ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 21з/818/129/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія : про арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора та не нагляд за виконанням ухвали суду,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора та не нагляд за виконанням ухвали суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року та ухвалити нову, в якій зобов`язати місцеву прокуратуру №3 здійснити нагляд за реєстрацією в Єдиному реєстрі досудових розслідувань «Заяви про підозру у незаконному позбавлені волі ОСОБА_7 ». В обґрунтування ОСОБА_6 посилається на незаконність ухвали від 28.12.2020, оскільки суд не взяв до уваги доказ, який міг істотно вплинути на його рішення, а саме ухвалу від 10.12.2020 року, яка проігнорована, на думку апелянта, прокурором і Індустріальним відділом поліції, а злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесений.

Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання. ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просила про розгляд апеляційної скарги за її відсутністю. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Вислухав доповідь судді, перевірив матеріали судового провадження судова колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 23.12.2020 р. ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просила суд зобов`язати прокурора з`ясувати причини невнесення до ЄРДР її заяви про підозру в незаконному позбавленні волі ОСОБА_7 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.12.2020 року було задоволено її скаргу та зобов`язано Індустріальний ВП ГУНП України в Харківській області внести відомості за даною її заявою до ЄРДР, однак дотепер рішення суду не виконано.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за її скаргою, слідчий суддя керувався вимогами, зазначеними в ст. 303 КПК України та мотивував таке рішення тим, що вимоги скарги ОСОБА_6 не входять до визначеного ст. 303 КПК України, переліку рішень, дій або бездіяльності слідчого або прокурора.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Це положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Зі змісту скарги заявника вбачається, що вона просила суд зобов`язати прокурора з`ясувати причини невнесення до ЄРДР її заяви про підозру в незаконному позбавленні волі ОСОБА_7 та сприяти її внесенню до ЄРДР. Зазначені в такій редакції вимоги заявника не підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, в якій зазначено вичерпний перелік бездіяльності та рішень слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що відомості за вказаною ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2020 року про внесення до ЄРДР відомостей згідно відповідної копії Витягу з ЄРДР, за заявою ОСОБА_6 від 07.12.2020 про підозру у позбавленні волі ОСОБА_7 , внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2020 року (а.с. 39-40). Тобто, на час апеляційного розгляду не вбачається підстав щодо бездіяльності у виді невнесення відомостей про злочин в ЄРДР.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді