Справа № 216/7287/19
Провадження № 1-кп/216/341/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000597 від 27.03.2019 року та № 0000912 від 20.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувають на розгляді матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000597 від 27.03.2019 року та № 0000912 від 20.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки продовжений двомісячний строк тримання останнього під вартою спливає 26 березня 2021 року й до спливу цього строку судове провадження може бути не завершено.

Прокурор ОСОБА_3 просила продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на два місяці, оскільки підстави для скасування або зміни обраного запобіжного заходу відсутні, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків на цей час не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року був видалений із зали засідання на весь час судового розгляду через грубе порушення порядку в судовому засіданні та ігнорування розпоряджень головуючого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 не заперечувала проти продовженння строку тримання ОСОБА_5 під вартою та повідомила про наявність двох вироків суду стосовно обвинувчаного, якими останнього засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2020 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який останній раз ухвалою суду від 26 січня 2021 року було продовжено до 26 березня 2021 року включно.

На цей час указане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 знаходиться на розгляді в суді, продовжений двомісячний строк тримання останнього під вартою спливає 26 березня 2021 року, до спливу цього строку судове провадження не буде завершено з об`єктивних причин, оскільки в судовому засіданні триває дослідження змістовних матеріалів двох кримінальних проваджень.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні цього кримінального правопорушення; вік і стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність в обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, його репутацію та майновий стан, а також наявність у нього судимостей; дотримання обвинуваченим умов застосованих до нього раніше запобіжних заходів; наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої він обвинувачується, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення він обвинувачується, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд виходить з такого.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, за що законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, тому відповідно до вимог ст. 183 КПК України до нього може бути застосований такий винятковий запобіжний захід.

При цьому суд враховує відсутність обставин, які б перешкоджали утриманню обвинуваченого під вартою, зокрема таких як похилий вік, інвалідність, тяжкі або хронічні захворювання тощо.

Разом з тим суд бере до уваги відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків і постійного законного джерела доходу, оскільки останній неодружений, утриманців не має, офіційно не працює.

Крім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за аналогічні умисні корисливі злочини, відбував покарання у виді позбавлення волі, після звільнення належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні цих злочинів після зміни застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, тобто останнім було порушено умови зміненого запобіжного заходу.

Все зазначене свідчить про його негативну репутацію через обраний ним спосіб життя та підвищену суспільну небезпечність, оскільки наведені обставини характеризують останнього як особу, схильну до вчинення протиправних дій і дають підстави вважати, що його перебування на волі може призвести до вчинення ним ряду інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, наведені вище обставини про особу обвинуваченого та суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, підтверджують наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, вчинити інший злочин, а також незаконно вливати на потерпілих з огляду на обвинувачення у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

При цьому суд зважає, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та обставини, які при цьому враховувались, на даний час не змінились, а заявлені щодо останнього ризики є вагомими, не зменшились і продовжують існувати.

Водночас суд бере до уваги суперечливу та мінливу позицію обвинуваченого ОСОБА_5 щодо його участі у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також грубе порушення останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, у судовому засіданні 13 жовтня 2020 року ОСОБА_5 , будучи неодноразово попередженим про можливість його видалення із зали суду в разі відмови підкорятися розпорядженням головуючого, повторно зухвало й агресивно порушував порядок у залі суду, не підкорявся розпорядженням головуючого, нецензурно висловлювався, не давав можливості іншим учасникам висловлювати свої думки, прямо й відверто погрожував потерпілій ОСОБА_6 фізичною розправою та розбив скло спеціальної огорожі, чим змусив суд видалити його із зали засідання на весь час судового розгляду.

Разом з тим суд враховує, що на цей час вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, а вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2021 року - за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2021 року остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість і ступінь суспільної небезпеки злочинів, спосіб їх вчинення та наслідки, особи потерпілих, кількість епізодів злочинної діяльності, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, а також наведені вище дані про особу обвинуваченого та його процесуальну поведінку під час судового провадження, суд дійшов висновку, що заявлені стосовно останнього ризики об`єктивно існують і запобігти їм, окрім як продовженням строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - неможливо. При цьому такий запобіжний захід відповідає тяжкості злочинів і даним про особу обвинуваченого, а також є співмірним з реально існуючими ризиками. У зв`язку з цим суд не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, за їх недостатністю для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Отже, на теперішній час підстав для скасування обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на більш м`який судом не встановлено.

При цьому в даному випадку тяжкість вчинених злочинів є не єдиною підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Ураховуючи викладене, оскільки вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 знаходиться на розгляді в суді, строк тримання останнього під вартою спливає 26 березня 2021 року, до спливу цього строку судове провадження не буде завершене з наведених причин, підстав для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу на теперішній час не встановлено, оскільки ризики, які існували під час його застосування та продовження, є вагомими, не зменшились і виправдовують подальше тримання під вартою, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, тобто до 07 травня 2021 року.

Разом з тим суд вважає недоцільним визначати обвинуваченому розмір застави, оскільки один із злочинів вчинено із застосуванням насильства (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 331, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07 травня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Дія ухвали закінчується о 24.00 годині 07 травня 2021 року.

Копію ухвали негайно вручити захиснику й прокурору та направити директору державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» для виконання та вручення обвинуваченому.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1