Справа № 760/3690/21
Провадження № 1-кс/760/1279/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу володільця майна ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві, яка виразилася у неповерненні тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження № 0000347від 06.05.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що слідчими дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000347від 06.05.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

11.12.2019р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва (справа № 760/33577/19) надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщені розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення речей та оригіналів документів транзитно-конвертаційної групи, а саме установчих документів підприємств з наявними ознаками «фіктивності», зокрема: ТОВ "ІНТЕРБЛЕК" (), ТОВ "ВЕКОН ТРЕЙД" (), ТОВ "ОРБИТА ТРАНС" (), ТОВ "АЛЬМА-СНАБ" (), ТОВ "ІНВЕЙТ ІНДУСТРІЯ" (), ТОВ "САНОКС" (), ТОВ "НЬЮАРС" (), ТОВ "ЛЕРАУН" (), ТОВ "ДНІПРОТОРГПОЛІС" (), ТОВ "КВІНТІН ЛТД" (), ТОВ "БРІЙОН" (), ТОВ "ДОБРІ ПРОДУКТИ" (), ТОВ "ВЛАСТКОМ" (), ТОВ "ВІВЕНТІС" (), ТОВ "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ФОКУС" (), ТОВ "АТП 254 185" (), ТОВ "БІАНТІН" (), ТОВ "АЛЬПАС" (), ТОВ "БЛЕНКОРН" (), ТОВ "БІГЕРС" (), ТОВ "ФЛОКБЕТ" (), ТОВ "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПІВНІЧ" (), ТОВ "ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ "ЗАХІД" (), ТОВ "ТД ДНІПРОМОЛСЕРВІС" (), ТОВ "СИНЕЛЬНИКІВСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД" (), ФГ "НЕВІНЧАНЕ" (), ТОВ "ФЛАЙС" (), ТОВ "ТРАСЛОГІСТИКА" (), ТОВ "ТД "МОЛТОРГ" (), ТОВ "МОЛОЧНИЙ КООПЕРАТИВ КВІТЕНЬ" (), ТОВ "БРАЙНІ" (), ТОВ "СМАРТБЕК" (), ТОВ "РОМКОМС" (), ТОВ "НЕКСАКОР" (), ТОВ "ЛАЙНМАР" (), ТОВ "КРІСБІТ" (), ТОВ "ВІРОЛАН" (), ТОВ "АГРАРНЕ СВЯТО" (), ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ТРАВНЕВА" (), ТОВ "АГРОТОРГ 2014" (), ТОВ "ФЕОХ" (), ТОВ "МОЛОЧНИЙ ЦЕХ №1" (), ТОВ "ПРОМ ІНВЕСТ УКРАЇНА" (), ТОВ "ІНДУСТРІАЛ ПРОМ" (), ТОВ "СИТИ ПРОМ" (), ТОВ "СПОЙЛ ГАРАНТ" (), ТОВ "СИТИ СОЮЗ" (), ТОВ "СТАЙНЕР" (), та інших пов`язаних суб`єктів ризикової категорії, у тому числі: оригіналів документів бухгалтерського та податкового обліку, документів, які свідчать про здійснення реалізації та придбання товарно-матеріальних цінностей, надання робіт/послуг, контрактів, договорів, додатків до договорів (контрактів), рахунків, накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, довіреностей, вантажно-митних декларацій, підроблених документів фінансово-господарської діяльності, які відображають здійснення псевдорозрахункових операцій щодо отримання товарно-матеріальних цінностей (робіт/послуг), актів прийому-передачі, актів ревізій та інвентаризацій, листів, доручень, інших документів та інших знарядь створення мнимих фінансових операцій; чорнових записів та зіпсованих документів, блокнотів, робочих зошитів, грошових коштів отриманих в результаті протиправної діяльності та які підлягають оподаткуванню, документів з вільними зразками почерку та підписів, почерку службових осіб підприємств та відбитків печаток, електронно-обчислювальної техніки, програмного забезпечення та електронних носіїв інформації, зовнішніх носії інформації, які містять відомості про фінансово-господарські операції та платежі, штампів, печаток підприємств з наявними ознаками «фіктивності», та інших речей і документів, які мають значення для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні і можуть містити сліди або інші ознаки злочинної діяльності та будуть використані як докази у кримінальному провадженні.
20.12.2019р. слідчими дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2019р., проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було відшукано та вилучено грошові кошти в сумі 3 000 доларів США та 402 279 грн.
На думку володільця майна ОСОБА_3 , вилучене майно не входило до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на обшук, тому дане майно відноситься до тимчасово вилученого майна, яке, за відсутності клопотання про арешт майна, повинно бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено.

