В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000217 від 10 червня 2020 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жмеринка Вінницької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше несудимого, по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України,

також за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та юридична кваліфікація встановлених обставин
Обвинувачений ОСОБА_3 10 червня 2020 року, біля 12-40 год, розпиваючи спиртні напої на веранді свого будинку АДРЕСА_2 зі своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час суперечки з ОСОБА_6 , який його образив, з метою помсти пішов на літню кухню, де взяв кухонний ніж і повернувся на веранду. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що посягає на життя іншої людини і бажаючи цього, кухонним ножем, який він тримав у правій руці, наніс ОСОБА_6 , коли той стояв, притулившись спиною до одвірку вхідних дверей, один удар в ліву сторону грудей, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, що проникає в плевральну порожнину та ушкоджує дугу аорти, верхню долю лівої легені та серцеву сорочку по передній та задній поверхнях, що супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою кровотечею лівобічний гемоторакс (2,5 мл). Це поранення грудей виникло від одноразової дії предмету, який мав колюче-ріжучі властивості та могло утворитись від дії плоского однобічно-гострого предмету типа клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо, що мало місце 10 червня 2020 року. Причиною смерті ОСОБА_6 є гостра масивна крововтрата, яка розвинулась, як ускладнення проникаючого колото-різаного ножового поранення лівої половини грудей з пошкодженням дуги аорти та лівої легені і перебуває у прямому зв`язку із фактом настання смерті.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений частиною першою статті 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Досліджені судом докази
У вчиненому умисному вбивстві обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнає частково у вбивстві при перевищенні меж необхідної оборони, погоджується надавати показання. Пояснює, що 10 червня 2020 року, приблизно о 9 год, разом з ОСОБА_7 на літній кухні свого будинку вживали спиртні напої. Згодом прийшла ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , з яким він товаришував, знає його приблизно один рік. Коли ОСОБА_8 пішла на веранду спати, ОСОБА_6 пішов за нею, тормошив її, щоб вона йшла додому. ОСОБА_8 була неадекватна від випитого спиртного. ОСОБА_6 з нею сварився, він був більше п`яним у порівнянні з обвинуваченим. Пам`ятає, що ОСОБА_6 ображав його мати. Також пам`ятає, коли ніж у нього був в руці, пам`ятає як витягнув його з ОСОБА_6 . З якою метою він наніс удар ножем ОСОБА_6 не знає, як бив ножем не розуміє. Після удару ОСОБА_6 сповз на підлогу, він хрипів. Ніж обвинувачений викинув. Він зрозумів після удару, що ОСОБА_6 вже не жилець, помер він відразу. У наступному судовому засіданні пояснює, що це ОСОБА_8 , а не він, вдарила ножем ОСОБА_6 , а він ножа з нього витягнув і викинув через вікно.
Отже, обвинувачений остаточно вину свою не визнає.
Потерпіла ОСОБА_9 у судові засідання не з`являлась, подала заяву з проханням розглянути кримінальне провадження у її відсутність, у разі зміни обвинувачення покладається на думку прокурора, претензій матеріального характеру не має, при призначенні покарання покладається на розгляд суду (а.с.63)..
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена безпосередньо дослідженими та оціненими судом окремо та у їх сукупності такими доказами: показаннями свідків, матеріалами кримінального провадження.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні надає показання, що 10 червня 2020 року вона допомагала садити ОСОБА_3 город. Після роботи вона взяла пляшку горілки. Прийшли ОСОБА_6 і ОСОБА_8 . На веранді будинку ОСОБА_3 вони випили, ОСОБА_8 лягла спати. На чотирьох вони випили півторачку горілки і ще пляшку 0,5 л. Виникла суперечка між обвинуваченим та ОСОБА_6 . Сварка була тільки словесна. Розпочав її ОСОБА_6 , спитавши ОСОБА_10 , чи у того щось було з його дружиною ( ОСОБА_8 ). ОСОБА_3 відповів, що такого не було і не могло бути. Потім ОСОБА_6 щось сказав нецензурне по відношенню до матері ОСОБА_3 . Ця розмова на підвищених тонах тривала приблизно 3-5 хвилин. Після чого ОСОБА_3 вийшов на кухню, а ОСОБА_6 стояв і курив. ОСОБА_3 десь через півхвилини повернувся і вдарив ОСОБА_6 правою рукою в груди, у верхню частину, вона не бачила, чим. Той приблизно секунд через тридцять упав. Після чого ОСОБА_3 викликав поліцію.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні надає показання, що 10 червня 2020 року вони втрьох вона, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вживали спиртні напої в будинку обвинуваченого. Коли прийшов ОСОБА_6 , вона вже спала. Коли її розбудила ОСОБА_7 , вона побачила лежачого на підлозі ОСОБА_6 , підняла його голову, з рота пішла кров. Вона сказала ОСОБА_3 , щоб він викликав поліцію. Ознак життя у ОСОБА_6 не було.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні надає показання, що приблизно о 10 год 10 червня 2020 року вона вийшла на свій город, біля 13 год повернулась додому. Її обійстя межує с Мінєєвським, паркану між їх домоволодіннями немає. Побачила поліцію та прийшла до будинку ОСОБА_3 . Вона була пойнятою при огляді місця події вбивства ОСОБА_6 . Були поліцейські, експерти, все описували, фотографували. ОСОБА_3 сидів у кайданках. Він казав, що винуватий. Попросив, щоб ключі від будинку та свої документи залишити їй, але вона віднесла їх його сестрі. Відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 були хороші. ОСОБА_6 часто допомога ОСОБА_3 по господарству, і той завжди з ним розраховувався.
Крім цього, вина обвинуваченого в умисному вбивстві повністю доведена оціненими судом у нарадчій кімнаті у відповідності із частиною першою статті 89 КПК України і визнаними належними і допустимими у сукупності з показаннями обвинуваченого, свідків такими доказами :
- витягом з ЄРДР від 10 червня 2020 року про реєстрацію повідомлення по телефону про виявлення в АДРЕСА_2 труп ОСОБА_6 з ознаками насильницької смерті (а.с.77);
- протоколом огляду місця події від 10 червня 2020 року, в ході якого у будинку ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 був виявлений труп ОСОБА_6 з раною на передній поверхні грудей, а також вилучені ніж зі слідами РБК, слід одорологічного походження, змив з поверхні ножа, два змиви РБК, вирізка зі слідами РБК, вісім недопалків сигарет, три скляні чарки (а.с.85);
- фото таблицею до цього протоколу огляду (а.с.86-95);
- постановою слідчого від 10 червня 2020 року про визнання ножа зі слідами РБК, сліда одорологічного походження, змиву з поверхні ножа, двох змивів РБК, вирізки зі слідами РБК, восьми недопалків сигарет, трьох скляних чарок речовими доказами (а.с.97);
- ухвалою слідчого судді від 12 червня 2020 року про накладення арешту на ці речові докази (а.с.98-100);
- висновком експерта № 72 від 10 червня 5 серпня 2020 року, згідно з яким при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлено проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, що проникає в плевральну порожнину та ушкоджує дугу аорти, верхню долю лівої легені та серцеву сорочку по передній та задній її поверхнях, що супроводжувалось зовнішньою кровотечею лівобічний гемоторакс (2,5 мл). Це поранення грудей виникло від одноразової дії предмету, який мав колюче-ріжучі властивості та могло утворитися від дії плоского однобічно-гострого предмету типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо, що мало місце 10 червня 2020 року. Враховуючи локалізацію колото-різаної рани, її морфологічні особливості та напрямок ранового каналу, дозволяють вважати, що ушкодження виникло внаслідок одноразової дії гострого знаряддя (ножа) в ліву половину грудей в напрямку зверху донизу, спереду назад і дещо зліва направо. Довжина ранового каналу становить в межах 10-15 см. Причиною