Справа № 182/8357/18
Провадження № 1-кп/0182/269/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд, Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження № 0005199 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не є інвалідом та пенсіонером, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.02.2012 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.І ст.76 КК України до обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним терміном 1 рік;
- 24.10.2012 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.ст.71,72 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 місяць за вироком від 08.02.2012 року та остаточно призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Звільнений 23.11.2015 року по відбуттю строку покарання
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :
17.12.2017 року приблизно о 17:00 годині ОСОБА_3 знаходився на перехресті вул. Лапинська та вул. Грушко в м. Нікополь Дніпропетровської області, де побачив чоловіка, а саме ОСОБА_5 , який впав на проїжджу частину у калюжу. Після чого ОСОБА_3 , перебуваючи в тому самому місці та в той же час, підійшов до ОСОБА_6 , який був без свідомості, та почав відтягувати його з дороги, однак ОСОБА_5 ніяк на це не реагував. У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , все ще перебуваючи в тому самому місці та в той же час, шляхом вільного доступу, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, повторно з корисливих мотивів таємно обшукав кишені одягу потерпілого ОСОБА_5 та викрав з однієї з кишень одягу потерпілого мобільний телефон «Lenovo А369І», імеі: НОМЕР_1 , середня ринкова вартість якого згідно висновку експерта №269 від 06.06.2018 станом на 17.12.2017 складає 900,00 грн., та який належать ОСОБА_5 , чим спричинено останньому матеріальний збиток на вказану суму.
З місця злочину ОСОБА_3 зник, тим самим отримав змогу викраденим майном розпорядитись на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю і суду показав, що в ввечері в кінці 2017р., неподалік перехрестя вул. Лапинської та вул. Грушка він побачів чоловіка, який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та лежав на дорозі. Це був ОСОБА_7 , який мешкав на сусідній вулиці. Він підійшов до нього та відтягнув з проїжджої частини дороги. Коли він віддтягував ОСОБА_8 з дороги у того з кармана випав мобільний телефон. Він забрав телефон та пішов по своїм справам. На теперішній час він відшкодував потерпілому вартість телефону. В скоєному щиро кається.
Потерпілий у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву в якій просить суд розглянути кримінальне провадження за його відсутності. Цивільний позов заявляти не бажає, претензій до обвинуваченого не має. Покладався на розсуд суду при призначенні покарання обвинуваченому.

Сторони провадження не оспорюють законність і допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, а також погоджуються з кваліфікацією дій обвинуваченого, нових доказів суду для дослідження не надано. За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. У суду немає сумнівів у тому, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і така позиція обвинуваченого є добровільною.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Суд враховує що обвинувачений є раніше судимою особою. Він задовільно характеризується за місцем свого постійного проживання. ОСОБА_3 визнав свою провину, відшкодував вартість викраденого майна, щиро розкаявся у вчиненому злочині на що вказує те, що він давав послідовні, правдиві покази в судовому засіданні, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставинами, що обтяжують покарання судом не встановлено. Суд приймає до уваги позицію потерпілого, який відмовився від участі у судовому розгляді зазначеного кримінального провадження, цивільний позов останнім не заявлений, вартість викраденого майна йому відшкодована, і він поклався на розсуд суду при призначенні покарання обвинуваченому.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України шляхом звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, речові докази відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 269 від 06.06.2018р., які відповідно до наданого суду розрахунку складають 100,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 124, 370, 371, 374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 100 (сто) гривень.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1