Разом з тим, вилучене у володільця майна ОСОБА_3 майно повернуто не було, тому володілець майна звернувся зі скаргою до слідчого судді, в якій просив суд зобов`язати уповноваженого слідчого дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000347від 06.05.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, повернути володільцю майна ОСОБА_3 майно, тимчасово вилучене 20.12.2019р. під час обшуку в за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 3 000 доларів США та 402 279 грн.
19.02.2021р. від адвоката ОСОБА_5 надійшла заява, в якій він підтримав доводи, викладені у скарзі та просив розглядати подану скаргу у його відсутності.
Слідчий дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву, в якій просив розглядати подану скаргу у його відсутності. Крім того, слідчий ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні поданої скарги, оскільки ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2019р. було прямо надано дозвіл на вилучення у ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 3 000 доларів США та 402 279 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги у відсутності адвоката ОСОБА_5 та слідчого дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 .

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко-чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Як встановлено в ході судового розгляду, слідчими дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000347від 06.05.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

11.12.2019р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва (справа № 760/33577/19) надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщені розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення речей та оригіналів документів транзитно-конвертаційної групи, а саме установчих документів підприємств з наявними ознаками «фіктивності», зокрема: ТОВ "ІНТЕРБЛЕК" (), ТОВ "ВЕКОН ТРЕЙД" (), ТОВ "ОРБИТА ТРАНС" (), ТОВ "АЛЬМА-СНАБ" (), ТОВ "ІНВЕЙТ ІНДУСТРІЯ" (), ТОВ "САНОКС" (), ТОВ "НЬЮАРС" (), ТОВ "ЛЕРАУН" (), ТОВ "ДНІПРОТОРГПОЛІС" (), ТОВ "КВІНТІН ЛТД" (), ТОВ "БРІЙОН" (), ТОВ "ДОБРІ ПРОДУКТИ" (), ТОВ "ВЛАСТКОМ" (), ТОВ "ВІВЕНТІС" (), ТОВ "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ФОКУС" (), ТОВ "АТП 254 185" (), ТОВ "БІАНТІН" (), ТОВ "АЛЬПАС" (), ТОВ "БЛЕНКОРН" (), ТОВ "БІГЕРС" (), ТОВ "ФЛОКБЕТ" (), ТОВ "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПІВНІЧ" (), ТОВ "ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ "ЗАХІД" (), ТОВ "ТД ДНІПРОМОЛСЕРВІС" (), ТОВ "СИНЕЛЬНИКІВСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД" (), ФГ "НЕВІНЧАНЕ" (), ТОВ "ФЛАЙС" (), ТОВ "ТРАСЛОГІСТИКА" (), ТОВ "ТД "МОЛТОРГ" (), ТОВ "МОЛОЧНИЙ КООПЕРАТИВ КВІТЕНЬ" (), ТОВ "БРАЙНІ" (), ТОВ "СМАРТБЕК" (), ТОВ "РОМКОМС" (), ТОВ "НЕКСАКОР" (), ТОВ "ЛАЙНМАР" (), ТОВ "КРІСБІТ" (), ТОВ "ВІРОЛАН" (), ТОВ "АГРАРНЕ СВЯТО" (), ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ТРАВНЕВА" (), ТОВ "АГРОТОРГ 2014" (), ТОВ "ФЕОХ" (), ТОВ "МОЛОЧНИЙ ЦЕХ №1" (), ТОВ "ПРОМ ІНВЕСТ УКРАЇНА" (), ТОВ "ІНДУСТРІАЛ ПРОМ" (), ТОВ "СИТИ ПРОМ" (), ТОВ "СПОЙЛ ГАРАНТ" (), ТОВ "СИТИ СОЮЗ" (), ТОВ "СТАЙНЕР" (), та інших пов`язаних суб`єктів ризикової категорії, у тому числі: оригіналів документів бухгалтерського та податкового обліку, документів, які свідчать про здійснення реалізації та придбання товарно-матеріальних цінностей, надання робіт/послуг, контрактів, договорів, додатків до договорів (контрактів), рахунків, накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, довіреностей, вантажно-митних декларацій, підроблених документів фінансово-господарської діяльності, які відображають здійснення псевдорозрахункових операцій щодо отримання товарно-матеріальних цінностей (робіт/послуг), актів прийому-передачі, актів ревізій та інвентаризацій, листів, доручень, інших документів та інших знарядь створення мнимих фінансових операцій; чорнових записів та зіпсованих документів, блокнотів, робочих зошитів, грошових коштів отриманих в результаті протиправної діяльності та які підлягають оподаткуванню, документів з вільними зразками почерку та підписів, почерку службових осіб підприємств та відбитків печаток, електронно-обчислювальної техніки, програмного забезпечення та електронних носіїв інформації, зовнішніх носії інформації, які містять відомості про фінансово-господарські операції та платежі, штампів, печаток підприємств з наявними ознаками «фіктивності», та інших речей і документів, які мають значення для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні і можуть містити сліди або інші ознаки злочинної діяльності та будуть використані як докази у кримінальному провадженні.
20.12.2019р. слідчими дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2019р., проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення вказаного обшуку слідчим було прийнято рішення про вилучення грошових коштів в сумі 3 000 доларів США та 402 279 грн., які за версією слідства, отримані ОСОБА_3 в наслідок протиправної діяльності, та можуть у подальшому бути використані для забезпечення погашення збитків.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилученні речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Відповідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Аналізуючи вказані вимоги законодавства, слідчий суддя вважає, що ухвалою слідчого судді про обшук від 11.12.2019р. не було прямо надано дозвіл на відшукання грошових коштів в сумі 3 000 доларів США та 402 279 грн., оскільки під час проведення обшуку ОСОБА_3 було повідомлено слідчому, що вказані грошові кошти належать особисто йому та отриманні законним шляхом. Тому, на думку слідчого судді, можливість законного утримання таких речей органом досудового розслідування можливе лише в разі накладення на нього арешту, з метою забезпечення збереження речових доказів. В даному випадку, слідчий чи прокурор повинні звернутися з таким клопотання про арешт, в передбачений КПК України строк.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р. № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як встановлено в ході судового розгляду скарги, після вилучення 20.12.2019р., за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , грошових коштів в сумі 3 000 доларів США та 402 279 грн., які належали останньому, органом досудового розслідування, відповідно до вимог ст.ст. 100, 170-174 КПК України не було накладено арешт на вказане майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу в даному кримінальному провадженні, що, на думку слідчого судді, суперечить вимогам КПК України.

