв із себе куртку та сумку та підійшов до ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_7 швидко наніс три удари почергово кулаком правої руки в груди в область серця, кулаком лівої руки в ребра з правої сторони (проте точно стверджувати не може, оскільки ОСОБА_7 своїм тілом затуляв цю ділянку) та кулаком правої руки в груди в область серця ОСОБА_9 . Від цих ударів він чув глухі звуки. Останній хотів замахнутись на ОСОБА_7 рукою, проте той схопив обома руками ОСОБА_9 внаслідок чого останні разом впали на землю. Яка була причина падіння не помітив, можливо втратили рівновагу. ОСОБА_9 падав на спину як «поліно», а ОСОБА_7 впав на ОСОБА_9 . Безпосередньо самого контакту тіл із землею свідок не бачив, оскільки заважали припарковані автомобілі. Проте після падіння помітив, як ОСОБА_7 припіднявся та замахнувся кулаком правої руки для нанесення удару, проте не наніс його, оскільки до нього підбіг ОСОБА_14 та відтягнув ОСОБА_7 в сторону.

Допитаний як свідок ОСОБА_25 показав, що пізньою осінню 2019 року він разом з ОСОБА_9 брав участь у змаганнях із баскетболу серед працівників ВП «РАЕС». Оскільки вони зайняли третє місце, то вирішили цю подію відмітити. У зв`язку з цим, він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_30 зайшли в кафе «Тоскана», де на трьох розпили дві пляшки горілки. Зокрема, ОСОБА_9 випив приблизно 330 г горілки та 0,5 л. пива. Після цього, на пропозицію ОСОБА_9 , приблизно о 22 год. вони зайшли до кафе «Чемодан», де приєднались до компанії людей, серед яких був ОСОБА_7 . В цей вечір в кафе «Чемодан» ОСОБА_9 ще пив горілку приблизно 2-3 рази приблизно по 30 г. ОСОБА_7 також вживав горілку 2-3 рази приблизно по 30 г. Через деякий час він звернув увагу, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла словесна суперечка. Це він зрозумів, оскільки вони розмовляли на підвищених тонах, проте суть розмови не чув. Коли він почув, що ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_7 вийти на вулицю і поговорити «по чоловічому» він втрутився і зупинив суперечку. Після цього конфлікт був вичерпаний, вони не спілкувались. Через деякий час ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зібрали свої речі та вийшли на вулицю. Він зрозумів, що вони пішли по своїх домівках. При цьому, допомагали одягати один одному куртки. Трохи згодом він вирішив вийти на вулицю, щоб подихати свіжим повітрям. Коли вийшов, то помітив на вулиці, приблизно за 15 метрів від входу в кафе «Чемодан» стояли один біля одного ОСОБА_7 та ОСОБА_9 між приміщенням міської ради та кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У цей час вони про щось розмовляли, про що саме не чув. Він не бачив, щоб вони штовхались чи бились. Він відвернувся на якийсь час від них і коли повернувся знову то побачив, що ОСОБА_9 лежить на землі, головою до приміщення міської ради на спині. ОСОБА_7 стояв біля ОСОБА_9 . Він відразу пішов до ОСОБА_9 приблизно за півхвилини. Протягом усього часу ОСОБА_9 не подавав ознак життя. Він відразу намагався виявити наявність пульсу, проте пульсу не було та не було дихання. Він почав робити ОСОБА_9 реанімаційні заходи, а саме непрямий масаж серця та штучну вентиляцію легень. ОСОБА_7 казав, що допоможе, проте він сказав, що не потрібно допомагати. Потім, протягом короткого проміжку часу під`їхала швидка допомога і медичні працівники почали також вживати реанімаційні заходи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_31 показав, що приблизно о 00 год. 20 хв. з п`ятниці на суботу в кінці осені 2019 року разом з ОСОБА_29 та іншими знайомими під`їхали до кафе «Чемодан», щоб випити пива. Коли йшов до входу в кафе то зустрів ОСОБА_9 , який сварився з якимось чоловіком, якого описати не може. Вони обоє вживали нецензурну лайку. Коли проходив біля ОСОБА_9 , то останній запитав його, що він тут робить. Він відповів, що приїхав з друзями. ОСОБА_9 сказав, що сьогодні повинен був бути на зміні, проте грав у баскетбол. Про це вони розмовляли близько однієї хвилини. Після цього, невідомий чоловік покликав ОСОБА_9 до себе, а його покликали друзі і він пішов в приміщення кафе. ОСОБА_9 та його компанія перебували у стані алкогольного сп`яніння. Приблизно через 20 хв. вийшов на вулицю і помітив, що між приміщенням кафе «Чемодан» та міською радою двоє чоловіків штурхаються на відстані приблизно 30 м. від нього. Вони махали руками приблизно 2-3 хв, проте він не бачив ударів. На той час він не розпізнав з них нікого. Коли до них хтось пішов їх розбороняти він зайшов у приміщення кафе. Після чого, вийшов на вулицю приблизно через 15 хв. і побачив автомобіль швидкої допомоги, а ОСОБА_9 лежав ближче до готелю «Вараш», головою у напрямку міської ради і медичні працівники надавали йому допомогу. Ознак життя у ОСОБА_9 не було. У цей час ОСОБА_29 сказав, що ОСОБА_9 впав і втратив свідомість. Коли він з ОСОБА_29 повертались до кафе, останній сказав, що винуватець події ОСОБА_7 зник з місця події.

ОСОБА_32 , яка на час події працювала на посаді лікаря медицини невідкладних станів КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» у судовому засіданні показала, що о 00 год. 58 хв. на лінію 103 надійшло повідомлення про напад епілепсії біля кафе «Чемодан». О 00 год. 59 хв. вона, разом з фельдшером ОСОБА_33 та водієм ОСОБА_34 виїхали на виклик. На місце події прибули о 01 год. 03 хв. та підійшли до чоловіка, як згодом стало відомо ОСОБА_9 , який лежав на спині на землі поблизу стіни готелю «Вараш» без ознак життя. Чоловік, який здійснив виклик був поблизу нього та повідомив, що подумав, що у ОСОБА_9 стався напад епілепсії, оскільки він хрипів, а тому, щоб не запав язик у горло, він перевернув ОСОБА_9 на бік, після чого той перестав дихати. Оскільки у ОСОБА_9 ознак життя не було виявлено вона констатувала клінічну смерть. При цьому вона виявила поблизу правого ока ОСОБА_9 , ближче до виска подряпину. Далі вона, разом з фельдшером та водієм приступили відразу до реанімаційних заходів. У зв`язку з тим, що реанімаційні заходи не дали позитивного результату та на нижніх частинах почали проявлятись трупні плями о 01 год. 40 хв. вона констатувала біологічну смерть ОСОБА_9 . Додатково пояснила, що як правило біологічна смерть настає приблизно через 5-10 хв. після клінічної смерті, саме через такий проміжок часу в організмі починають гинути клітини, мозок і відбуваються незворотні процеси.

Фельдшер екстреної медичної допомоги м. Вараш ОСОБА_35 як свідок показала, що виклик до ОСОБА_9 надійшов о 00 год. 58 хв. 16.11.2019 року. О 00 год. 59 хв. вона разом з лікарем Балаєвою та водієм ОСОБА_34 виїхали на виклик до кафе «Чемодан» у м. Вараш. Прибули о 01 год. 03 хв. У ОСОБА_9 ознак життя вже не було. Вони почали проводити реанімаційні заходи відповідно до протоколу. Реанімаційні заходи здійснювались 42 хв. Проте, о 01 год. 40 хв. зафіксували біологічну смерть ОСОБА_9 .

Крім цього, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК доводиться зібраними письмовими доказами.

Із протоколу огляду місця події від 16 листопада 2019 року вбачається, що оглянута прилегла територія до готелю «Вараш», що в м. Вараш по вул. Незалежності, буд. №3А зі сторони торгового центру «Грандбазар». На вказаній території на момент огляду біля бетонного парканчика у положенні лежачи на спині виявлено тіло трупа ОСОБА_9 . Тіло трупа розміщено лежачи на спині головою до Вараської міської ради ногами у протилежному напрямку. В ході поверхневого огляду тіла трупа на голові наявні садна, на лівій щоці з переходом на лобну ділянку біля лівої брови, садна біля правого кута ока, також на потиличній ділянці наявна припухлість м`яких тканин. У носових ходах наявні сліди бурого кольору зовні схожі на кров, які проявляються на правій частині обличчя у вигляді потьоків.

Протоколом огляду трупа від 16 листопада 2019 року доводиться, що під час огляду трупа ОСОБА_9 на ньому виявлено наступні тілесні ушкодження: при огляді голови виявлено садно на лівій щоці з переходом на лобну ділянку голови біля лівої брови, справа на голові наявне садно під правим оком. Також виявлено припухлість м`яких тканин в потиличній ділянці. У носовому ході з права на час огляду наявні сліди підсохлої крові.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №107, виданим 16 листопада 2019 року Володимирецьким міжрайонним відділенням Обласного бюро судово-медичної експертизи Рівненської обласної ради, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , причиною смерті вказана кардіоміопатія нез`ясованого походження. Гостра серцево-судинна недостатність.

Протоколом освідування особи від 16 листопада 2019 року зафіксовано обставини освідування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Любитів, Ковельського району, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . Проведеним освідуванням встановлено, що на тілі ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження, а саме - садно на спинці носа розмірами близько 0,6 на 0,5 см, садна в області лоба розмірами від 0,5 на 0,4 см до 1,8 на 0,9 см, садно в середній третині лівої гомілки по передній поверхні розмірами 0,9 на 0,7 см. Інших тілесних ушкоджень в ході освідування виявлено не було.

Протоколом огляду речей від 16 листопада 2019 року, проведено огляд речей добровільно виданих ОСОБА_7 , в які він був одягнений 15.11.2019 року, зокрема, в момент виникнення конфлікту та бійки з ОСОБА_9 , а саме: туфлів чорного кольору, джинсів чорного кольору, ременя білого кольору, кофти білого кольору, в лівій лицьовій частині якої виявлено пляму речовини бурого кольору зовні подібної на кров розмірами близько 0,2 на 0,2 см, куртки чорного кольору.

Висновком експерта №107, складеного у період з 16.11.2019 року до 20.12.2019 року за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , встановлено, що смерть його настала, вірогідно, на місці виявлення трупа приблизно за 8-16 годин до розтину його трупа внаслідок гострої серцево-судинної недостатності, яка розвинулась на фоні кардіоміопатії нез`ясованого походження. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_9 знайдений етиловий спирт в концентрації 1,68%, що стосовно живих осіб відповідає алкогольному сп`янінню середньої ступені. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна обличчя, крововилив в м`яких тканинах лобно-тімяної ділянки голови зліва виникли від дії тупого предмета, можливо, від декількох ударів руками, з достатньою силою, 16.11.2019 року; вказані тілесні ушкодження в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають і згідно з п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ №6 МОЗ України від 17.01.95р., відносяться до легких тілесних ушкоджень. Взаємне розташування потерпілого та нападника під час нанесення ударів могло бути різним. Після вказаних тілесних ушкоджень потерпілий міг здійснювати самостійні дії. Припухлість м`яких тканин потиличної ділянки голови виникла від дії тупого предмету, вірогідно, внаслідок падіння з висоти власного зросту, як з прискоренням так і без нього і відноситься до легких тілесних ушкоджень. На трупі ОСОБА_9 ознак самооборони та опору не виявлено. Виявлений перелом тіла грудини, вірогідно, є наслідком проведення реанімаційних дій, тому в оцінці ступені тяжкості не враховується.

Висновком експерта №148 від 16.11.2019 року зафіксовані результати судово-медичної експертизи обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема, у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді садин в ділянці обличчя та лівої гомілки. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо, від декількох ударів руками при обставинах та в термін вказаних в постанові і які, згідно із п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ №6 МОЗ України від 17.01.95р., відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень. Виникнення вказаних тілесних ушкоджень внаслідок самопадіння не характерно.

За змістом висновку експерта №183від 06.12.2019 року в крові ОСОБА_7 знайдений етиловий спирт в концентрації 0,63 %о. Відповідно до висновку експерта №933 від 13.12.2019 року при судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт в концентрації 0,63 %о (проміле). Вказана концентрація алкоголю в крові відповідає легкій степені алкогольного сп`яніння.

Листом з вих. №208/05-05/20 від 11 березня 2020 року КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради повідомлено слідчого про те, що постановою від 22 січня 2020 року була призначена комісійна судово-медична експертиза за матеріалами досудового розслідування за фактом смерті ОСОБА_9 . Ознайомившись з матеріалами наданої кримінальної справи №0000444 та вивчивши наведені у висновку експерта №107 результати експертизи трупа ОСОБА_9 , комісією відмічено деяку неповність в дослідженні трупа та не встановлено достатніх об`єктивних судово-медичних даних, які б дозволили однозначно і беззаперечно говорити про встановлену причину смерті ОСОБА_9 , яка, згідно з висновком експерта №107, настала від захворювання серця. Та враховуючи вищенаведене, з метою повноти, об`єктивності та усунення усіх сумнівів щодо причини смерті, наявності та механізму виникнення ушкоджень, тощо виникла необхідність у проведенні повторної експертизи ексгумованого трупа ОСОБА_9 .

Протоколом огляду трупа, пов`язаного з ексгумацією від 14 травня 2020 року, на території кладовища, що розміщене в АДРЕСА_3 зафіксовано вилучення трупа ОСОБА_9 з місця захоронення.

Відповідно до висновку експерта №612 КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи Рівненської обласної ради», у період з 21.05.2020 року до 05.06.2020 року проведена судово-медична експертиза та встановлено, що на фоні нерівномірно виражених гнильних змін в органах визначаються: ділянка осадження в м`яких тканинах лівої виличної ділянки; осадження та дрібно вогнищеві і незначні розсіяні крововиливи, без ознаки реактивного запалення, в м`яких тканинах лівої лобної ділянки; поодинокі дрібно вогнищеві крововиливи, без реактивних змін, в м`яких тканинах правої підочної ділянки; дрібно вогнищеві крововиливи, з частковими реактивними змінами, в м`яких тканинах передньої поверхні грудини; дрібно вогнищеві і незначні розсіяні крововиливи, без реактивних змін, в сино-каротидній зоні справа; дрібно вогнищеві і незначні розсіяні крововиливи, з частковими реактивними змінами, в деяких шматочках м`яких тканин з ділянки переломів ребер по середньо-ключичних лініях; вогнищеві і дрібно вогнищеві крововиливи, з частковими реактивними змінами, в м`яких тканинах зовнішньої поверхні правого колінного суглобу.

Згідно із висновком експерта №1049, складеного за результатами судово-медичної експертизи мікропрепаратів із внутрішніх органів трупа ОСОБА_9 встановлено, що в двох надісланих шматочках м`яких тканин правої бокової частини органокомпексу гортані + перелом ріжка під`язикової кістки визначаються крововиливи з деякими ознаками прижиттєвого походження. Достовірно судити про морфологічні зміни не можна, у зв`язку з вираженими гнильними змінами досліджених шматочків м`яких тканин.

Із висновку експерта №103/104-мк складеного у період з 15.05.2020 року до 30.06.2020 року, за результатами судово-медичної експертизи речових доказів на під`язиковій кістці від трупа ОСОБА_9 виявлений повний перелом правого великого ріжка по площині з`єднання з тілом з ознаками стискування по передній поверхні, розтягування по задній поверхні виник внаслідок згинання ріжка в напрямку зліва направо, відносно тіла кістки. На фрагменті грудинної кістки від трупа громадянина ОСОБА_9 виявлений неповний перелом тіла кістки тільки передньої кісткової пластинки та губчастої речовини спереду розташований на рівні нижче нижніх країв ребрових вирізок ІІІ-х ребер з ознаками неодноразової травматичної дії виник внаслідок неодноразових згинань нижньої половини тіла грудинної кістки в напрямку спереду назад. На фрагментах ІІ-ІІІ-х правих ребер та ІІ-ІІІ-х лівих ребер виявлені неповні конструкціонні переломи внутрішніх кісткових пластинок з ознаками розтягування виникли внаслідок розгинання ребер.

Висновком експерта №84, складеного за результатами повторної комісійної судово-медичної експертизи ексгумованого трупа ОСОБА_9 встановлено, що при проведенні 16 листопада 2019 року первинної експертизи трупа ОСОБА_9 (згідно з висновком експерта № 107 від 19.11.-20.12.2019 року), експертом були описані наступні ушкодження: «...Садно /розташоване нижче непошкодженої шкіри/ на лівій щоці в продольному напрямку з переходом на лобну ділянку голови біля лівої брові. Садна під правим оком 1,7x0,2 см. Припухлість м`яких тканин потиличної ділянки голови 2,0 х 1,5 см...»; «...На внутрішній поверхні м`яких тканин голови крововилив в лобно-тім`яній ділянці зліва 3,2x2,2 см...»; «...поперечний перелом грудини на рівні 3-го міжребір`я...».
При повторній комісійній судово-медичній експертизі ексгумованого трупа ОСОБА_9 14 травня 2020 року, останній знаходився в стані виражених зовнішніх гнильних змін шкіри з проявами аутолізу внутрішніх органів. На цьому фоні, під час експертизи на тілі ОСОБА_9 були виявлені наступні травматичні зміни: ділянки зміни м`яких тканин (крововиливи, садна) в проекції вищезазначених зовнішніх ушкоджень на обличчі (в лобній ділянці зліва, у лівій виличній та правій підочній ділянках), а також крововилив в м`які тканини по передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу. Вказані ушкодження в ділянці голови та лівого коліна, враховуючи відмічений при первинній експертизі стан поверхні саден, наявність та вираженість крововиливів в місцях ушкоджень - спричинені незадовго до настання смерті не менш ніж 4-5 разовою дією тупих предметів (поверхонь) з відносно незначною силою, і, зважаючи на їх локалізацію (на виступаючих ділянках голови та правої нижньої кінцівки), могли утворитися як від ударів руками, ногами чи іншими тупими предметами, так і при неодноразовому падінні потерпілого (з прискоренням, без прискорення) з ударами відповідними ділянками голови та правим коліном до твердої поверхні тощо. Зазначені ушкодження не знаходяться у причинному зв`язку із смертю ОСОБА_9 , не були небезпечними для життя в момент спричинення, характеризуються незначними скороминущими наслідками тривалістю не більше 6 діб і, згідно п. 2.3.5. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;
-неповні поперечні симетричні переломи 2,3,4,5-го правих та 2,3,4,5-го лівих ребер по середньо-ключичних лінях; поперечний неповний перелом тіла грудної кістки на рівні проміжку між 3 і 4 ребрами. Зазначені переломи є наслідком дії тупого предмета і утворились від неодноразової деформації згину у напрямку спереду до заду з місцем прикладання травмуючої сили в ділянці нижньої половини грудинної кістки. Вони утворились в момент настання смерті потерпілого, або ж у відносно короткий проміжок часу після її настання. Загалом, враховуючи вищенаведене, такого характеру переломи грудини та ребер властиві для проведення невідкладних реанімаційних заходів направлених на підтримання чи відновлення життєво-важливих функцій організму (кровообігу, дихання), а саме - закритого масажу серця (на що є посилання у вивчених матеріалах кримінального провадження), а тому, вони експертній оцінці за ступенем тяжкості не підлягають і у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 не перебувають;
-крововилив в м`які тканини на рівні лівої ліктьової ямки. Даний крововилив є наслідком виконаної в ході реанімаційних заходів медичної внутрішньо-венної ін`єкції. Таким чином, зазначений крововилив експертній оцінці за ступенем тяжкості не підлягає і у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 не перебуває;
-виразний крупновогнищевий крововилив у товщі м`яких тканин верхньої третини шиї по її правій передньо-боковій поверхні на рівні розгалуження правої загальної сонної артерії (у так званій сино-каротидній зоні), який поширювався вверх, де встановлено повний перелом правого великого ріжка під`язикової кістки по площині його зчленування з тілом. Результати проведеного мікроскопічного дослідження даного крововиливу (встановлено дрібновогнищеві і незначні розсіяні крововиливи без реактивних змін в сино- каротидній зоні справа; в двох надісланих шматочках м`яких тканин правої бокової частини органокомплексу гортані та з ділянки перелому ріжка під`язикової кістки визначаються крововиливи з деякими ознаками прижиттєвого походження), дані медико- криміналістичного дослідження перелому під`язикової кістки (з ознаками стискування по передній поверхні, розтягування по задній поверхні - виник внаслідок згинання ріжка в напрямку зліва направо, відносно тіла кістки), з врахуванням локальності та близькості розташування даних травматичних змін, в сукупності, дають підстави висловитись про прижиттєвий механічний вплив (дію тупого предмету) на зазначену ділянку шиї та можливість виникнення цих ушкоджень в результаті не менше ніж одноразової, досить вираженої за силою, ударної (чи стискаючої) дії в ділянку шиї справа тупим предметом з обмеженою поверхнею, яким могли бути, наприклад, рука (кулак, ребро долоні, пальці рук, лікоть), нога (коліно, стопа) тощо. Характер та локалізація даних ушкоджень шиї не властиві для падіння з висоти власного росту (з прискоренням, без прискорення) на площину.
«Сино-каротидна зона» є однією із рефлексогенних зон на тілі людини і розташована в ділянці розгалуження загальної сонної артерії на зовнішню і внутрішню гілки, де проходять крупні нервові стовбури соматичної і вегетативної нервової системи - блукаючого нерва, вузлів периферичної симпатичної нервової системи та їх гілок, що беруть участь в інервації скоротливої діяльності серця. Подразнення таких рефлексогенних зон може призвести до раптової зупинки серця - асистолії і фібриляції шлуночків серця та, відповідно, до швидкого (впродовж хвилин) настання смерті. В клінічному перебігу у таких випадках відмічено, що після отримання травми шиї всі потерпілі впродовж декількох секунд чи хвилин втрачали свідомість, блідніли, повільно осідали; зіниці розширялись, дихання ставало нерівним, хриплим (ніби «булькаючим», «хрюкаючим»), з`являлась піна з порожнини рота (носа), атональні судоми.
Беручи до уваги наявність ознак прижиттєвого травмування рефлексогенної зони шиї у потерпілого, результати мікроскопічного дослідження вилучених з трупа шматочків внутрішніх органів (винайдені морфологічні ознаки гострого порушення серцевої діяльності із розладами кровообігу, що також відображено макроскопічно і в ході первинного розтину трупа: нерівномірне кровонаповнення судин досліджених органів з ознаками порушення кровообігу в головному мозку, серці, легенях, нирках та печінці; набряк легень (із крововиливами у паренхіму), набряк головного мозку, дряблість та нерівномірне кровонаповнення міокарда, паралітичний тип серця, крововиливи під зовнішню оболонку серця та вісцеральну плевру, рідкий стан крові та повнокрів`я внутрішніх органів), відсутність переконливих морфологічних проявів захворювань, які могли б призвести до розвитку такої гострої серцевої недостатності (набутих чи вроджених вад серця, різко виражених хворобливих змін у ньому, патології ендокринної системи тощо) та з врахуванням відомостей у матеріалах кримінального провадження, а саме наведене у показах очевидців події досить характерне для раптової зупинки серця описання картини вмирання (відмічена раптова втрата свідомості; наявність судом і хриплого дихання («...я відразу ж підійшов до ОСОБА_23 та почувши дивні звуки (хрокіт) прибрав невідомого чоловіка із ОСОБА_36 подальшому побачивши, що ОСОБА_23 трусить...»), наявність пінистих виділень з рота («...біля ротової порожнини в ході первинного огляду були сліди піни та незначні потьоки крові з носа на правій щоці...»), швидке настання смерті (на момент приїзду карети швидкої медичної допомоги (впродовж п`яти хвилин після отримання виклику) потерпілий перебував без ознак дихання і серцевої діяльності), - в сукупності, дають підстави дійти висновку, що смерть ОСОБА_9 настала від рефлекторної зупинки серця внаслідок механічного подразнення (травмування) рефлексогенної (сино-каротидної) зони органів шиї справа.
Таким чином, спричинена ОСОБА_9 травма шиї з ушкодженням рефлексогенної зони та переломом правого великого ріжка під`язикової кістки, яка призвела до рефлекторної зупинки серця, згідно п. 2.1.3. о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень і перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті. Будь-яких ушкоджень, які б достовірно свідчили про можливу боротьбу, опір чи самооборону, під час проведення експертизи не встановлено. В ході експертизи, окрім зазначених вище переломів тіла грудинної кістки та симетричних переломів 2,3,4,5 правих і лівих ребер (які властиві для реанімаційних заходів), будь-яких інших ушкоджень (в тому числі які б могли зумовити зупинку чи порушення ритму серця) в ділянці грудної клітки потерпілого не виявлено. До моменту отримання травми шиї з ушкодженням рефлексогенної зони (що, як зазначено вище, веде до швидкої втрати свідомості і природно виключає можливість активних дій), ОСОБА_9 міг здійснювати ті чи інші самостійні дії - ходити, повзати, розмовляти, чинити опір тощо.
Незадовго до травмування та смерті ОСОБА_9 вживав алкогольні напої. Концентрація етилового спирту в його крові (1,68%о), за своєю функціональною оцінкою, може відповідати стану середнього ступеня алкогольного сп`яніння.
Згідно з даними медичної карти амбулаторного хворого № 154 ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України«), у ОСОБА_9 за життя жодної хронічної соматичної патології діагностовано не було. Відмічені в ході гістологічного дослідження деякі патологічні зміни з боку серця та печінки (незначні морфологічні ознаки алкогольної кардіоміопатії, зональна дрібнокапельна жирова дистрофія печінки), як і встановлений стан сп`яніння потерпілого на момент настання смерті, в даному випадку, ніяким чином не могли вплинути на клінічний розвиток та несприятливі наслідки травмування рефлексогенної зони шиї, що призвело до рефлекторної зупинки серця та смерті ОСОБА_9 .
Допитаний у судовому засіданні судовий медичний експерт ОСОБА_37 показав, що він брав участь у проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 та повністю підтримує висновок експерта № 84. Первинна експертиза, яка ними оцінювалась не суперечить висновкам повторної. Під час повторної експертизи було проведено більше коло досліджень. Травмування рефлексогенної зони та перелом ріжка заподіяно однією травмуючою дією. Вказані ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку із смертю ОСОБА_9 . Оглянувши відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 експерт показав, що на відео ОСОБА_7 продемонстрував двічі положення його та потерпілого, за яких міг бути нанесений удар, що потягнув смерть потерпілого. Вперше, це в положенні стоячи, коли ОСОБА_7 поклав ліву руку на ліве плече потерпілого та наніс удар ліктем в область шиї потерпілого, а вдруге, після падіння, коли ОСОБА_7 впав на потерпілого надавивши ліктем на шию. Вказав, що удар, яким саме заподіяно тілесні ушкодження необхідно встановлювати, враховуючи матеріали справи. Зокрема, вказав, що обомління особи (втрата свідомості) є характерним при травмуванні рефлексогенної зони шиї. Показання ОСОБА_7 про те, що після нанесення удару ліктем ОСОБА_9 в область шиї він почув хлопок також узгоджується з матеріалами експертизи. Для заподіяння ушкодження рефлексогенної зони, яке потягнуло б смерть необхідно прикласти досить виражену за силою дію. На його думку, сила удару внаслідок притягнення потерпілим до себе обвинуваченого малоймовірна, щоб спричинити тілесне ушкодження рефлексогенної зони, яке потягнуло б смерть потерпілого.
Із карти виїзду швидкої медичної допомоги №1 від 16.11.2019 року відомо, що бригада ШМД прибула до ОСОБА_9 через 5 хвилин після отримання виклику, о 01 год. 03 хв. На момент приїзду ОСОБА_9 перебував у стані клінічної смерті (відсутність пульсу на магістральних судинах та артеріального тиску, відсутність дихання та свідомості). Медичні працівники проводили всі необхідні реанімаційні заходи аж до встановлення біологічної смерті ОСОБА_9 о 01 год. 40 хв.
Висновком експерта №2.2-238/20 від 30.11.2020 року підтверджено, що в складі представлених на експертизу змивах речовини, які зроблені на марлеві бинти з лівої та правої руки трупа ОСОБА_9 виявлено кров людини, яка може походити від трупа ОСОБА_9 , походження її від ОСОБА_7 виключається.
Відповідно до висновку експерта №2.2-239/20 від 04.12.2020 року, на наданих на експертизу предметах одягу, а саме: кофті чорного кольору (об`єкт №1) та штанах темно-синього кольору (об`єкт №2), виявлено кров людини, яка може походити від трупа ОСОБА_9 , походження її від ОСОБА_7 виключається.
Висновком експерта №79, складеним за результатами судово-медичної експертизи у період з 07.12.2020 року до 15.12.2020 року, встановлено, що у піднігтьовому вмісті правої руки трупа ОСОБА_9 , виявлена кров, яка може належати у тому числі трупу ОСОБА_9 . Наявність крові ОСОБА_7 допускається лише в якості домішку, якщо в останнього на момент події була зовнішня кровотеча.
У протоколі проведення слідчого експерименту від 07 лютого 2020 року проведеного на прилеглій території до готелю «Вараш», що за адресою м. Вараш, майдан Незалежності, буд. 3 Рівненської області, зі сторони торгового центру «ГрандБазар», що за адресою м. Вараш, майдан Незалежності, буд. 8 Рівненської області за участю свідка ОСОБА_29 , зафіксовані наступні обставини.

Перебуваючи на вищезазначеній прилеглій території свідок ОСОБА_29 вказав та показав, що події конфлікту відбувались 16 листопада 2019 року приблизно о 00 год. 45 хв. на прилеглій території до ТЦ «ГрандБазар», що в м. Вараш на майдані Незалежності, 8, на яку свідок вказав рукою. В подальшому свідок ОСОБА_29 зазначив, що він приблизно о 00 год. 15 хв. 16.11.2019 приїхав до кафе-бар «Чемодан», що розташоване в підвальному приміщенні того ж ТЦ «ГрандБазар», на вхід до якого свідок вказав рукою, де на прилеглій території до входу він помітив двох осіб які розмовляли між собою, одним з яких був ОСОБА_7 , а іншим, як йому потім стало відомо, ОСОБА_9 , який був у стані алкогольного сп`яніння. Приїхавши, свідок ОСОБА_29 пройшов повз вищезазначених осіб та спустився в приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Далі після 20-30 хв. відпочинку у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » він із іншими особами вийшли покурити. Перебуваючи навпроти входу у зазначений заклад він почувши викрики, повернувся і побачив, що біля ТЦ «ГрандБазар» ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з`ясовують між собою стосунки, але не чув про що сперечались. В подальшому свідок ОСОБА_29 зазначив та показав, що вказану суперечку він бачив час від часу (періодично) обертаючись, так як стояв він обличчям до своїх колег і спиною до місця конфлікту, при цьому словесна суперечка між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 супроводжувалась поштовхами. В один з моментів ОСОБА_29 обернувшись побачив, що ОСОБА_9 тримається рукою за обличчя (можливо щоку, вухо) трохи присівши, однак будь-яких ударів не бачив та хто їх наносив зазначити не зміг. В подальшому зі слів ОСОБА_29 з приміщення кафе-бару «Чемодан» вийшов хлопець, прізвище якого можливо ОСОБА_10 , пішов в сторону ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , сказавши що краще він їх розборонить. Далі свідок ОСОБА_29 вказав, що бачив як ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_7 із ОСОБА_9 та ставши між ними почав щось говорити в результаті чого останні ( ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ) розійшлись та потиснути між собою руки, так би мовити помирились. Далі ОСОБА_38 почав іти в сторону кафе-бару «Чемодан» і в цей час у останнього за спину між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 знову відбулась якась словесна перепалка та вони почали знову один одного штовхати.

Після цього свідок ОСОБА_29 запропонував всім учасникам слідчого експерименту пройти на безпосереднє місце конфлікту та пройшовши до кута будівлі ТЦ «ГрандБазар», що в м. Вараш по майдані Незалежності, 8, останній показав на прилеглу територію де між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відбувався конфлікт. ОСОБА_29 зазначив, що місце розташування ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на вказаній ним прилеглій території в ході конфлікту змінювалось, так як останні штовхались та рухались. Свідок ОСОБА_29 продемонстрував за допомогою статиста як продовжувався конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а саме почали один одного штовхали в ділянку плечей грудей, і цих поштовхів була приблизно однакова кількість разів, 3-4 поштовхи, як зі сторони ОСОБА_7 та і зі сторони ОСОБА_9 .

В подальшому свідок ОСОБА_29 показав та розказав, що після поштовхів ОСОБА_7 стоячи, присівши та відхилившись наніс ОСОБА_9 три послідовні, акцентовані удари кулаками рук, а саме удар правою рукою в ліву ділянку грудей ОСОБА_23 , удар лівою рукою в праву ділянку грудей ОСОБА_23 та знову удар правою рукою в ліву ділянку грудей ОСОБА_23 , в ході чого свідок також чув три глухі звуки перебуваючи при цьому біля входу у кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Свідок ОСОБА_29 також зазначив, що ОСОБА_9 ні під час нанесення ОСОБА_7 йому ударів кулаками рук, ні після нанесення вказаних ударів будь-яких рухів не робив. Далі свідок ОСОБА_29 вказав та показав, що після нанесених ударів ОСОБА_7 із ОСОБА_9 зблизились і так би мовити обхватили один одного, після чого почали перехилятися в такому положенні через правий бік ОСОБА_7 та впали на землю з висоти власного зросту неподалік бетонного паркану, що розташований зі сторони готелю «Вараш». Через припарковані автомобілі не бачив з місця спостерігання, саме падіння останніх на землю у зв`язку із чим він і не може показати положення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в момент зіткнення із землею. Вказав, що вже після падіння саме ОСОБА_39 опинився зверху та навіть здійснив замах рукою для нанесення удару ОСОБА_9 , однак чи здійснив удар, він не знає.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12 листопада 2020 року за участю свідка ОСОБА_14 , зі змісту якого вбачається, що усі учасники слідчого експерименту перебувають між приміщенням торгового центру «Гранд Базар», що за адресою Рівненська обл., м. Вараш, майдан Незалежності 8 та готелем «Вараш», що за адресою Рівненська обл., м. Вараш, майдан Незалежності 3А.
ОСОБА_14 повідомив, що 16 листопада 2019 року він разом із своїми знайомими прийшов до приміщення кафе «Чемодан». Після того, як він зайшов в середину до нього підійшла його знайома, яка повідомила, що його товариша на вулиці б`ють. В цей момент він не зрозумів про кого саме вона каже. Далі він вийшов на вулицю та помітив, що між приміщення торгового центру «Гранд Базар», що за адресою Рівненська обл., м. Вараш, майдан Незалежності 8 та готелем «Вараш», що за адресою Рівненська обл., м. Вараш, майдан Незалежності 3А стоїть дві людини, які штовхаються між собою. Помітивши цих осіб він пішов в їх напрямку. Підійшовши до них, в одному впізнав свого знайомого ОСОБА_17 , при цьому з другим чоловіком він не був знайомий (в ході досудового розслідування встановлено, що вказаною особою є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Коли він підходив то ОСОБА_9 та ОСОБА_7 стояли обличчям один до одного, при цьому ОСОБА_7 стояв спиною до вул. Героїв Майдану та поступово відходив назад, а ОСОБА_9 ішов на нього. При цьому ОСОБА_9 розмахував лівою та правою рукою, намагаючись вдарити ОСОБА_7 , однак оскільки останній відступав назад, тому ОСОБА_9 не міг влучити. Також ОСОБА_14 зазначив, що коли він вже підійшов то ОСОБА_9 схопив ОСОБА_7 лівою рукою за праве плече, а правою рукою за ліве плече, ОСОБА_7 в свою чергу схопив ОСОБА_9 таким самим чином також.
Далі ОСОБА_14 зазначив, що він підійшов до ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з боку приміщення «Гранд Базару» та спробував стати між ними, намагаючись таким чином розборонити. Однак ОСОБА_9 звернувся до нього ( ОСОБА_14 ) сказавши, щоб він їх не чіпав, та відвів його своєю рукою в бік. Далі ОСОБА_14 розповів, що після цих дій ОСОБА_9 , він розвернувся спиною до останнього та зробив близько трьох кроків, після чого зупинився та знову розвернувся обличчям до ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . В цей момент останні перебували вже біля бетонного парапету готелю «Вараш». ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в цей час стояли обличчям один до одного, при цьому ОСОБА_7 стояв спиною до ОСОБА_14 . Далі вони вдвох разом впали. При цьому ОСОБА_9 впав на лівий бік, а ОСОБА_7 впав на нього. ОСОБА_14 повідомив, що в той час коли ОСОБА_9 та ОСОБА_7 падали, він не бачив будь-яких ударів. ОСОБА_14 за допомогою статистів продемонстрував, як в той момент коли він розвернувся ОСОБА_9 та ОСОБА_7 стояли обличчям один до одного, при цьому ОСОБА_7 стояв спиною до нього ( ОСОБА_14 ), який знаходився на деякій відстані позаду від них. ОСОБА_9 в цей момент тримав ОСОБА_7 лівою рукою за праве плече, а ОСОБА_7 тримав ОСОБА_9 правою рукою за ліве плече. Після падіння ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , він ( ОСОБА_14 ) почав іти до них, вже після того, як він розпочав рух в їхньому напрямку, почув хрип, так ніби в ОСОБА_9 «запав язик». Почувши вказаний хрип він зіштовхнув ОСОБА_7 з ОСОБА_9 . Далі перевернув ОСОБА_9 на лівий бік та спробував дістати язик.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 11 грудня 2020 року з участю ОСОБА_7 , яким зафіксовані наступні фактичні дані. ОСОБА_7 розповів, що 15 листопада закінчились змагання з баскетболу. Після завершень ігор його команда та група підтримки, загалом близько семи-восьми чоловік пішли до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Близько 23 год. до вказаного закладу також прийшли представники команди з «реакторного цеху». Вони підсіли до них за столик замовили ще спиртного та стали його вживати спільно, серед вказаних осіб був і потерпілий ОСОБА_9 .. В ході відпочинку між ним та ОСОБА_9 виникла суперечка. При цьому ОСОБА_7 зазначив, що на даний час йому здається, що вказана суперечка виникла в зв`язку з тим, що він назвав ОСОБА_9 «малим». Після цих слів ОСОБА_9 став чіплятись до нього, а він відсідав та намагався уникнути конфлікту. В якийсь момент вони в двох вийшли на вулицю, перебуваючи на подвір`ї ОСОБА_9 підійшов до нього почав говорити в його адресу, та адресу його родини нецензурні слова, та вдарив його, він вдарив ОСОБА_9 у відповідь, далі вони удвох поштовхались після чого конфлікт був вичерпаний, вони потисли один одному руки та зайшли назад до приміщення закладу, а він сів за свій столик. Перебуваючи в приміщенні закладу він не помічав ОСОБА_9 , а обговорював з присутніми обставини турніру.
Далі ОСОБА_7 зазначив, що він не може пригадати, що саме спонукало ОСОБА_9 знову до конфлікту з ним. Однак в той час коли він зібрався іти додому та виходив з приміщення закладу хтось штовхнув його ззаду. В наслідок поштовху він впав на сходи та вдарився колінами. Вийшовши на вулицю між ним та ОСОБА_9 знову виникла шарпанина, останній намагався його вдарити, він у відповідь захищаючись відходив та намагався відбиватись від нього. В якийсь момент ОСОБА_9 схопив його двома руками за груди та різко потягнув на себе, в наслідок цього він наніс удар ліктем лівої руки в шию ОСОБА_9 , почувши при цьому звук хлопка. Після цього тіло ОСОБА_9 стало розслаблене і вони обоє впали на землю. При цьому він знову натиснув ліктем на шию ОСОБА_9 . Після падіння він ( ОСОБА_7 ) ще припіднявся та замахнувся рукою, однак помітив, що з ОСОБА_9 щось не те, а саме почув хрипи, той знепритомнів та закрив очі, тому не наніс удар. Відразу ж після цього до них підбіг якийсь хлопчина та став надавати допомогу.
З протоколу огляду предмета від 11 грудня 2020 року, вбачається, що за участю підозрюваного ОСОБА_7 , оглянутий оптичний CD - R диск білого кольору, з маркуваннями на поверхні «ALERUS, CD-R, 700MB/80min, 52 х SPEED» та індивідуальним номером № 84908. На вищевказаному оптичному диску виявлено відео. Об`єктив камери відеоспостереження у вищезазначених відеозаписах знімає прилеглу територію до приміщення торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що за адресою м. Вараш, майдан Незалежності буд. 8 Рівненської області зі сторони готелю « ІНФОРМАЦІЯ_7 », що за адресою м. Вараш, майдан Незалежності буд. 3 Рівненської області.
В ході перегляду вищевказаних відеозаписів можна спостерігати як в об`єктиві камери відеоспостереження о 00 год. 34 хв. 55 с. (виходячи із позначень часу зазначеному на відеозаписах ) з`являються 2 (дві) особи та спілкуються одна з одною, час від часу піднімаючи руки, розмахуючи ними, змінюючи своє місце розміщення на вказані території. О 00 год. 37 хв. 32 с. особа № 1 починає штовхати особу № 2 в результаті чого вони відходять в напрямку Вараської міської ради та частково зникають з об`єктиву камери відеоспостереження. В подальшому особи № 1 та № 2, спілкуючись та розмахуючи руками, повертаються на попередню ділянку території та особа № 1 знову штовхає особу № 2, після чого спілкування продовжується. Далі особи № 1 та № 2 спілкуючись між собою, розмахуючи руками змінюють своє місце розташування на прилеглій території до торгового центру «ГрандБазар» та особа № 2 запалює цигарку. О 00 год. 45 хв. 49 с. особа № 1 знову штовхає особу № 2. Далі видно як о 00 год. 49 хв. 00 с. особа № 2 спілкуючись раптово наносить особі № 1 один удар правою рукою в район голови (обличчя) останньої. В результаті вказаного удару особа № 1, відхилившись вправо, піднявши руки, прикривається та відходить. Після чого розвертається до особи № 2 та починає робити спроби нанести удари руками по останній. Однак особа № 2 в свою чергу відходить в напрямку Вараської міської ради через, що особи № 1 та № 2 рухаючись зникають з об`єктиву камери відеоспостереження та більше до нього не потрапляють. Зі змісту показань обвинуваченого ОСОБА_7 випливає, що він визнає, що на вказаному відео зафіксовано як він наніс удар ОСОБА_9 проте не пам`ятає, що стало підставою для такого удару та чому він його наносив.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази судом встановлено наступні обставини. Зі змісту показань обвинуваченого вбачається, що він визнає та не оспорює обставини про те, що у період часу з 00 години 30 хвилин по 00 годину 55 хвилин
