Справа №295/8504/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000927 від 01.03.2018 стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, освіта середня, одруженого, зі слів працюючого водієм Житомирського РЕМ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

по обвинуваченню за ч.1 ст.125 КК України

з участю учасників кримінального провадження:

прокурів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілого ОСОБА_12

представника потерпілого ОСОБА_13

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_14

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 13.08.2017 близько 13 години 40 хвилин знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , де розпочав конфлікт з раніше знайомим ОСОБА_12 , в ході якого у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_12 , який займався ремонтними роботами металевих дверей, взяв у руки вказані двері, що стояли на підставці та кинув їх на ноги ОСОБА_12 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді саден на правій гомілці.

Своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, пояснив, що 13.08.2017 біля 13 години приходив до своєї тещі, яка проживає в АДРЕСА_2 , приносив мед, допомагав по господарству, виносив сміття. Бачив в будинку тещі ОСОБА_15 . Виходив декілька разів на вулицю, на подвір`ї бачив сусіда тещі ОСОБА_12 , який проводив зварювальні роботи металевих дверей, що лежали на підставці. Бачив також і дружину потерпілого на подвір`ї. До ОСОБА_16 не підходив, двері на ноги не кидав, ніяких тілесних ушкоджень не спричиняв. Раніше теща розповідала, що конфліктує з подружжям ОСОБА_17 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 знайшла своє підтвердження показаннями потерпілого, свідків, дослідженими в судовому засіданні письмовими документами.

Потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що проживає по сусідству із ОСОБА_18 - тещею обвинуваченого, з якою на той час у нього з його дружиною були конфлікти. Остання погрожувала, що прийде зять і його поб`є за те, що він побудував сарай. Обвинувачений мав неприязні стосунки з його дружиною. 13.08.2017 в обідній час знаходився на своїй земельній ділянці, підганяв замок до важких металевих дверей (вагою близько 70кг), які лежали на двох «козликах». За парканом, на своїй ділянці знаходився сусід ОСОБА_19 . Вийшов обвинувачений став на нього кричати, підійшов та раптово підняв двері і кинув йому на ноги, спричинивши таким чином тілесні ушкодження на нозі, при цьому виражався нецензурними словами. Наступного дня звернувся в поліцію, пройшов медичну експертизу. Просив стягнути з обвинуваченого на його користь 37320 грн на відшкодування моральної шкоди, оскільки погіршився стан здоров`я, змінилося звичайне життя, адже вже не молодий, хворіє на подагру, а після отриманих тілесних ушкоджень на нозі не міг нормально ходити.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що проживає по сусідству із потерпілим в будинку АДРЕСА_2 . Коли знаходився на території свого домоволодіння чув як обвинувачений сварився на потерпілого ОСОБА_12 чому той проводить зварювальні роботи на спільному подвір`ї. Потім бачив, як ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_12 та скинув йому на ногу металеві двері, що лежали на «козликах», які останній зварював. Після цього ОСОБА_12 з криками пошкутильгав додому. Ці події відбувалися за 2 м від його забору, тому все добре чув та бачив.

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що 13.08.2017 в обідній час разом із чоловіком йшли в гості, проходили по вул. Домбровського в м.Житомирі. Зустріла обвинуваченого, який виходив із хвіртки, виносив сміття, розмовляли, повідомив, що тут проживає його теща до якої прийшов. Ні про який конфлікт із сусідом обвинувачений не розповідав, був спокійним.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що 13.08.2017 близько 13 години 20 хвилин на прохання дружини обвинуваченого, з якою разом працювали, прийшла додому до її матері, що проживає по АДРЕСА_2 , принесла яйця, розмовляли. Коли перебувала в будинку, зайшов обвинувачений, поставив мед, розмовляли. ОСОБА_8 декілька разів виходив з будинку. Ніякого конфлікту, шуму на вулиці не чула, обвинувачений ні про який конфлікт із сусідом не розповідав.

Щодо спричинення ОСОБА_8 13.08.2017 тілесних ушкоджень дверима потерпілий ОСОБА_12 звертався із заявою до Житомирського ВП (а.с.102).

Згідно акту судово-медичного дослідження №1724 від 15.08.2017 у ОСОБА_12 виявлено садна на правій гомілці, які утворилися від дії тупих твердих предметів, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим та відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.103).

Під час проведення слідчих експериментів із потерпілим ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_20 вони розповіли та показали як саме під час конфлікту ОСОБА_8 13.08.2017 кинув металеві двері на ОСОБА_12 , що слідує із даних протоколів про проведення слідчого експерименту від 06.04.2018 та від 25.04.2018 (а.с.105,109).

Згідно висновку експерта №870 від 26.04.2018 локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 не виключають можливості їх утворення в термін та за обставин, вказаних ним при проведенні слідчого експерименту (а.с.104).

Суд критично оцінює висунуту обвинуваченим під час судового слідства версію подій, що тілесних ушкоджень потерпілому не наносив, металеві двері на ноги потерпілому не кидав та розцінює це як намагання пом`якшити свою участь у вчиненому або ж уникнути відповідальності. Твердження обвинуваченого спростовуються дослідженими судом письмовими документами, показаннями свідка ОСОБА_20 . Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_23 не були очевидцями події, але ствердили, що в обідній час 13.08.2017 обвинувачений перебував на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , виходив з квартири своєї тещі на вулицю.

Суд визнає показання потерпілого ОСОБА_12 достовірними і об`єктивними, оскільки вони об`єктивно узгоджуються з іншими доказами дослідженими в судовому засіданні: актом судово-медичного дослідження ОСОБА_12 №1724 від 15.08.2017; висновком експерта №870 від 26.04.2018, показаннями свідка ОСОБА_20 . Підстав обмовляти обвинуваченого потерпілим, свідками судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12КК України відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_8 згідно досудової доповіді представника Житомирського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області позитивно характеризується за місцем проживання, працює не офіційно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції статті за якою він визнається винуватим у виді штрафу.

Відповідно до ст.49КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Так як з дня вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 минуло більше як два роки, тому суд вважає звільнити його від покарання на підставі ч.5 ст.74КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про стягнення з обвинуваченого 37320грн моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що з вини ОСОБА_8 йому була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у фізичному болі, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, психічних стражданнях з приводу вимушених змін в звичайному житті, але вказана сума є завищеною, тому суд виходячи із засад розумності, виваженості та достатності зменшує її до 5000грн.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.ст.49, ч.5 ст.74КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання в зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_8 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 5000грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1