Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2332/21
У Х В А Л А
09.05.2021 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Виноградівського відділу Берегівської оружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000207 від 07.05.2021 р., щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Подане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 , будучи 12.04.2019 засудженим Виноградівським районним судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з двохрічним іспитовим строком та відносно якого 24.07.2019 та 17.11.2020 року до Виноградівського районного суду скеровано обвинувальні акти у кримінальному провадженні №0000513 від 30.05.2019 року за ч.3 ст. 185 КК України та у кримінальному провадженні №0000507 від 08.07.2020 року за ч.3 ст. 185 та ч. 2 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, а повторно скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах;

Так, 07 травня 2021 року, близько 04 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , будучи в попередній злочинній змові із своїм рідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув під керуванням останнього на автомобілі марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору на територію автомобільної мийки, яка належить ФОН ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Тоді, ОСОБА_5 , впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, усвідомлюючи, що його дій залишаться не поміченими, діючи у попередній злочинній змові з ОСОБА_5 , умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих спонукань, таємно проник через незачинені двері до чоловічого туалету приміщення будівлі автомобільної мийки за вищевказаною адресою де через незачинене вікно розміром 0,7x0,5 м., незаконно проник всередину приміщення складу вказаної будівлі, звідки викрав глибинний насос марки «МС», вартість якого становить 1500 гривень, водяний насос марки «ВАВ», 1,43 кВ, вартість якого становить 2000 гривень, шуруповерт марки «DEWALT», вартість якого становить 1200 гривень, бензопилу, вартість якої становить 2500 гривень, та флекс марки «Makita» вартість якого становить 1500 гривень, після чого, пошкодивши вхідні двері до приміщення адміністратора зайшов всередину, звідки з шухляди шафи, таємно викрав грошові кошти в сумі 25 000 гривень, що належать на правах приватної власності ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_5 , помістили вище вказані незаконно здобуті речі до салону автомобіля марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору і під керуванням ОСОБА_5 покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

За свої злочинні дії, зокрема у пособництві вчинення злочину, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 3 000 гривень.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 33 700 гривень.

07 травня 2021 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено до ІТТ №3 Головного управління Національної поліції в Закарпатській області і в той же день ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення., передбаченого ч. З ст. 185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачено ч. З ст. 185 за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, тобто скоїв тяжкий злочин.

У відповідності до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Вина ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідків та іншими матеріалами.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 , раніше засуджений вироком 12.04.2019 засудженим Виноградівським районним судом за ч.2 ст.185, ч.З ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з двохрічним іспитовим строком та відносно якого 24.07.2019 та 17.11.2020 року до Виноградівського районного суду скеровано обвинувальні акти у кримінальному провадженні №0000513 від 30.05.2019 року за ч. З ст. 185 КК України та у кримінальному провадженні №0000507 від 08.07.2020 року за ч. З ст. 185 та ч. 2 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний тяжкий злочин, не має міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання, а тому існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі Закарпатської області з метою переховування від органу досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджатиме кримінальному проваджена о іншим чином, а тому з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання його спробам переховуватись :д органів досудового розслідування чи/та суду, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт підозрюваного будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризиків, порівняно із тримання під вартою.

На даний час є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків кримінального провадження.

Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Більше того, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків даного кримінального правопорушення, без дозволу слідчого, прокурора та суду, з метою пошуку роботи, може виїхати з місця постійного проживання, переховуючись при цьому від органів слідства, прокурора, суду та враховуючи те, що на даний час відносно ОСОБА_5 до Виноградівського районного суду скеровано обвинувальні акти у кримінальному провадженні №0000513 від 30.05.2019 року за ч. З ст. 185 КК України та у кримінальному провадженні №0000507 від 08.07.2020 року за ч. З ст. 185 та ч. 2 ст. 309 КК України, а також те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, розлучений, не має постійного джерела доходу, внаслідок чого не має соціальних чинників, які б прив`язували його до постійного місця проживання, а також те, що ОСОБА_5 вчинив злочин перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді застави яка діє в межах судового розгляду кримінального провадження №0000513 від 30.05.2019 року за ч. З ст. 185 КК України.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 так як такі ним дотримані не будуть.

В свою чергу майновий стан та відсутність будь - яких відомостей про наявність ОСОБА_5 постійного місця роботи, позбавляють можливості обрати щодо останнього, запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 , ніде офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, по місцю свого проживання характеризується негативно, неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, вчинив тяжкий злочин проти власності, а тому існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі Закарпатської області або ж за межі території України, як з метою переховування від органу досудового розслідування так із метою пошуку роботи, впливати на основних свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт підозрюваного будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із тримання під вартою.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, дає підстави для обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали. Прокурор зазначив, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин проти власності під час умовного терміну засудження. Щодо нього до суду скеровано інші обвинувальні акти, у яких він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів. Перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти злочини, а усвідомивши неминучість покарання може переховуватися від слідства та суду.

Підозрюваний та захисник щодо клопотання заперечили, зазначивши, що вказаний прокурором запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим, необґрунтованим та не відповідає особі ОСОБА_5 .

Крім того зазначив, що співмешкає з колишньою дружиною, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Донька ОСОБА_9 потребує лікування. Просив застосувати відносно ОСОБА_5 домашній арешт.

Підозрюваний щодо клопотання заперечив, просив застосувати відносно нього домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого, які клопотання підтримали, підозрюваного та захисника, які просили у задоволенні клопотання відмовити, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України, яка 07.05.2021 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України йому вручена.

Слідчий суддя також визнає доведеним обставинами про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчим суддею також враховується тяжкість вчиненого злочину: підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, дані про особу ОСОБА_5 не працюючий, розлучений. Крім того приймається до уваги, що підозрюваний не має постійного місця роботи, в пошуках заробітку може покинути місце проживання, не має стійких соціальних зв`язків, оскільки розлучений, тобто не має чинників, які б прив`язували його до місця свого проживання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

З врахуванням обставин провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про проведення першочергових необхідних слідчих дій, суд вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила даний злочин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Зокрема, слідчим суддею враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд звертає увагу сторони захисту на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею/судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Доводи захисника про те, що його підзахисний фактично співмешкає із колишньою дружину, від шлюбу з якою мають двох неповнолітніх доньок ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька ОСОБА_10 хворіє, потребує лікування, судом приймаються до уваги, однак разом з тим, з урахуванням особи підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, що дає підстави для суду вважати, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень.

За таких обставин, слідчий-суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства і вважає доцільним визначити заставу, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставин, правові підстави для визначення підозрюваному застави у мінімальному розмірі відсутні, оскільки такий розмір не зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів починаючи з 07.05.2021 року і до 05.07.2021 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_11 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 181600 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії ухвали, тобто до 05.07.2021 року.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу слідчого, прокурора, суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 05.07.2021 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1