Справа № 548/2622/19
Провадження № 1-кп/539/65/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2021 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Лубенського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

В судовому засіданні захисником було оголошено подане ним письмове клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі п.4. ч.1 ст.284 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що 13 вересня 2020 року набрав чинності Закон України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», яким визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про заборону грального бізнесу в Україні» та статтю 203-2 КК України, викладено в новій редакції, згідно якої кримінальній відповідальності підлягають тільки особи, які здійснюють незаконну діяльність з організації або проведення азартних ігор без ліцензії. Тобто фактично скасована абсолютна заборона такого виду господарської діяльності та передбачено право особи на отримання відповідного виду ліцензії.

Диспозиція кримінально - правової норми - статті 203-2 КК України, що була чинна до 13 вересня 2020 року, мала бланкетний характер, і як наслідок, зумовлювала для встановлення елементів складу злочину - зайняття гральним бізнесом, звернення до Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 року. Саме Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення законодавства про заборону грального бізнесу в Україні» від 19.05.2011 року, було розширено поняття грального бізнесу за рахунок додавання діяльності пов`язаної з наданням можливості доступу до азартних ігор.

Отже, лише Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні», що втратив чинність, визначалося поняття об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, в редакції до 13.09.2020 р., а саме - діяльність, пов`язана з організацією грального бізнесу; діяльність, пов`язана з проведенням грального бізнесу; діяльність, пов`язана з наданням можливості доступу до азартних ігор. Крім того, інкримінована обвинуваченій ОСОБА_4 , - діяльність з надання можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах та комп`ютерних симуляторах, а саме: виконання ролі оператора комп`ютерних симуляторів, диспозицією статті 203-2 КК України, в новій редакції, взагалі не передбачена і існувала лише в період абсолютної заборони на зайняття гральним бізнесом та була передбачена, втратившим чинність Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Станом на дату розгляду кримінальної справи в суді, заборона на такий вид діяльності, як зайняття гральним бізнесом, скасована, а частина 1 статті 203-2 КК України, що діє з 13.08.2020 року передбачає новий склад правопорушення - відповідальність за організацію та проведення азартних ігор без ліцензії.

Отже, враховуючи, що Закон України «Про заборону грального бізнесу в Україні», яким діяльність з надання можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах та комп`ютерних симуляторах, визначалась як елемент об`єктивної сторони складу злочину - зайняття гральним бізнесом, скасовано, а диспозиція статті 203-2 КК України в новій редакції, виключає можливість притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_4 за вчинення дій з надання доступу до азартних ігор на гральних автоматах та комп`ютерних симуляторах, підлягає застосуванню частина 1 статті 5 КК України - закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі.

Обвинувачена підтримала думку свого захисника.

У свою чергу прокурор заперечував проти задоволення даного клопотання, оскільки нова редакція ст.203-2 КК України лише змінила свою редакцію, а не була повністю виключена із закону. Дії які забороняють зайняття гральним бізнесом залишаються забороненими, хоча і при умові отримання ліцензії. Тому підстави п.4. ч.1 ст.284 КПК України для закриття провадження відсутні.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Діяння, що інкриміноване обвинуваченій відбулося в лютому 2019 року. У цей час діяла наступна редакція ч.1 ст.203-2 КК України (згідно із Законом № 2852-VI від 22.12.2010; із змінами, внесеними згідно із Законами №4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016): «1.Зайняття гральним бізнесом - карається штрафом від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.»

На час інкримінування також діяв ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні» (Закон втратив чинність на підставі Закону №768-IX від 14.07.2020) ст.2 якого наголошувала, що в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

У відповідності до п.1 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень 12.09.2020 року набрали чинності зміни ЗУ «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор»(Голос України від 12.08.2020 /№№141-142 ) щодо статті 203-2 Кримінального кодексу України, яка була викладена у новій редакції, а саме:

«Стаття 203-2. Незаконна діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей

1. Організація або проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону або випуск чи проведення лотерей особою, яка не має статусу оператора лотерей, або організація чи функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей, які проводяться в мережі Інтернет, - караються штрафом від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на один рік.»

Тобто, з часу інкримінованого діяння гр. ОСОБА_4 ч.1 ст.203-2 КК України змінила свою редакцію в бік розширення об`єктивної сторони діяння: організація або проведення азартних ігор без ліцензії; організація чи функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор які проводяться в мережі Інтернет. Зміна стосується також і покарання, яке було посилено, шляхом додавання, такого виду покарання як позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на один рік.

Отже, можливо дійти висновку про посилення відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України з набранням чинності новою редакцією ст.203-2 КК України (12.09.2020 року). Саме діяння незаконного зайняття гральним бізнесом, як було так і залишається криміналізованим, законодавець дещо уточнив норми, та послабив їх дію(в частині дозволу займатися діяльністю за наявності ліцензії) але не скасовував відповідальність за вчинення даного діяння, тому посилання захисту на п.4 ч.1 ст.284 КПК України(набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинене особою) є помилковим, що має наслідком відмову у задоволенні клопотання захисту.

Така позиція суду узгоджується з ч.3 ст.3 КК України якою визначено, що злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом. Кодексом не скасована відповідальність за зайняття гральним бізнесом, тому відсутні підстави для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284,372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття провадження по справі на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1