Справа № 196/93/21
Провадження № 1-кп/209/200/21
У Х В А Л А
12 квітня 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: - секретаря ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
захисника обвинувачених (адвоката) - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР 11 вересня 2018 року за № 0000445 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Відносно обвинуваченого був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 21.04.2021 року.
В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Своє клопотання мотивує тим, що 11.09.2018 близько 18.50 години ОСОБА_6 знаходився в селі Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, маючи умисел, спрямований на напад відносно потенційного потерпілого, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб(розбій), з проникненням в інше приміщення, вступив в попередню змову з ОСОБА_7 , розподіливши ролі у скоєнні злочину, відповідно до умов злочинної змови, в двох перелізли через паркан на територію не працюючої АЗС, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 та проникли до приміщення операторської, де на той час перебував потерпілий ОСОБА_4 .

Далі, із застосуванням насилля небезпечного для здоров`я потерпілого почали наносити руками та ногами удари по різних частинам тіла останнього, чим спричинили тілесні ушкодження. При цьому вказані особи погрожували потерпілому застосуванням насильства небезпечного для життя потерпілого, яке полягало в погрозі зброєю, а саме демонстрували готовність застосувати предмет схожий на пістолет «Форт-17Р» та пригнічуючи волю останнього до спротиву, заволоділи грошовими коштами належними ОСОБА_4 в сумі 4800,00 тисяч гривень, котрі перебували в шухлядці столу.

Після чого, ОСОБА_6 , діючи відповідно до умов злочинної змови, усвідомлюючи суспільну небезпечність вчиненого, спільно з ОСОБА_7 зникли з місця вчинення злочину на мотоциклі синього кольору «Хонда СBR 600» д/з № НОМЕР_1 , разом з коштами, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи, що ОСОБА_6 після скоєння кримінального правопорушення втік та за місцем проживання не перебував, що свідчить про те, що останній усвідомлюючи покарання яке йому загрожує за даний злочин перебуваючи на волі може переховуватись від суду з метою уникнути у майбутньому відповідальності.

Також посилався, що ОСОБА_6 відомі свідки даного правопорушення, останній може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні або знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 11.09.2018 року близько 18.50 години знаходився в селі Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, маючи умисел, спрямований на напад відносно потенційного потерпілого, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій), з проникненням в інше приміщення, вступив в попередню змову з ОСОБА_6 , розподіливши ролі у скоєнні злочину, відповідно до умов злочинної змови, в двох перелізли через паркан на територію не працюючої АЗС, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 та проникли до приміщення операторської, де на той час перебував потерпілий ОСОБА_4 .

Далі, із застосуванням насилля небезпечного для здоров`я потерпілого почали наносити руками та ногами удари по різних частинам тіла останнього, чим спричинили тілесні ушкодження. При цьому вказані особи погрожували потерпілому зброєю, а саме демонстрували готовність застосувати предмет схожий на пістолет «Форт-17Р» та пригнічуючи волю останнього до спротиву, заволоділи грошовими коштами належними ОСОБА_4 в сумі 4800,00 тисяч гривень, котрі перебували в шухлядці столу.

Після чого, ОСОБА_7 , діючи відповідно до умов злочинної змови, усвідомлюючи суспільну небезпечність вчиненого, спільно з ОСОБА_6 втекли з місця вчинення злочину на мотоциклі синього кольору «Хонда СBR 600» д/з № НОМЕР_1 , разом з грошовими коштами, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи, що ОСОБА_7 після скоєння кримінального правопорушення втік та за місцем реєстрації не перебував, що свідчить про те, що останній усвідомлюючи покарання яке йому загрожує за даний злочин перебуваючи на волі може переховуватись від суду з метою уникнути у майбутньому відповідальності.