16 листопада 2019 року, він знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на прилеглій території до готелю «Вараш», що за адресою м. Вараш, майдан Незалежності буд. 3 Рівненської області, зі сторони торгового центру «ГрандБазар», що за адресою м. Вараш, майдан Незалежності буд. 8 Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_9 , наніс останньому не менше чотирьох ударів руками по голові та тулубу, а також не менше одного удару ліктем руки в ділянку шиї справа, внаслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден, крововиливів в лобній ділянці зліва, у лівій виличній ділянці, які в сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та травми шиї з ушкодженням рефлексогенної зони і переломом правого великого ріжка під`язикової кістки, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень та яка призвела до рефлекторної зупинки серця. Визнає також те, що від отриманих тілесних ушкоджень, зокрема, у вигляді травми шиї з ушкодженням рефлексогенної зони та переломом правого великого ріжка під`язикової кістки, призвели до рефлекторної зупинки серця, ОСОБА_9 помер.
Отже, ОСОБА_7 із усього обсягу обвинувачення не визнає лише обставину того, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 наносив умисно, а також те, що заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_9 у виді садна у правій підочній ділянці.
Визначаючи форму вини суд бере до уваги наступні обставини.
Суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, характеризується умисним (прямим або непрямим) ставленням особи до заподіяння тілесних ушкоджень та необережним (кримінальною протиправною самовпевненістю або кримінальною протиправною недбалістю) до заподіяння смерті потерпілого.
У випадку, що розглядається, із зібраних доказів вбачається, що ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів особистої неприязні, яка раптово виникла, використовуючи силу своїх м`язів лівої руки наніс потерпілому удар в область шиї, від якого останній знепритомнів, сперся на обвинуваченого і вони разом повалились на землю. З механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , їх локалізації, кількості нанесених ударів вбачається умисел ОСОБА_7 на нанесення ударів невизначеної сили.
У цьому контексті необхідно виходити з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 28 травня 2015 року у справі № 5-25кс15. Зокрема, якщо, цілеспрямовано наносячи удари, особа не конкретизує у своїй свідомості, яку саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично спричинено ним потерпілому, то в цьому випадку така особа діє з невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого вона хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди. У таких випадках винувата особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча він і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.
Таке поєднання умислу та форми вини підтверджує правильність висновків суду щодо необхідності кваліфікації дій ОСОБА_7 саме за ч. 2 ст. 121 КК України та відповідно за цією ж ознакою виключає кваліфікацію дій за ст. 119 КК України, можливість якої допускає сторона захисту.
Висновок суду про умисне нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_9 , ґрунтується на тому, що ОСОБА_7 маючи реальну можливість уникнути конфлікту з ОСОБА_9 після виходу з кафе «Чемодан», нею не скористався та добровільно продовжив участь у суперечці з ОСОБА_9 , що підтверджується показаннями обвинуваченого у судовому засіданні. Зі змісту відеозапису камери відеоспостереження, яка розміщена на приміщенні торгового центру «ГрандБазар», протоколу огляду предмету від 11.12.2020 року та показань обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що за 5-10 хв. до смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_7 умисно наніс йому один удар правою рукою в область голови зліва з достатньою силою. Будь-якого нападу у цей час на ОСОБА_7 не було і причин, які могли б спровокувати нанесення такого удару зі змісту відеозапису не вбачається. Свідок ОСОБА_29 показав, що бачив як ОСОБА_7 наніс три сильні удари кулаками почергово правою, лівою та правою руками в область грудей ОСОБА_9 , після чого схопив ОСОБА_9 обома руками і вони впали. Відсутність будь-яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_9 в області грудей, що підтверджується висновком експерта № 84, та негайна поява симптоматики, що характерна для травми рефлексогенної зони, а саме знепритомнення (втрата свідомості), як випливає з показань експерта, відразу після трьох ударів обвинуваченого, доводить обставину, що ОСОБА_7 ударом з достатньою силою лівої руки спричинив ОСОБА_9 травму шиї з ушкодженням рефлексогенної зони та переломом правого великого ріжка під`язикової кістки, яка призвела до рефлекторної зупинки серця та смерті ОСОБА_9 . Поява симтоматики у ОСОБА_9 , характерної для травми рефлексогенної зони до падіння обвинуваченого та потерпілого на землю, у виді знепритомнення (втрати свідомості), доводиться показаннями свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_27 , а також протоколами слідчих експериментів за участю ОСОБА_29 та ОСОБА_14 . Крім того, після падіння обвинувачений, перебуваючи на потерпілому замахнувся правою рукою для нанесення удару, ця обставина сторонами не оспорюється та підтверджується показаннями свідків. Таким чином, обвинувачений після падіння мав намір на умисне заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_9 . З показань експерта ОСОБА_40 випливає, що травмування рефлексогенної зони, яка потягнула б смерть внаслідок притягнення потерпілим до себе обвинуваченого, як то відтворено на відеозаписі слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 малоймовірно, оскільки для такої травми потрібна досить виражена за силою дія.
Викладене спростовує доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про необережне заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .
Крім того, зі змісту показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 випливає, що перед останнім виходом з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » разом з ОСОБА_7 на тілі потерпілого ОСОБА_9 будь-яких видимих тілесних ушкоджень не було. Отже, викладені докази спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_9 отримав тілесне ушкодження у виді садна на правій підочній ділянці, раніше при падінні на асфальтовану поверхню.
Захисник ОСОБА_8 клопотав визнати неналежним та недопустимим висновок судово-медичної експертизи № 84. Клопотання обґрунтовував тим, що підозрюваному ОСОБА_7 не було забезпечено можливості участі у проведенні експертизи, ставити питання експерту, не надано можливості заявити відводи експертам, його та ОСОБА_7 не було ознайомлено з постановою про призначення експертизи та висновком експерта після його проведення, експерт не попереджався слідчим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, а також йому та обвинуваченому ОСОБА_7 не було забезпечено доступ до медичної документації, яка бралась до уваги судово-медичними експертами.
Вирішуючи вказане клопотання судом встановлено, що висновок експерта № 84 складений за результатами судово-медичної експертизи, проведеної у період з 14 травня до 23 жовтня 2020 року на підставі постанови слідчого від 14.05.2020 року. В той же час, підозра ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України оголошена 16.11.2020 року, тобто після виконання експертизи. Станом на час призначення та проведення експертизи ОСОБА_7 статусу підозрюваного не мав, а отже не мав права на участь в експертизі. Протоколами про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.12.2020 року підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 ознайомились з усіма матеріалами досудового розслідування, у тому числі з висновком експерта № 84 та постановою слідчого про призначення цієї експертизи і у них заяв та клопотань не було.
Відповідно до ч.2 ст. 102 КПК України, у висновку експерта обов`язково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Законодавством не передбачено особу, яка повинна попереджати експерта про кримінальну відповідальність. Висновок експерта № 84 містить запис про те, що експерти ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 попереджені про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України та містяться підписи від їх імені. Отже, висновок експерта № 84 відповідає вимогам ст. 102 КПК України.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 27.01.2020 року у справі № 754/14281/17, відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, невідкриття цих документів стороні захисту на стадії виконання ст. 290 КПК України не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті ст. 412 вказаного Кодексу, автоматично не тягне за собою визнання експертного дослідження недопустимим доказом й скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК судових рішень, якщо зазначені документи було отримано у визначеному законом порядку, і згадана сторона не клопотала про надання доступу до медичних документів або при здійсненні судового чи апеляційного провадження їй було забезпечено можливість реалізувати право на ознайомлення з такими документами. Оскільки сторона захисту не подавала до суду будь-яких клопотань щодо надання їй медичних документів, на підставі яких був здійснений висновок експерта № 84, у суду відсутні підстави для визнання цього висновку недопустимим з викладених підстав.

За змістом ст. 85 КК України, належними доказами є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження. Висновок експерта № 84 підтверджуються наслідки дій обвинуваченого щодо потерпілого ОСОБА_9 , як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а тому цей висновок має значення для розгляду справи та є належним доказом.

На підставі викладеного суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання висновку експерта № 84 недопустимим та неналежним доказом.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_9 , у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 винен у його вчиненні та підлягає покаранню за вчинення цього кримінального правопорушення.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ступенем тяжкості, вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, у судовому засіданні не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, як то передбачено ст. 67 КК України.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 , визнав винуватість частково, має постійне місце роботи на посаді переробника радіоактивних відходів ЦДтаРАВ ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», де характеризується позитивно. На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Одружений. Притягається до кримінальної відповідальності вперше. Крім того, суд враховує провокативну поведінку потерпілого ОСОБА_9 та посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , який після виявлення ознак безпорадності потерпілого, добровільно припинив наносити удари та висловлював намір допомогти іншим особам надати допомогу потерпілому.

Викладені обставини зменшуютьступінь суспільної небезпечності особи обвинуваченого ОСОБА_7 та дають підстави суду призначити йому покарання за вчинений ним умисний тяжкий злочин у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 121 КК України, ближче до нижньої межі.
У підготовчому судовому засіданні під потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надійшли позовні заяви про відшкодування майнової та моральної шкоди. Потерпілий ОСОБА_4 , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь матеріальний збиток у сумі 88 020 грн та моральну шкоду у сумі 500 000 грн, завданих внаслідок вчинення злочину ОСОБА_7 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень його сину ОСОБА_9 , останній помер. У зв`язку з цим він поніс витрати пов`язані з похованням тіла сина. Зокрема, на ритуальні послуги 9 220 грн, на поминальні обіди 24 500 грн, транспортні витрати 1200 грн, встановлення надгробного пам`ятника 53 100 грн. Крім того, завдана йому моральна шкода, яка виразилась у тривалих сильних, душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із загибеллю сина, втратою найдорожчого у його житті. Біль втрати дитини у досить юному віці, батька молодої сім`ї, втрати надії та планів на благополучне його майбутнє залишило глибоку рану у його житті. Він щодня згадує свого сина, щодня плаче та сумує, внаслідок цього це негативно відобразилось на його психічному стані. У нього порушився нормальний сон, непокоять постійні неврози, які проявляються тривогою, страхом та нездатністю в повній мірі зосередитись на основних питаннях його життя. Він та його сім`я, почувають себе ображеними та спустошеними. З приводу надмірних психічних навантажень він і його дружина змушені неодноразово звертатись до лікаря невропатолога, психіатра та кардіолога за медичною допомогою, де лікувались стаціонарно та амбулаторно. Особливе, чергове психічне та душевне навантаження він та його сім`я перенесли під час ексгумації тіла сина. Ця процедура була вимушена через невизнання вини та намагання відповідача уникнути відповідальності. Лише при додатковому ретельному судово-медичному обстеженні встановлена причина смерті сина. Протягом тривалого часу відповідач проявивши байдужість не з`явився до нього та його родини, не вибачився за свій вчинок, не висловив співчуття родині, добровільно не відшкодував спричинені матеріальні збитки та моральну шкоду.

