Справа № 308/8758/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/54/21 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29. 01. 2021.
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та продовжено строк тримання під вартою до 26. 03. 2021 без визначення розміру застави, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, працюючої на посаді касира торговельного залу у фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 , неодруженої, не судимої, обвинуваченої за ч. 1 ст. 115 КК України.
Із матеріалів вбачається, що кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000754 від 02. 03. 2020 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, знаходиться в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та розглядаючи питання доцільності збереження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченій, беручи до уваги те, що обвинувачена підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть потерпілої особи, за який кримінальним законодавством України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, прокурором в судовому засіданні доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема: можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченої не зможе запобігти зазначеним ризикам, суд вважав за доцільне продовжити обвинуваченій обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на 60 днів.
В апеляційній скарзі, адвокат ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали суду від 29. 01. 2021 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та постановлення нової, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про те, що суд
-2-

першої інстанції порушив вимоги п. 2 ч. 3 ст. 197, оскільки сукупний строк тримання під вартою не може перевищувати 12 місяців, з огляду на те, що обвинувачена була затримана 02. 03. 2020. Також стверджує, що підстави вважати, що відносно ОСОБА_6 існує хоча б один ризик, визначений ст. 177 КПК України, на сьогоднішній день є необґрунтованими та нічим не підкріплені. Вказує і на те, що ОСОБА_6 не має жодних намірів переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на учасників кримінального провадження, оскільки має постійне місце проживання та роботи, не судима, в неї відсутній паспорт для виїзду за кордон.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, промову прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

-3-

Прокурором доведено, що заявлені ним в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України є обгрунтованими, натомість обвинуваченою та захисником не доведено, що вказані ризики відпали, зменшилися і є неактуальними.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними доказами, яким дана належна оцінка.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що є всі підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню, може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, який відноситься до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що свідчить про необхідність продовження щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити її належної процесуальної поведінки.
Наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 доводи на захист обвинуваченої були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені у апеляційній скарзі мотиви також не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Колегія суддів вважає, що матеріали контрольного провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою. Не були вони надані й стороною захисту і під час судового та апеляційного розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, як такі, що не спростовують висновку суду про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і в свою чергу не можуть визнаватися підставами для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, постановленого на стадії судового розгляду кримінального провадження, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції не з`ясував та не навів переконливі аргументи на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити його належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 є обґрунтованою, законною, постановлена з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

-4-

Доводи апеляційної скарги щодо незадовільного стану здоров`я ОСОБА_6 колегія суддів вважає такими, що також не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченій строку тримання під вартою й не свідчать про неможливість її перебування під вартою. При цьому, колегія суддів бере до уваги і те, що доказів, які б підтверджували факт наявності в обвинуваченої будь-яких захворювань, що виключають тримання її під вартою, в ході апеляційного розгляду не встановлено й таких стороною захисту не надано.
Апеляційний суд також враховує посилання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про значну тривалість судового розгляду, а відтак і перебування обвинуваченої під вартою понад 12 місяців, у цьому провадженні, однак зважаючи на вищевикладені обставини, особу обвинуваченої, тяжкість злочину, в якому вона обвинувачується та суспільний інтерес до вказаного злочину, колегія суддів вважає виправданим застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 у цьому конкретному випадку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність його продовження.
На інші доводи, які б слугували підставою для скасування ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою обвинуваченої ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не посилався.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т АН О В И В:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2021, якою обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави до 26. 03. 2021, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: