Справа № 483/2250/19
Провадження 1-кп/483/43/2021
ВИРОК
Іменем України

16 лютого 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 2 в м.Очакові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000766 від 28.08.2019 рокувідносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , в ніч з 27 серпня на 28 серпня 2019 року (більш точну годину в ході досудового розслідування не встановлено), маючи умисел на незаконне зайняття рибним промислом, з корисних мотивів, з метою незаконного вилову риби без наявності законного дозволу на вилов водних біоресурсів, повністю розуміючи та усвідомлюючи кримінальну караність за це, взявши із собою завчасно підготовлені 3 месинові сітки, що представляють собою незаконні знаряддя лову, направився до акваторії Дніпровсько-Бузького лиману, в районі с. Іванівка, Очаківського р-ну, Миколаївської області.

Реалізуючи свій злочинний корисний умисел, направлений на незаконне зайняття рибним промислом, ОСОБА_3 , прибувши до акваторії Дніпровсько-Бузького лиману, в районі с. Іванівка, Очаківського р-ну, Миколаївської області, встановив у воді 3 месинові сітки, які представляють собою - незаконні знаряддя лову. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне зайняття рибним промислом з корисливих мотивів, ОСОБА_3 28 березня 2019 року приблизно о 04:00 годин, використовуючи незаконне знаряддя лову, а саме три месинові сітки, видобув з акваторії Дніпровсько-Бузького лиману велику кількість живих водних біоресурсів, а саме: рибу "піленгас (молодь)" в кількості 25 шт., рибу "пузанок" в кількості 6 шт., рибу "карась сріблястий" в кількості 1 шт., рибу "атерина" в кількості 24 шт., рибу "бичок" в кількості 1 шт., рибу "кефаль (сингіль)" в кількості 11 шт, рибу "окунь (сонячний)" в кількості 1 шт.

Після описаних протиправних дій, 28 серпня 2019 року приблизно о 04 годині, ОСОБА_3 був виявлений старшим оперуповноваженим ПНММ першого сектору ОРВ "з м. д .н. п. Миколаїв" ОСОБА_6 , на березі Дніпровсько-Бузького лиману, в районі села Іванівка, Очаківського району Миколаївської області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249 КК України визнав частково та суду показав, що того дня він у знайомого ОСОБА_7 взяв дві сітки для вилову риби та приблизно о 22 годині пішов до Дніпро-Бузького лиману, де на відстані приблизно 200 метрів від берега встановив їх з метою вилову риби «карася», після чого повернувся додому. Приблизно на пів третю годину ночі він знов повернувся до Дніпро-Бузького лиману за для зняття сіток з уловом. Коли знімав сітки, то приблизно метрах в 100 від берега він зустрів чоловіка на ім`я ОСОБА_8 , якого він раніше не знав, та якій також знімав сітки. Після того, як він зняв сітки з рибою та виходив на беріг, то побачив на березі приблизно в 50-70 метрах людину та припустив, що це був незнайомий йому раніше ОСОБА_8 . Після цього він побачив світло ліхтарів та розуміючи, що вилов риби є браконьєрством, сховав мішок з виловленою рибою до комишів. Одразу після цього до нього підійшли 2 прикордонника та на їх питання, де знаходиться незаконно виловлена риба, він добровільно показав. При цьому він відразу зазначив, що ним особисто виловлена лише риба «карась», а інша риба була виловлена не ним.

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Керуючись законом, безпосередньо дослідивши докази, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, в повному обсязі доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які отримані в порядку, встановленому Кримінально-процесуальним Кодексом України, зокрема, показаннями свідків, документами, оцінкою заподіяної шкоди природно-заповідному фонду України, речовими доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:
- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є дільничним інспектором прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". 28 серпня 2019 року приблизно о 04 год. ранку, разом з ОСОБА_10 здійснювали патрулювання ділянки на узбережжі Дніпро-Бузького лиману. В районі села Іванівка за допомогою тепловізора було здійснено спостереження та виявлено одну особу, яка здійснювала вилов водних живих ресурсів. Вони зачекали поки особа вийде на беріг, потім затримали її. Це був обвинувачений. При ньому були заборонені знаряддя лову: сітки та риба кефаль, карась та пелінгас. В подальшому ними були викликали працівників поліції та рибоохоронний патруль. Під час затримання Оболонський визнавав, що сітки з карасем належать йому, а інша чоловіку на ім`я ОСОБА_8 , але при цьому не зазначив його прізвище;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює на посаді головного державного інспектора Миколаївського рибоохоронного патруля. 28 серпня 2019 року, приблизно о 04:00 годині ранку йому зателефонував районний інспектор рибоохорони Очаківської дільниці ОСОБА_12 та повідомив, що співробітниками прикордонної служби, в районі села Іванівка, затримано порушника з сітками та рибою і необхідно прихати скласти протокол. Він приїхав на місце затримання близько 06 години ранку. На березі вже були обвинувачений, співробітники поліції та прикордонної служби, які проводили свої процесуальні дії. Повідомили йому, що громадянин здійснював лов риби сітками та був затриманий з виловленою рибою. Біля обвинуваченого було два мішки з рибою. Поліцейські знайшли понятих, після чого була перерахована риба. Ним було складено адміністративний протокол за ч.4 ст. 85 КУпАП. В поясненнях обвинувачений написав, що ловив рибу та був затриманий. Також додав, що він особисто складав опис вилученої риби;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 вказав, що виконував обов`язки оперативного працівника прикордонної служби в м.Очакові та відповідав за ділянку Очаківського району. 27-28 серпня 2019 року увечері разом з ОСОБА_14 поїхали патрулювати ділянку з метою виявлення порушень, пов`язаних з браконьєрством. Того дня їм допомагали солдати-строковики. В районі населеного пункту с.Іванівка, ближче до ранку, в тепловізійний комплекс побачили, що одна особа здійснювала незаконний вилов та знаходилася у воді приблизно метрах 50 від берега. Коли вони підійшли до людини, це був обвинувачений, відрекомендувалися. При затриманні побачили біля нього сітки та виловлені водні живі ресурси. Повідомили про це місцеву поліцію та державний рибоохоронний патруль. Також прибула оперативна прикордонна група, яка склала протокол за ст. 202 КУпАП. Риба знаходилася у сітках та у мішках, це був карась, кефаль та інша риба. Правопорушник заявляв, що він був з приятелем, але з ким саме не вказав. Визнавав, що карась належить йому, а інша риба ні;

