ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Володимир-Волинський в режимі дистанційного провадження (відеоконференції) із Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 20 липня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Климашівка Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 під час проходження військової служби по мобілізації у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника 28 червня 2015 року не з`явився вчасно на службу з відпустки у відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) та в періоди часу з 28 червня 2015 року по 14 липня 2016 року, з 01 серпня 2016 року по 08 вересня 2016 року, з 02 жовтня 2016 року по 19 серпня 2017 року був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки, в умовах особливого періоду, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно з 28 червня 2015 року по 14 липня 2016 року, з 01 серпня 2016 року по 08 вересня 2016 року, з 02 жовтня 2016 року по 19 серпня 2017 року перебував за місцем свого проживання, службу залишив у зв`язку із сімейними обставинами. На даний час звільнений із військової служби. Просив суворо його не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його особу.

Таким чином, дослідивши матеріали даного кримінального провадження, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що даний злочин відноситься до тяжких злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем свого проживає, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину, зважаючи на те, що судом встановлено сукупність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме: щире каяття та повне сприяння досудовому та судовому слідству, суд вважає що достатнім та необхідним для його виправлення та перевиховання буде призначення покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.65, 75, 76 КК України, 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий (підпис)

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1