смерті ОСОБА_6 є гостра масивна крововтрата, яка розвинулась як ускладнення проникаючого колото-різаного ножового поранення лівої половини грудей з пошкодженням дуги аорти та лівої легені, та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння і перебувають у прямому причинному зв`язку із фактом настання смерті. Крім того, у ОСОБА_6 виявлені : поверхнева ранка на передній стінці живота зліва, яка спричинена дією ріжучого предмету, невиключно кінцем леза ножа; та два синця з осадженням на обличчі та лівому плечовому суглобі, які виникли від дії тупих предметів (предмету). Всі ці ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень і у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю не стоять (а.с.101-103);
- протоколом огляду трупа ОСОБА_6 від 10 червня 2020 року з фототаблицею, в ході якого виявлені вказані вище тяжкі тілесні ушкодження (а.с.104-112);
- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 від 11 червня 2020 року, в якому причиною смерті вказано проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням дуги аорти (а.с.113);
- постановою слідчого від 10 червня 2020 року про визнання зразків пальців обох рук ОСОБА_6 , зразків його крові та зразків піднігтьового вмісту речовими доказами (а.с.114);
- ухвалою слідчого судді від 12 червня 2020 року про накладення арешту на ці речові докази (а.с.115-116);
- протоколом від 10 червня 2020 року про затримання ОСОБА_3 о 15-40 год в порядку статті 208 КПК України (а.с.129-130);
- постановою слідчого від 10 червня 2020 року про визнання темної футболки та темних спортивних штанів ОСОБА_3 речовими доказами (а.с.131);
- ухвалою слідчого судді від 12 червня 2020 року про накладенні арешту на ці речові докази (а.с.132-133);
- протоколом від 12 червня 2020 року слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 та його захисника, в ході якого ОСОБА_3 показав і розповів, як і куди він наніс удар ножем ОСОБА_6 10 червня 2020 року у ліву частину грудей зверху донизу (а.с.134-135);
- протоколом від 9 липня 2020 року слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , яка у будинку ОСОБА_3 показала і розповіла, де вони вживали спиртне 10 червня 2020 року, де виявила мертвого ОСОБА_6 , коли її розбудила ОСОБА_7 (а.с.137-140);
- протоколом від 9 липня 2020 року слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 , яка у будинку ОСОБА_3 розповіла та показала, як ОСОБА_3 вдарив ножем ОСОБА_6 , потів витягнув ніж з тіла і викинув його на подвір`я (а.с.141-144);
- ухвалою слідчого судді від 11 червня 2020 року про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою (а.с.146-149);
- висновком експерта № 160 судово-цитологічного дослідження від 16 червня 10 липня 2020 року, згідно з яким походження слини на недопалках цигарок може походити як від ОСОБА_3 , так і від ОСОБА_6 (а.с.150-156);
- висновком амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 56 від 23 червня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_3 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю із шкідливими наслідками, примусового лікування не потребує (а.с.181);
- інформацією про надходження 10 червня 2020 року по спецлінії «102» анонімного повідомлення про вбивство людини (а.с.182);
- постановою старшого слідчого від 18 вересня 2020 року про визнання двох аудіо записів (повідомлень по спецлінії «102») речовим доказом та приєднання їх до кримінального провадження (а.с.184);
- протоколом огляду аудіофайла від 18 вересня 2020 року, де невідомий чоловік повідомляє, що вбив сусіда в с.Щучинці ножем (а.с.185-186);
- висновком судово-психіатричної експертизи № 512 від 30 вересня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_3 в момент вчинення кримінального правопорушення в стані фізіологічного афекту не перебував. Даних, які б вказували на те, що у ОСОБА_3 спостерігалися будь-які психічні розлади в період, який безпосередньо передував вчиненню інкримінованому йому кримінального правопорушення, немає. Також в матеріалах кримінального провадження немає об`єктивної інформації щодо зміненого психологічного стану ОСОБА_3 до та після здійсненого правопорушення. Поведінка ОСОБА_3 змінилася під дією вжитого алкоголю. ОСОБА_3 в період до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення і в момент його вчинення перебував поза будь-яким розладом психічної діяльності, міг розуміти ситуацію, усвідомлювати свої дії та керувати ними. Даних, які б вказували на те, що у ОСОБА_3 спостерігалися будь-які психічні розлади після вчиненого ним кримінального правопорушення, немає. ОСОБА_12 будь-яким психічним захворюванням в період вчинення ним вказаного кримінального правопорушення та в теперішній час не страждав і не страждає, він міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Ознак підвищеної схильності до фантазування та навіювання немає (а.с.187-191);