- свідок ОСОБА_15 вказав, що в серпні 2019 року вранці до нього додому приїхали прикордонники та попросили поїхати з ними в якості понятого. Приїхали на берег Дніпро-Бузького лиману, де були співробітники поліції та рибінспекції. Також там знаходився чоловік, якій вказав, що він виловив тільки рибу «карась», а інша виловлена риба не його. Поруч він побачив сітки з рибою, одна була з карасем, в іншій була кефаль. З розмов прикордонників також почув, що сітка з кефаллю належала іншій особі. Рибу перераховували при ньому, протокол він підписав особисто;

- свідок ОСОБА_16 вказав, що того дня до нього рано вранці приїхали прикордонники та попросили бути понятим. Коли приїхали на беріг Дніпро-Бузького лиману, то побачив багато людей а також багато риби. Рибу почали перераховувати. Чув розмови про те, що карась у сітках належав Оболонському, а інша риба не його;

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) про реєстрацію кримінального провадження № 0000766, відповідно до якого, 28.08.2019 року в ЄРДР зареєстровано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 249 КК України, а саме про те, що на березі неподалік с.Іванівка Дніпро-Бузького лиману виявлено незаконний факт зайняття виловом риби ОСОБА_3 (а.с. 136,137);
- даними рапорту чергового Очаківського ВП ГУНП в Миколаївської області від 28.08.2019 року про прийняття повідомлення № 2976 по телефону до РУ про те, що 28.08.2019 року о 04-20 на березі Дніпро-Бузького лиману неподалік с.Іванівка було виявлено гр. ОСОБА_3 , який займався незаконним ловом риби (а.с. 138,139);
- повідомленням начальника оперативно-розшукового відділу ОРУ АЧРУ Ю.Столяра про виявлення кримінального правопорушення від 28.08.2019 вих. 54/500, згідно якого 28 серпня 2019 року о 04-35 повідомлено 102 про те, що на узбережжі Дніпро-Бузького лиману, поблизу с.Іванівка Очаківського району Миколаївської області виявлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій здійснював незаконний вилов водних живих біоресурсів забороненими знаряддями лову, а саме сітками месиновами довжиною 50 метрів, вічко 55 мм та довжиною 50 метрів, вічко 20 мм, в яких були виявлені наступні біоресурси: - пелінгас (молодь) 25 шт.; - карась (сріблястий) 35 шт.; - пузанок 7 шт.; атерина 24 шт.; бичок 1 шт.; - кефаль 11 шт.; окунь сонячний 1 шт., чим завдав збитків державі на суму 25462,60 грн. (а.с. 140-141);

- даними протоколу огляду місця події від 28.08.2019 року та фототаблицями до нього, відповідно до яких були оглянути дві месинові сітки з рибою, які знаходилися на узбережжі Дніпро-Бузького лиману, на відстані 10 метрів від узрізу води та 200 метрів від с.Іванівка Очаківського району Миколаївської області (а.с. 142-145);
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії № 014182 від 28.08.2019 року згідно якого ОСОБА_3 в період заборони на вилов риби «кефалі» в брід здійснював лов риби забороненими знаряддями лову, а саме сітками месиновими (а.с. 146, 163);
- описом об`єктів лову вилучених у правопорушника ОСОБА_3 від 28.08.2019 року (а.с. 147, 164);
- описом-оцінкою знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів, вилучених у правопорушника ОСОБА_3 від 28.08.2019 (а.с. 148,165);
- заявою про отримання на зберігання вилучених засобів знаряддя лову та риби від 28.08,2019 (а.с. 149);
- оцінкою та розрахунком Миколаївського рибоохоронного патруля Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївської області заподіяної шкоди рибним запасам (а.с. 152-155);
- протоколом огляду від 06.09.2019 та фототаблицями до нього, яким оглянуті три месинові сітки (а.с. 156-158);
- постановою про визнання речовими доказами від 01.10.2019, якою визнано речовими доказами три месинові сітки (а.с. 159);
- квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 1044 від 29.08.2019 та накладною № 57 від 28.08.2019 (а.с. 166-167).
Наведені вище докази по суті співпадають, не суперечать один одному, отримані без порушення закону, а тому суд визнає їх достовірними, належними, допустимими та достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_3 та визнання його винуватості. Не довіряти їм у суду немає підстав.
Даючи оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 про те, що частина вилучених водних біоресурсів належить іншій невстановленій особі, суд вважає їх надуманими та неспроможними і ставиться до них критично. На думку суду заперечення обвинуваченим своєї вини у вилові ним частини водних біоресурсів, спрямоване на ухилення його від відповідальності, а тому суд розцінює їх як спосіб захисту, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду.
Щодо позиції обвинуваченого та захисту про неможливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 249 КК України у зв`язку з притягненням за ті самі дії в порядку передбаченому ст. 85 КУпАП України, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 листопада 2019 року ОСОБА_3 було визнано винним за ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн.

Відповідно до статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

У справі «Іванов проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, навіть якщо адміністративні і кримінальні провадження відносяться до дій одного й того ж дня, вони стосуються різних подій, а саме нецензурних висловлювань і спричинення тілесних ушкоджень. Таким чином, визнав скаргу явно необґрунтованою та заперечив порушення статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також у справі «Курдов і Іванов проти Болгарії» від 31 травня 2011 року Європейський суд з прав людини встановив відсутність порушення статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У цій справі було зазначено, зокрема, що адміністративне провадження, яке закінчилося штрафом, не відповідало критеріям для того, щоб бути класифікованим як кримінальне обвинувачення. Відповідно, відкриття кримінального провадження проти того ж заявника після призначення цього штрафу не порушило принцип «non bis in idem».

Крім того, Європейський суд з прав людини відповідно до своєї сталої практики неодноразово зазначав, що стаття 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не обмежується правом не бути двічі покараним.

Положення статті 85 КУпАП передбачає відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, дана норма не передбачає, оскільки це є складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що позиція захисту є неспроможною, оскільки у даному випадку порушення принципу «non bis in idem», тобто, бути притягненим двічі до юридичної відповідальності не мало місце.

Відповідно до висновку ВС щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у цій справі, при вирішенні питання чи є порушення принципу «non bis in idem», за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 КУпАП та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України слід мати на увазі, що кримінальне провадження стосується саме наслідків у виді заподіянню істотної шкоди, що не передбачає норма ст. 85 КУпАП, а тому відсутнє порушення статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що визначено в правовій позиції Верховного Суду (Постанова ВС від 02.10.2018р. у справі № 493/1096/15-к).
З врахуванням вище наведеного, суд прийшов до переконання, що судом поза розумним сумнівом у судовому засіданні встановлено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7, (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії невеликої тяжкості, сукупність обставин провадження, особу винного, який раніше не судимий, досудову доповідь пробаційного органу, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, слід застосувати до нього покарання у виді обмеження волі.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи все вище вказане, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без відбування покарання у виді обмеження волі і до нього можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Також, прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Куцурубська сільська рада об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області, про відшкодування шкоди, завданої рибним запасам в сумі 24714,60 грн.

Відповідно до ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В порушення ч.3 ст. 128 КПК України, прокурором не надано письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

За такого, цивільний позов слід залишити без розгляду.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію у дохід держави, вилучених у ОСОБА_3 на місці події знарядь лову: сітки месинової довжиною 40 м., висотою 1,1 м., вічком 55 мм, яка знаходяться на зберіганні в Управлінні державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль), та водних живих біоресурсів: риби пелінгасу (молодь) 25 шт.; - карася (сріблястого) 35 шт.; - пузанка 7 шт.; атерини 24 шт.; бичка 1 шт.; - кефалі (сингіль) 11 шт.; окуня сонячного 1 шт., які передані ТОВ "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ" згідно накладної № 57 від 28.08.20219 року.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалися і потреба у їх застосуванні відсутня.

Керуючись ст.ст.370, 373-375 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 на період іспитового строку обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Конфіскувати у дохід держави сітку месинову довжиною 40 м., висотою 1,1 м., вічком 55 мм, яка знаходяться на зберіганні в Управлінні державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль), водні живі біоресурси: рибу пелінгас (молодь) 25 шт.; - карась (сріблястий) 35 шт.; - пузанок 7 шт.; атерину 24 шт.; бичок 1 шт.; - кефаль (сингіль) 11 шт.; окунь сонячний 1 шт., які передані ТОВ "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ" згідно накладної № 57 від 28.08.20219 року.

Цивільний позов в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Куцурубська сільська рада об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області про відшкодування шкоди, завданої рибним запасам, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий