УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2021 Справа №607/4482/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 та ОСОБА_7

захисників адвокатів ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11

під час проведення в режимі відеоконференції підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001605 від 01 липня 2020 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001605 від 01 липня 2020 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до двох місяців, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується та на даний час кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання та продовження строку запобіжного заходу останньому, не зменшились. Зокрема, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому з огляду на санкцію статті обвинувачення, він зможе переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності. Крім того обвинувачений ОСОБА_5 зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні заперечили щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, натомість захисник останнього - адвокат ОСОБА_9 просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт.

Вирішуючи клопотання прокурора, який вважає за необхідне продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, натомість захисник просить змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9 слід відмовити за безпідставністю, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2020 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та в подальшому строк тримання під вартою останнього неодноразово продовжувався через наявність ризиків, які продовжували існувати, зокрема ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2021 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 09 квітня 2021 року.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Таким чином суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

При цьому суд враховує також те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та продовженні його строку, на даний час не зменшились, зокрема обвинувачений з огляду на санкцію статті обвинувачення зможе переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема не відшукані на даний час психотропні речовини, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або ухилення від явки до суду, а також зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, адже на даний час обвинувачується у вчиненні багатьох епізодів злочинів, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання. Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до двох місяців.

Також прокурор в підготовчому судовому засіданні просить застосувати до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 20.00 год. до 07.00 год. та покласти на них відповідні обов`язки, посилаючись на те, що останні обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, а також на наявність ризиків того, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зможуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_10 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, натомість захисник останнього - адвокат ОСОБА_10 просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 на особисте зобов`язання, зазначивши про те, що його підзахисний працює.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_11 заперечили щодо клопотання прокурора та просять в його задоволенні відмовити, натомість захисник останнього - адвокат ОСОБА_11 просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 на особисте зобов`язання, оскільки обвинувачений має намір працевлаштуватись в нічний час.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши думку інших учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 3 ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, дію якого в подальшому було продовжено згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2021 року в період доби з 20.00 год. до 07.00 год.
Крім того в судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, дію якого в подальшому було продовжено згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2021 року в період доби з 20.00 год. до 07.00 год.
Також встановлено, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Також суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зможуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити частково та з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_6 працює, а обвинувачений ОСОБА_7 має намір працевлаштуватись в нічний час, вважає, що відносно останніх доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22.00 год. до 07.00 год., та покласти на обвинувачених обов`язки відповідно до вимог ст. 194 КПК України, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинувачених та тяжкості пред`явленого їм обвинувачення, а також зможе забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, при цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, на даний час, на думку суду, не зможе запобігти наявним ризикам.

Окрім цього в підготовчому судовому засіданні розглянуто питання щодо доцільності звернення до Тернопільського апеляційного суду щодо визначення територіальної підсудності в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001605 від 01 липня 2020 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України

Так, прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що територіальну підсудність у даному кримінальному провадженні слід визначити за Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, у зв`язку з чим заперечив щодо звернення до Тернопільського апеляційного суду. При цьому зазначив, що більш тяжкі злочини у даному кримінальному провадженні, а саме передбачені ч. 2 ст. 306 та ч. 3 ст. 307 КК України, є однаковими за тяжкістюзлочинами - особливо тяжкими, та з вказаних кримінальних правопорушень, а саме що кваліфіковані за ч. 3 ст. 307 КК України, останнє за часом було вчинено у межах територіальної юрисдикціїТернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечили щодо звернення до Тернопільського апеляційного суду щодо визначення територіальної підсудності в даному кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_9 зазначили щодо доцільності звернення до Тернопільського апеляційного суду для визначення територіальної підсудності в даному кримінальному провадженні.
ОбвинуваченіОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їх захисники - адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зазначили щодо необхідності визначення територіальної підсудності в даному кримінальному провадженні за Теофіпольським районним судом Хмельницької області або Хмельницьким міськрайонний судом Хмельницької області.

Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, ознайомившись із обвинувальним актом, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001605 від 01 липня 2020 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Так, з урахуванням положень ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 209 та ч. 1 ст. 304 КК України є тяжкими злочинами; передбачені ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України особливо тяжкими злочинами.

При цьому за ч. 2 ст. 306 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. згідно ч. 3 ст. 307 КК України - позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Так, ч. 7 ст. 12 КК України передбачено, що ступінь тяжкості злочину, за вчинення якого передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за відповідний злочин.

Таким чином, на думку суду, більш тяжке кримінальне правопорушення згідно обвинувального акту передбачене ч. 2 ст. 306 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , при цьому останній вчинив вказане кримінальне правопорушення, перебуваючи в ДУ «Чортківська УВП №26», що по вул. Л. Українки, 3 в м. Чортків Тернопільської області (а.о.а. 68-73), що не належить до територіальної юрисдикції Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, натомість належить до територіальної юрисдикції Чортківського районного суду Тернопільської області.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 34 КПК України необхідно направити дане кримінальне провадження до Тернопільського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, а саме до Чортківського районного суду Тернопільської області.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 12, 32, 34, 314, 331, 336, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_5 терміном до двох місяців, тобто до 06 червня 2021 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити частково.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.00 год. до 07.00 год. ранку наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, за виключенням відвідування медичних закладів; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;утриматись від спілкування із свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити частково.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період з 22.00 год. до 07.00 год. ранку наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, за виключенням відвідування медичних закладів; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;утриматись від спілкування із свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 00 год. 00 хв. 06 червня 2021 року.

Звернутися до в.о. голови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо внесення до Тернопільського апеляційного суду подання про направлення обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001605 від 01 липня 2020 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, а саме до Чортківського районного суду Тернопільської області.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 передати на виконання та контроль за поведінкою обвинувачених в Теофіпольське відділення поліції Красилівсього ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченим, їх захисникам, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1