Справа № 167/597/21
Номер провадження 1-кп/167/107/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під
№ 0000346, про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Навіз Рожищенського району Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого охоронцем у ПП «Альфа Груп», несудимого, проживає у АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК, за таких обставин.
21 липня 2021 року приблизно о 9:00 на вул. Героїв УПА у м. Рожищі Луцького району Волинської області ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-21063» (д.н.з. НОМЕР_1 ), у зв`язку з порушенням пунктів 2.3 (в), 16.11 Правил дорожнього руху був зупинений працівниками відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які виконували свої службові обов`язки згідно розстановки нарядів на 21 липня 2021 року, зокрема й щодо забезпечення контролю за дотриманням водіями правил дорожнього руху на території Луцького району.
Далі, в службовому автомобілі марки «ВАЗ 2110» (реєстраційний знак НОМЕР_2 на синьому фоні), який знаходився на АДРЕСА_2 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 , розуміючи, що перед ним працівники Національної поліції, які були у форменному одязі зі знаками розрізнення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, з метою уникнення адміністративної відповідальності, діючи в особистих інтересах, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди поліцейським ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за невчинення вказаними особами в його інтересах дій з використанням наданого їм службового становища.
Після цього, ОСОБА_4 , будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за надання службовій особі неправомірної вигоди, розуміючи, що перед ним працівники Національної поліції, які були у форменному одязі зі знаками розрізнення та перебували на водійському і задньому сидінні позаду пасажирського сидіння службового автомобіля марки «ВАЗ 2110» (реєстраційний знак НОМЕР_2 на синьому фоні), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на уникнення адміністративної відповідальності, діючи в особистих інтересах, умисно надав поліцейським ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неправомірну вигоду - грошові кошти у сумі 2000 грн. (десятьма купюрами номіналом по 200 грн. кожна), поклавши їх біля важеля коробки передач вказаного службового автомобіля, за невчинення поліцейськими відносно нього дій з використанням наданого їм службового становища, а саме за нескладення постанови про вчинення адміністративного правопорушення і непритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а також за нескладення протоколу про адміністративне правопорушення і непритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.
До суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 30 липня 2021 року в м. Луцьку між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .
За змістом угоди про визнання винуватості сторони визнають вищезазначені обставини формулювання обвинувачення і кваліфікацію діяння за ч. 1 ст. 369 КК як пропозиція надати службовій особі неправомірну вигоду та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, а підозрюваний беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК. Сторони узгодили вид і міру покарання ОСОБА_4 штраф в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК, сторони в угоді зазначили і їх розуміють.
У судовому засіданні під час провадження на підставі угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на призначення такого покарання, та зазначив, що має можливість сплатити штраф в розмірі 17000 грн. оскільки працевлаштований і отримує дохід.
Відповідно до частин 6, 7 ст. 474 КПК суд на підставі тверджень сторін переконався в тому, що сторони уклали угоду добровільно і її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать закону, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1
ст. 369 КК є правильною і передбачає на підставі ч. 4 ст. 469 КПК можливість укладення угоди про визнання винуватості.
Судом роз`яснено обвинуваченому положення норми ч. 4 ст. 474 КПК.
Обставин, які б перешкоджали призначенню обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу не встановлено.
Отже, є підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.
Пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей знав про їх незаконне використання.
За змістом ч. 1 ст. 96-1 КК спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 липня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, які вилучені під час проведення огляду 21 липня 2021 року, на загальну суму 2000 грн., а саме 10 купюр номіналом по 200 грн. з серійними номерами ЦА 0 року випуску, АЄ 4 року випуску, СГ 1135281 2014 року випуску, ГД 1631085 2019 року випуску, УБ 2033689 2014 року випуску, ТЄ 0 року випуску, ГА 0 року випуску, ВЄ НОМЕР_3 2019 року випуску, УИ НОМЕР_4 2014 року випуску, НОМЕР_5 2019 року випуску.
Постановою від 21 липня 2021 року грошові кошти на суму 2000 грн., які вилучені 21 липня 2021 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Вирішено передати їх на зберігання в камеру схову відділення ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: м. Луцьк, пр. Відродження, 1.
У цьому кримінальному провадженні повністю доведено, що володілець грошових коштів у сумі 2000 грн. ОСОБА_4 знав про їх незаконне використання, вони використані ним як засоби вчинення кримінального правопорушення, яке скоєно умисно і за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з цим, необхідно застосувати спеціальну конфіскацію грошових коштів у сумі 2000 грн. у власність держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Отже, оскільки суд дійшов висновку про застосування спеціальної конфіскації грошових коштів в сумі 2000 грн., тому, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК, арешт накладений на них, скасуванню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись статтями 374, 475 КПК, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 липня 2021 року в м. Луцьку між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Застосувати спеціальну конфіскацію грошових коштів у сумі 2000 (дві тисячі) гривень у власність держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК, до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1