Справа № 567/192/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Острог Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого 26.03.2014 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки з конфіскацією майна, звільнений від відбування покарання 13.08.2018 постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 03.02.2018 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання на 1 рік 9 місяців 7 днів,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.185 КК України

встановив:
ОСОБА_3 будучи раніше судимим 26.03.2014 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки з конфіскацією майна, звільнений від відбування покарання 13.08.2018 постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 03.02.2018 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання на 1 рік 9 місяців 7 днів, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність.

Так, на початку жовтня 2020 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , діючи умисно, незаконно, без мети збуту, для власного використання, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, перебуваючи поряд із своїм тимчасовим місцем проживання, що в АДРЕСА_3 , придбав, а саме зірвав речовини рослинного походження зеленого кольору, що за зовнішніми ознаками схожі на наркотичний засіб - канабіс, які в подальшому переніс та зберігав за місцем свого тимчасового проживання, що в АДРЕСА_2 , де їх висушив та подрібнив, після чого зберігав у предметах свого одягу, тим самим незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб - канабіс.

Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів №СЕ-19/118-21/231-МРВ від 05.02.2021, речовина рослинного походження зеленого кольору, яку незаконно придбав та зберігав ОСОБА_3 , є наркотичним засобом - канабісом, який, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 №1890 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», віднесений до таблиці №1 списку№1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено».

Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_3 з початку жовтня 2020 року незаконно, тобто в порушення вимог вказаних Законів, зберігав до моменту виявлення та вилучення його 07.01.2021 о 00 год. 17 хв., працівниками поліції.

Окрім того, 06.01.2021 близько 18:10 год. ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи таємно, перебуваючи поряд із центральним входом до маркету «АТБ», що в м. Острог Рівненського району Рівненської області, вул. Гальшки Острозької,1в, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілого та сторонніх осіб, заволодів велосипедом фіолетового кольору, типу "дамка", на рамі якого викарбуваний серійний номер - Е56Е та який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та покинув місце вчинення злочину.

Викраденим велосипедом фіолетового кольору, який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав останньому майнову шкоду на суму 2493 грн. 33 коп.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності адвоката ОСОБА_5 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.185 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Потерпілим ОСОБА_4 подано заяву, в якій він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Оскільки прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання, без виклику учасників судового провадження і обвинувачений та потерпілий проти цього не заперечували, про що подали відповідні заяви, суд проводить судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000007 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.185 КК України у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки не вбачає підстав призначити розгляд у судовому засіданні та викликати учасників кримінального провадження.

За наведених обставин, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.185 КК України, вважає доведеним те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення - проступки та кваліфікує його дії відповідно за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне виготовлення, зберігання та перевезення наркотичних засобів, без мети збуту.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальними проступками за вчинення яких передбачено альтернативу видів покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується негативно, на обліках в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, раніше судимий, не працює, водночас за віком та станом здоров`я є працездатним.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує активне сприяння ОСОБА_3 розкриттю злочину та щире каяття, усунення заподіяної шкоди.

В той же час, суд враховує, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, та враховуючи, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 309 КК України.

Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому при призначенні покарання слід застосувати ст. 75 КК України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судових еспертиз по даному кримінальному провадженню становлять 1961 грн. 40 коп., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Відповідно до п.4, 5, 7 ч.9 ст.100 КПК України, при вирішенні питання про долю речових доказів, майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується; гроші, цінності та інше майно, які були предметом кримінального правопорушення, повертаються законному власнику; документи, що є речовими доказами залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Окрім того, суд керується вимогами п.3 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 381-382 КПК України

ухвалив
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України один рік обмеження волі;

-за ч.1 ст.309 КК України один рік шість місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням призначивши іспитовий строк один рік.

Покласти на ОСОБА_3 , відповідно до п .п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Повідомити ОСОБА_3 , що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, попередити його, що він протягом іспитового строку не повинен вчиняти нового злочину.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) грн. 40 коп.

Речові докази:

-велосипед типу дамка, фіолетового кольору,- вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 ,

-речовину рослинного походження зеленого кольору, яка міститься в пакеті з полімерного матеріалу, являється наркотичним засобом канабіс та поміщена у сейф пакет EC МВС України №2334346 - знищити після вступу вироку в законну силу.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області з урахуванням ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1