Крім того, на думку слідчого судді, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучені у ОСОБА_3 грошові кошти були знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі їх сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується, слідством не було здобуто в ході досудового розслідування. Крім того, підозру в даному кримінальному провадженні будь-якій особі, в тому числі ОСОБА_3 , якому фактично належать вказані грошові кошти, не повідомлено.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не було надано обґрунтованих доказів, які б давали розумні підстави і підозри вважати, що вилучені у ОСОБА_3 грошові кошти отримані останнім протиправним шляхом. Крім того, володілець майна ОСОБА_3 надав суду документи, які підтверджують законне походження даних грошових коштів.

Що стосується постанови про визнання вилученого майна речовим доказом, то слід зазначити, що наявність такого процесуального рішення, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, не є беззаперечним факт відповідності майна критеріям ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя неодноразово звертав увагу на: структуру статті 1 Першого протоколу, а саме «три норми»: Ця стаття містить три окремі норми. Перша норма, яка має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам вона міститься в другому реченні частини першої. Третя норма визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна, відповідно до загальних інтересів, шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети; ця норма міститься в частині другій.

Перед тим як з`ясувати, чи було дотримано першу норму, Суд повинен встановити застосовність у цій справі решти двох норм. Рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) від 23 вересня 1982 р., заяви №№ 7151/75; 7152/75, серія А, № 52.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Суд також наголошує на тому, що втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статті 1 Протоколу № 1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення цієї рівноваги відбивається в структурі статті 1 загалом, а отже, й у частині другій. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

З`ясовуючи, чи дотримано цієї вимоги, Суд визнає, що держава має право користуватися широкими межами свободи розсуду як у виборі засобів примусового виконання наказів, так і у з`ясуванні виправданості наслідків такого виконання наказів у світлі загальних інтересів виконання, що спрямоване на досягнення мети, поставленої даним законом. У таких сферах, як житлова, що відіграє центральну роль у забезпеченні добробуту й економічної політики в сучасному суспільстві, Суд поважатиме законодавчі рішення, якщо вони відповідають загальним інтересам і ґрунтуються на чітко сформульованому розумному вмотивуванні (див. рішення у справі «Мелахер та інші проти Австрії» (Mellacher and Others v. Austria), заяви №№ 10522/83; 11011/84; 11070/84, рішення від 19 грудня 1989 р., п. 48, та у справі «Шассанью та інші проти Франції» (Chassagnou and Others v. France) [GC], від 29 квітня 1999 р., заяви №№ 25088/94, 28331/95 та 28443/95, п. 75). Рішення у справі «"Іммобільяре Саффі" проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [GC] від 28 липня 1999 р., заява № 22774/93, п. 49.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов до висновку, що таке втручання не відповідає принципам пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і основними правами людини та призвело до обмеження права власності ОСОБА_3 на безперешкодне користування своїм майном та ведення законної діяльності.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати уповноваженого слідчого дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000347від 06.05.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, повернути володільцю майна ОСОБА_3 майно, вилучене під час проведення 20.12.2019р., обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 3 000 доларів США та 402 279 грн.

Керуючись ст.ст. 167, 169, 236, 303-307, 309, 369-372, 533, 534 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу володільця майна ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві, яка виразилася у неповерненні тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження № 0000347від 06.05.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000347від 06.05.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, повернути володільцю майна ОСОБА_3 майно, вилучене під час проведення 20.12.2019р., обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- грошові кошти в сумі 3 000 доларів США та 402 279 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1