- постановою старшого слідчого від 2 листопада 2020 року про передачу на зберігання до камери речових доказів Жмеринського РВП : ніж із залишками первинного пакування, поміщені у картонний короб, який знаходиться у прозорому поліетиленовому пакеті, горловина якого скріплена пластиковим джгутом №7514357, спец пакет Україна МВС Експертна служба № 5265026, в якій поміщений відрізок марлевого бинта, спец пакет Україна МВС Експертна служба № 5265025, в якій поміщена серветка та первинна упаковка, спец пакет Україна МВС Експертна служба № 5469098, в який поміщений зразок крові ОСОБА_6 , спец пакет Україна МВС Експерта служба № 5470247, в який поміщений змив з первинною упаковкою, прозорий поліетиленовий пакет, в якому знаходиться зразок крові ОСОБА_3 та речові докази, спец пакет НПУ ГСУ № 4453885, в якому знаходиться одяг ОСОБА_3 , паперовий конверт, в якому знаходяться зрізи нігтьових пластин ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , а також 8 недопалків цигарок, спец пакет Україна МВС Експертна служба № 4120935, в якому знаходяться три скляні чарки (а.с.192);
- висновком судової біологічної експертизи № 353 від 3 липня 2020 року, згідно з яким зразки запахів, вилучених з поверхні рукоятки ножа, мають спільне джерело походження зі зразками запаху крові, відібраного у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.193-208);
- висновком судової біологічної експертизи № 532 від 12 жовтня 2020 року, згідно з яким генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на лезі кухонного ножа, наданого на дослідження, збігаються між собою і з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_3 (а.с.209-222);
- диском з відеозаписом огляду місця події 10 червня 2020 року, в ході якого у будинку ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 був виявлений труп ОСОБА_6 з раною на передній поверхні грудей, а також вилучені ніж зі слідами РБК, слід одорологічного походження, змив з поверхні ножа, два змиви РБК, вирізка зі слідами РБК, вісім недопалків сигарет, три скляні чарки (а.с.96);
- диском з відеозаписом слідчого експерименту від 12 червня 2020 року за участю ОСОБА_3 , в ході якого він показав і розповів, як і куди він наніс удар ножем ОСОБА_6 10 червня 2020 року у ліву частину грудей зверху донизу (а.с.136);
- диском з відеозаписом слідчого експерименту від 9 липня 2020 року за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в ході яких ОСОБА_8 у будинку ОСОБА_3 показала і розповіла, де вони вживали спиртне 10 червня 2020 року, де виявила мертвого ОСОБА_6 , коли її розбудила ОСОБА_7 ; а ОСОБА_7 у будинку ОСОБА_3 розповіла та показала, як ОСОБА_3 вдарив ножем ОСОБА_6 , потів витягнув ніж з тіла і викинув його на подвір`я (а.с.145);
- диском з аудіо файлом звукозапису повідомлення по спецлінії «102» про вбивство ОСОБА_6 , під час якого особа чоловічої статі голосом, схожим на голос обвинуваченого, неодноразово повідомила оператора про те, що він вбив людину, і щоби «міліція приїхала і його забрала», бо він «засунув йому ножа в груди» (а.с.183).

Оцінка доказів
Дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вищеперераховані докази відповідно до вимог статті 94 КПК України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а також визнані і не оспорюються стороною захисту.
Суд вважає неналежними та не бере до уваги відомості, що надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину висновок судової дактилоскопічної експертизи № 312 від 23 червня 2020 року, згідно з яким на поверхнях трьох скляних чарок, які були вилучені 10 червня 2020 року під час огляду місця події по АДРЕСА_2 , слідів папілярних узорів рук (слідів пальців та долонних поверхонь) не виявлено (а.с.156-164), а також висновок судової біологічної експертизи № 535 від 19 серпня 2020 року, згідно з яким на змиві з поверхні рукоятки кухонного ножа слідів крові людини не виявлено (а.с.165-180), оскільки вони відповідно до статті 85 КПК України жодним чином не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого як умисне вбивство, суд не вбачає наявності необережної вини ОСОБА_3 чи випадкового спричинення ним смерті ОСОБА_6 , оскільки лише небажання наслідку у виді смерті потерпілого чи байдуже ставлення до настання такого наслідку не виключає умисної вини обвинуваченого.