Також ОСОБА_7 відомі свідки даного правопорушення, що з метою ухилення від відповідальності обвинувачений може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні або знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Захисником ОСОБА_5 подано клопотання про зміну запобіжного заходу в якому просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Усвоєму клопотанні посилався на те, що прокурором не доведено, що ОСОБА_6 перебував у розшуку, повідомлення про підозру вручено з порушенням норм КПК України, а саме вручено особі, не за місцем проживання останнього, порушено право на захист, після формального повідомлення про підозру, повістка від 04.10.2018 року вручена ОСОБА_6 08.10.2018 року для участі у слідчих діях без зазначення процесуального статусу, оскільки підозра оголошена 05.10.2018 року, у протоколі допиту батька обвинуваченого, зазначено, що вони з сином не спілкуються та не проживають разом, що засвідчує про неможливість належного вручення повісти про виклик. Крім того стороною обвинувачення не підтверджено того, що постанова про зупинення досудового розслідування, у зв`язку з його розшуком, направлялася за місцем реєстрації обвинуваченого. Також пояснив, що ОСОБА_6 сам прибув у судове засідання 10.12.2020 року, після належного повідомлення, про час та місце його проведення. Вважає необгрунтованими доводи обвинувачення, що останній не працевлаштований, оскільки вказані обставини спростовуються наданою ним довідкою з місця роботи ОСОБА_6 та характеристикою підприємства. Крім того згідно "Акту про проживання" встановлено, що ОСОБА_6 проживав за адресою, АДРЕСА_4 з травня 2018 року по грудень 2020 року. У своєму клопотанні посилався, що обвинувачений має сталі соціальні зв`язки, має дитину, про яку піклувався та допомагав. Кім того згідно висновку медичного центру "Медікум" від 26.12.2017 року, у обвинуваченого мікроліти двох нирок, перегин жовчного міхура. З підстав викладеного, вважає, що ризики оголошені прокурором в судовому засіданні, взагалі не існують. Просив не посилатися на ухвалу Апеляційного суду, а дослідити і оцінити докази надані ним, безпосередньо у судовому засіданні і прийняти по ним законне і обгрунтоване рішення.

Відносоно обвинуваченого ОСОБА_7 захисник надав суду клопотання в якому просив змінити раніше застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просив змінити на особисте зобов`язання. У своєму клопотанні посилався на те, що прокурором не доведено, що ОСОБА_7 перебував у розшуку, повідомлення про підозру вручено з порушенням норм КПК України, а саме вручено захиснику, який залучений з регіонального центру безкоштовної правової допомоги, порушено право обвинуваченого на захист, оскільки захисник отримав свій процесуальний статус передчасно, повістка від 04.10.2018 року вручена ОСОБА_7 08.10.2018 року для участі у слідчих діях без зазначення процесуального статусу, оскільки підозра оголошена 05.10.2018 року, у протоколі допиту дідуся обвинуваченого, зазначено, що вони з внуком на той час не проживали разом, що засвідчує про неможливість належного вручення повісти про виклик. Крім того стороною обвинувачення не підтверджено того, що постанова про зупинення досудового розслідування, у звязку з його розшуком, направлялася за місцем реєстрації обвинуваченого. Вважає необгрунтованими доводи обвинувачення, що останній не працевлаштований, оскільки вказані обставини спростовуються наданою ним довідкою з місця роботи ОСОБА_7 та характеристикою підприємства. Крім того згідно "Акту про проживання" встановлено, що ОСОБА_7 проживав за адресою, АДРЕСА_2 з травня 2018 року по грудень 2020 року. У своєму клопотанні посилався, що обвинувачений має сталі соціальні звязки, має хворих дідуся і бабуся, які потребують постійного стороннього догляду. З підстав викладеного, вважає, що ризики оголошені прокурором в судовому засіданні, взагалі не існують. Просив не посилатися на ухвалу Апеляційного суду, а дослідити і оцінити докази надані ним, безпосередньо у судовому засіданні і прийняти по ним законне і обгрунтоване рішення.

Потерпілий просив не застосовувати до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі. З будь-якими заявами з приводу здійснення на нього тиску з боку обвинувачених, до правоохороних органів не звертався, тиск не нього не здійснювався.

Обвинувачений ОСОБА_6 в суді заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Повністю підтимав свого захисника та викладені ним у клопотанні факти.

Обвинувачений ОСОБА_7 в суді заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Повністю підтимав свого захисника та викладені ним у клопотанні факти.