Потерпіла ОСОБА_5 у позовній заяві просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на її користь 500 000 грн моральної шкоди. Такі вимоги обґрунтовує тим, що 08.11.2019 року вона та покійний ОСОБА_9 зареєстрували шлюб та проживали спільно однією сім`єю. Внаслідок смерті чоловіка вона зазнала сильних душевних страждань, тобто втратою коханої, дорогої їй людини, з якої за декілька днів до трагедії збудували сім`ю. Вона щодня згадує свого чоловіка, щодня плаче та сумує, внаслідок чого це відобразилось на її психічному стані здоров`я. не може змиритись, що ця страшна трагедія трапилась у її житті, що вона не зможе радіти сімейному щастю, не зможе відчувати себе щасливою дружиною.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Враховуючи викладене, суд застосовує вимоги ч.ч.3, 4 ст.12 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Потерпілий ОСОБА_4 на підтвердження заподіяння йому матеріальних збитків подав до суду квитанцію ТДВ «КАТП 15637» від 16.11.2019 року про прийняття від ОСОБА_4 1200 грн за надані автопослуги «Неоплан», копію розрахункової квитанції СПД ОСОБА_45 від 16.11.2019 року про оплату труни, хреста, ритуальних товарів та послуг на суму 9 220 грн., копії рахунків ФОП ОСОБА_46 від 17.11.2019 року та 21.12.2019 року про оплату послуг з поминальних обідів на суму 18 000,00 грн та 6 500,00 грн відповідно, копію накладної № 5 від 06.05.2021 року про отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_47 комплекту пам`ятника та послуг з установки на суму 53 100 грн.
Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі витрати, які остання понесла на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.
Під поняттям «поховання» законодавець розуміє комплекс заходів та обрядів, зокрема облаштування і утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
Враховуючи доведеність необхідних витрат на поховання ОСОБА_9 та спорудження надгробного пам`ятника, те, що ці витрати поніс ОСОБА_4 , а також доведеність винуватості ОСОБА_7 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , які призвели до його смерті, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.
Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 моральної шкоди суд виходить з наступного.
Згідно з п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.ч.3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У відповідності до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 , підтверджується, що він лікувався:
- у період з 18.11.2019 року до 27.11.2019 року з діагнозом: ВСД по гіпертонічному типу, судинний криз. АНС після емоційного перенавантаження (втрата сина);
- з 09.09.2020 року до 15.09.2020 року перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні ДЗ СМСЧ №3 з діагнозом: ДКМП. Легенева гіпертензія НМК, ГК, КЛА. Фібриляція передсердь. Тривало персистуюча форма;
- з 16.09.20 до 25.09.20 знаходився на стаціонарному лікуванні в КП РОКЛ у центрі лікування складних розладів серця з діагнозом: КАГ (17.09.20) легенева гіпертензія НМК, ТК, КЛА. Фібриляція передсердь тривало персистуюча форма. Відновлений суносовий ритм шляхом ЕДС (22.09.20);
- з 25.09.20 до 02.10.20 амбулаторне лікування у сімейного лікаря з діагнозом: КАГ (17.09.20). Легенева гіпертензія НМК, ТК, КЛА. ФП тривало персист. форма.
Смерть рідного сина потерпілого, початок його лікування відразу після поховання ОСОБА_9 , неодноразове звернення за медичною допомогою у зв`язку з психічним навантаженням, участь в ексгумації трупа ОСОБА_9 дають підстави суду для висновку про те, що потерпілому ОСОБА_4 завдано моральну шкоду, яка виразилась у його душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його близького родича сина ОСОБА_9 . Отже, у зв`язку з доведенням обставин про заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , які потягли смерть останньому, з обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно стягнути на користь ОСОБА_4 моральну у шкоду у сумі 500 000 грн.
Вирішуючи вимогу потерпілої ОСОБА_5 щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди суд бере до уваги, що відповідно до копії виписки медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 , випливає, що 27.11.2019 року (тобто за короткий період часу після смерті ОСОБА_9 ) проходила огляд у сімейного лікаря з приводу ВСД по змішаному типу АНС. 25.11.20 проходила огляд у невролога та 26.12.20 за результатами огляду невролога встановлено діагноз: торолгія м`язево-тонічно прояви.
Копією листа кардіолога ОСОБА_48 доводиться, що потерпіла ОСОБА_5 07.05.20 зверталась із скаргами на виражену загальну слабкість, прискорене серцебиття, кардіалгію, порушення сну. За результатами огляду встановлено діагноз: НЦД за змішаним типом. Синусова тахфікардія. СН0 Ситуаційний стресовий розлад. За результатами огляду призначене лікування.
04.11.20 потерпіла скаржилась на прискорене серцебиття, загальну слабкість, поганий сон. За результатами огляду їй діагностовано НЦД за змішаним типом. Тахікардія. СН0 та призначене відповідне лікування та рекомендовано консультація психолога.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 потерпіла зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 08.11.2019 року, тобто за вісім днів до його смерті.
Смерть чоловіка, неодноразове звернення за медичною допомогою у зв`язку з психічним навантаженням, порушення сну дають підстави суду для висновку про те, що потерпілій ОСОБА_5 завдано моральну шкоду, яка виразилась у її душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_7 щодо її близького родича чоловіка ОСОБА_9 . Отже, у зв`язку з доведенням обставин про заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , які потягли смерть останньому, з обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно стягнути на користь ОСОБА_5 моральну у шкоду у сумі 200 000 грн. При цьому суд врахував, що родинні відносини між потерпілою та покійним ОСОБА_9 настали лише за 8 днів до його смерті. Відсутність спільних дітей, відсутність доказів ведення спільного господарства та незначний проміж часу спільного проживання спростовують стійкість сімейних відносин між потерпілою та покійним ОСОБА_9 . Таким чином, у задоволенні вимог потерпілої в іншій частині необхідно відмовити у зв`язку з безпідставністю.
Питання про долю речових доказів даного кримінального провадження необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, а розподіл процесуальних витрат слід провести згідно з ч.2 ст.124 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в даному кримінальному провадженні в загальній сумі 9 483,02 грн, відповідно до обвинувального акту і які були заявлені стороною обвинувачення до стягнення в судовому засіданні та є документально підтвердженими, згідно з ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_7 у повному обсязі.
Вирішуючи клопотання прокурора, заявлене у судових дебатах щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, суд враховує наступні обставини.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Згідно із ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Часткове визнання винуватості обвинуваченим, а також досліджені матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя особи та судом призначено йому покарання у виді позбавлення волі. Тяжкість призначеного покарання, на думку суду, може у разі усвідомлення особою невідворотності і реальності його застосування спонукати ОСОБА_7 до уникнення покарання, а отже переховування від суду. При цьому суд враховує, що одразу після вчинення злочину ОСОБА_7 з місця події зник та пішов до місця свого проживання, поблизу якого був зупинений працівниками поліції. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про існування високого ступеню ризиків переховування обвинуваченого від суду, у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з його ізоляцією або не обрання запобіжного заходу. Зазначені вище обставини свідчать, що менш суворий запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, визнаним судом доведеними.
За таких обставин, вирішуючи клопотання прокурора щодо запобіжного заходу в порядку п.2 ч.3 і п.2 ч.4 ст.374 КПК України, суд вважає за належне обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів без визначення розміру застави з урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України. При цьому суд врахував, що умисний тяжкий злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнаний винуватим, скоєний із застосуванням насильства та спричинив загибель людини.
З врахуванням встановлених обставин, на підставі ч. 2 ст.121 КК України, керуючись ст.ст.368-371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 588 020 (п`ятсот вісімдесят вісім тисяч двадцять) грн як відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 200 000 (двісті тисяч)грн як відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_5 відмовити

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні в загальній сумі 9 483 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят три) грн 02 (дві) коп.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду після проголошення вироку, строком на шістдесят днів до 14 жовтня 2021 року включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання.

Виконання в частині взяття під варту покласти на Вараський РВП ГУНП України в Рівненській області, конвойну роту ГУНП України в Рівненській області та ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Речові докази:

-зрізи нігтів з пальців правої та лівої руки трупа ОСОБА_9 , змиви з правої та лівої руки трупа ОСОБА_9 , контрольний зразок марлі; одяг трупа ОСОБА_9 , а саме: кофту чорного кольору із написом «URBANPLANET», штани темно-синього кольору, темні труси, пару шкарпеток чорного кольору з написом «PUMA» та кросівки чорного кольору із написом «PUMA»; порожню пластикову пляшку; зрізи нігтів з лівої та правої руки ОСОБА_7 , змиви з правої та лівої руки ОСОБА_7 , контрольний зразок марлі; 4 (чотири) окремі паперові конверти в яких містяться зразок крові ОСОБА_7 (у висушеному стані на марлевих серветках та контроль марлі) знищити.

-мобільний телефон, чохол із ключами, куртку зеленого кольору, бейс чорного кольору та спортивну сумку чорно-червоного кольору із наступними речами: пара капців чорного кольору, пара кросівок біло-чорного кольору у поліетиленових пакетах, шорти червоного кольору, футболка синього кольору, труси темного кольору, полотенце синього кольору, флакон гелю для душа, кубок біло-золотистого кольору, та лопатку повернути законному володільцю ОСОБА_4 ;

-одяг добровільно виданий ОСОБА_7 , а саме туфлі, штани типу джинси, кофту та куртку повернути законному володільцю ОСОБА_7 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в цей самий строк з моменту вручення їм копії вироку.
Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1