Справа №666/368/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника органу пробації: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого інспектора Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Херсонські області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсона, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 06.12.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України (з урахуванням змін внесених ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.09.2020 року), та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На розгляд суду надійшло подання старшого інспектора Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Херсонські області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.

У судовому засіданні представник органу пробації при вирішенні подання поклалась на розсуд суду.

Прокурор, вважав, що в задоволенні подання органу пробації слід відмовити, вказавши на його необгрунтованість.

Засуджений ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні подання.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріалів справи та проаналізувавши наведені у поданні доводи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як видно з матеріалів особової справи №22/2017 р. за час перебування ОСОБА_5 на обліку в Дніпровському РВ філії ДУ «Центр пробації» дійсно мали місце факти його неявки для реєстрації у визначені йому дні.

За змістом ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання (ч. 2 ст. 78 КК України).

З роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що згідно ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

З огляду на наведене, при вирішенні даної справи з`ясуванню підлягає питання про те, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, чи застосовувалися органом пробації до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання, як того вимагають положення ст. 166 КВК України.

Проте, подання органу пробації, що є предметом розгляду у даній справі, не містить обгрунтування наведених обставин.

З досліджених матеріалів особової справи ОСОБА_5 вбачається, що жодних застережень щодо наслідків невиконання вироку суду відносно засудженого органом пробації винесено не було, достатні розшукові заходи для встановлення його місцезнаходження під час перебування його на обліку в органі пробації проведені не були.

Крім того, з матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 під час іспитового строку до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягувався, іспитовий строк фактично закінчився 06.12.2018 року.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що матеріали справи та викладені в поданні доводи не містять належного та достатнього обгрунтування на підтвердження небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, а тому суд не вбачає беззаперечних підстав для прийняття рішення про направлення його для відбування призначеного покарання.

Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 534 ч. 5, 537 ч. 1 п. 8, 539 КПК України, ст.ст. 164, 166 КВК України, суд, -

постановив:
У задоволенні подання старшого інспектора Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Херсонські області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 7 (семи) діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1