У судовому засіданні були допитані свідки, заявлені стороною захисту, щодо підтвердження обставин місця мешкання та роботи обвинуваченого ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_8 яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_6 в суді пояснила, що її син зі свооєю сім`єю проживав в районі Черьомушки, м. Кам`янського, точної адреси не знає, а іноді проживав на ОСОБА_9 , жив звичайним життям, працював у м. Дніпрі з 2018 року по 2020 рік. Також пояснила, що обвинувачений зі своїм батьком не спілкується, підозра була отримана батьком, однак той про неї не повідомив їм, а лише в подальшому сказав, що отримав якогось листа.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що проживала з обвинуваченим ОСОБА_6 , однією сімєю, без реєстрації шлюбу, проживали по АДРЕСА_5 . Проживали звичайним життям, виховували дитину, ОСОБА_6 працював та утримував їх сім`ю.

У судовому засіданні був допитаний свідок, заявлений стороною захисту, щодо підтвердження обставин місця мешкання та роботи обвинуваченого ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що проживала з обвинуваченим ОСОБА_7 , однією сімєю, без реєстрації шлюбу, проживали по АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 . Проживали з 2018 року звичайним життям, ОСОБА_7 працював та утримував їх сім`ю, а токож хворих дідуся та бабусю, які потребують постійного стороннього нагляду.

Відповідно до ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, а згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Положеннями статті 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчинення особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обгрунтованість та законність вручення підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо порушень норм КПК України при врученні повідомлень про підозру та обгрунтованості висунотого обвинувачення.
Згідно ч. 2 ст. ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за яке може бути призначено покарання до дванадцяти років позбавлення волі. Крім того обвинуваений після скоєння кримінального правопорушення втік, що свідчить про те, що останній усвідомлюючи покарання яке йому загрожує за даний злочин перебуваючи на волі може переховуватись від суду з метою уникнути у майбутньому відповідальності, може впливати на свідків. Всі ці обставини свідчать про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за яке може бути призначено покарання до дванадцяти років позбавлення волі. Крім того обвинуваений після скоєння кримінального правопорушення втік та за місцем реєстрації не перебував, що свідчить про те, що останній усвідомлюючи покарання яке йому загрожує за даний злочин перебуваючи на волі може переховуватись від суду з метою уникнути у майбутньому відповідальності, може впливати на свідків. Всі ці обставини свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

На думку суду, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаних осіб, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій вони піддаються до кримінальної відповідальності, з огляду на що суд вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими.
Що стосується доводів прокурора, про те що обвинувачені можуть знищити, сховати чи спотворити речі, які мають значення для кримінального провадження, то цей ризик не доведено, так як досудове розслідування завершено, процедура збору доказів також припинена, а отже ризик цього не може існувати в принципі на стадії судового розгляду.
Що стосується доводу, що обвинувачені можуть впливати на потерпілого, то ані в клопотанні, ані в поясненнях прокурор не вказав про те, що протягом досудового слідства здійснювався якийсь вплив на потерпілого, чи від останнього надходили заяви про вплив чи є будь-які інші докази, які вказують на такий. Вказані обставини, відсутності впливу з боку обвинувачених підтвердив і сам потерпілий під час розгляду вказаного клопотання. А отже вказаний ризик також є недоведеним.
Пояснення свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд не приймає до уваги, в якості підтвердження місця мешкання, оскільки самі свідки суду пояснили, що обвинувечені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 періодично змінюють місця мешкання. Крім того вказані свідки є родичами та близькими людьми обвинувачених, а отже є зацікавленими особами. З цих підстав суд вважає їх покази такими як намагання допомогти обвинуваченим, щоб останнім було обрано запобіжних захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Що стосується пояснень сторони захисту, то останні жодним чином вищевказані висновки не спростовують.
Продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України, зазначеним вище ризикам, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим ст. 177 КПК України, зазначеним вище ризикам, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні клопотань захисника обвинувачених - ОСОБА_5 - відмовити.

Продовжити застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.00 годин 09 червня 2021 року.

Продовжити застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.00 годин 09 червня 2021 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів - процесуальних керівників у цьому кримінальному проваджені.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1