Наявність необережної вини ОСОБА_3 чи випадкового спричинення ним смерті потерпілому виключається способом заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень та механізмом спричинення тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілого, небезпечних для життя у життєво важливі органи проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, що проникає в плевральну порожнину та ушкоджує дугу аорти, верхню долю лівої легені та серцеву сорочку по передній та задній її поверхнях, що супроводжувалось зовнішньою кровотечею лівобічний гемоторакс (2,5 мл).
Суд не приймає до уваги невизнання вини обвинуваченим, який пояснює про причетність до вбивства ОСОБА_6 іншої особи. Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні умисного злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, підтверджується ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.
Вирішуючи питання про умисел обвинуваченого, суд виходить із сукупності всіх встановлених в ході судового розгляду обставин вчиненого діяння, враховує час, який пройшов між первинним конфліктом та наступними діями обвинуваченого, який їх ретельно спланував, цілеспрямовано пішов на кухню, взяв там ніж для нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, повернувся до потерпілого, після чого наніс йому удар в життєво-важливий орган; також спосіб вчинення злочину : нанесення проникаючого удару ножем по життєво важливій лівій частині грудної клітки, де знаходиться серце людини, що призвело до смерті ОСОБА_6 на місці події; поведінку обвинуваченого до вчинення злочину, який зловживав спиртними напоями і перебував під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, який, як відомо, являє собою вкрай негативне поєднання не тільки психічних, але так само і вегетативних і навіть неврологічних розладів, які виникають в результаті прийому певних доз спиртних напоїв, а також стан збудження з повною втратою самоконтролю, можливо межуючи з агресивністю (що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи про зміну поведінки обвинуваченого під дією вжитого алкоголю); поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який зателефонував на спецлінію «102» і повідомив про вчинене ним вбивство людини ножем.
Отже, характер, послідовність, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченим, локалізація ножового поранення, механізм його спричинення, повідомлення обвинуваченим на спецлінію про вчинене вбивство усе це в сукупності свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_3 мав прямий умисел на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_6 .
Суд також приймає до уваги, що у емоційному стані, який би значною мірою знижував здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними, обвинувачений на момент вчинення злочину не перебував, що підтверджується його цілеспрямованими та ретельно спланованими діями по вбивству ОСОБА_6 , а також висновком судової психіатричної експертизи, яка констатувала, що ОСОБА_3 в момент вчинення кримінального правопорушення в стані фізіологічного афекту не перебував.
Ніхто з допитаних у судовому засіданні свідків не підтвердив первинну версію обвинуваченого щодо його захисту від посягань зі сторони ОСОБА_6 , а також версію щодо причетності до вбивства останнього іншої особи. Матеріалами провадження також не встановлено протизаконного насильства з боку потерпілого, яке за своїм характером створювало б у обвинуваченого право на необхідну оборону, а також причетності іншої особи до вбивства ОСОБА_6 .
Ні обвинувачений, ні його захисник не заявляли клопотань, пов`язаних з підтвердженням чи перевіркою цих версій.
Оцінюючи показання допитаних у судовому засіданні свідків, суд вважає, що показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є логічними, послідовними, доповнюють одне одного та узгоджуються між собою, підтверджуються іншими належними доказами у кримінальному провадженні, а тому визнаються судом правдивими. Причин обмовляти свідками обвинуваченого не було встановлено, а тому суд не має підстав не довіряти показанням, які свідки надали суду.
Даючи ретельну оцінку висновкам експертів, суд враховує, що всі вони призначені і проведені з дотриманням вимог закону, компетентними експертами у своїй галузі, висновки експертів ґрунтуються на правильно зібраних досудовим слідством даних та доказах, відповіді експертів на поставлені питання логічні, обґрунтовані, повні та переконливі, а також узгоджуються з іншими, дослідженими і перевіреними у судовому засіданні зібраними досудовим слідством, доказами, зокрема, показаннями свідків та частково обвинуваченого.
Часткове визнання вини, а потім і повне невизнання вини обвинуваченим суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.
Таким чином суд, зберігаючи відповідно до вимог частини шостої статті 22 КПК України об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив убивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, і його дії слід кваліфікувати за частиною першою статті 115 КК України.

Відомості щодо особи обвинуваченого
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жмеринка Вінницької області, підтверджується ксерокопією його паспорта серії НОМЕР_1 , який виданий 14 березня 1996 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , ксерокопією військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 1 березня 2014 року, а також ксерокопією особової медичної книжки серії НОМЕР_3 , виданої 25 вересня 2003 року (а.с.118, 120, 122).
Згідно з ксерокопією посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 13 серпня 2015 року, ОСОБА_3 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.121).
З довідки від 11 червня 2020 року видно, що ОСОБА_3 раніше несудимий (а.с.123).
З довідки-характеристики № 560 Жмеринської міської ОТГ (Жуковецький старостинський округ) видно, що ОСОБА_3 з 2019 року проживає без реєстрації в с.Щучинці Жмеринського району, зловживає спиртними напоями, скарг від жителів села не надходило (а.с.124).
Відповідно до довідок № 277 та № 235 від 15 червня 2020 року Жмеринської ЦРЛ обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за лікуванням останніх п`ять років не звертався (а.с.125).
Згідно з довідкою № 2183 КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер» від 22 червня 2020 року, ОСОБА_3 на диспансерному обліку у цій установі не перебуває (а.с.126).
Згідно з довідкою від 4 березня 2020 року КНП «Вінницької обласної клінічної психоневрологічної лікарні імені академіка Ющенка О.І. Вінницької обласної ради», ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні не перебував, за допомогою не звертався (а.с.127).
Відповідно до протоколу № 274 від 10 червня 2020 року (19-50 год) ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, 1,93 проміле (а.с.128).
Згідно з ксерокопією довідки № 446 від 9 серпня 2018 року, ОСОБА_3 під час проходження військової служби із власної необережності отримав травму коліна (а.с.240), у зв`язку з чим потребував реабілітації (а.с.241-242).
Згідно з ксерокопією свідоцтва про хворобу № 919/2 від 21 червня 2018 року, ОСОБА_3 у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із проходженням військової служби, визнаний непридатним до військової служби (а.с.49-50, 243-244).
З ксерокопії довідки № 4074 від 5 червня 2015 року видно, що ОСОБА_3 безпосередньо з 25 січня по 31 березня 2015 року приймав участь у антитерористичній операції (а.с.247).

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання
Обставин, які у відповідності із статтею 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставиною, яка у відповідності із статтею 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином; обставину, що обтяжує покарання та особу винного, який характеризується посередньо, раніше несудимий, приймав участь у антитерористичній операції під час перебування на військовій службі; що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого; виходячи з принципів індивідуалізації, розумності покарання з метою попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; і вважає доцільним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому частини першої статті 115 КК України.

Мотиви ухвалення інших процесуальних рішень
Суд вважає, що з обвинуваченого у відповідності з вимогами статті 124 КПК України слід стягнути судові витрати за проведення судових експертиз, з речових доказів слід зняти арешт та повернути обвинуваченому, інші знищити.
Запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід продовжити на 60 днів з метою забезпечення можливості оскарження вироку, апеляційного розгляду кримінального провадження та виконання вироку.
Керуючись статтями 370, 371, 374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України і обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту проголошення вироку 4 червня 2021 року.
Речові докази, які знаходяться у Жмеринському РВП : ніж зі слідами речовини бурого кольору, слід одорологічного походження, змив з поверхні рукоятки ножа, два змиви речовини бурого кольору, вирізку скатертини зі слідами речовини бурого кольору, вісім недопалків цигарок, три скляні чарки; зразки пальців обох рук, крові та піднігтьового вмісту ОСОБА_6 , знищити; темну футболку та темні спортивні штани, повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ; два аудіо записи (повідомлення по спецлінії «102»), про вбивство ОСОБА_6 , які зберігаються при судовому провадженні, при ньому зберігати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 11084 (одинадцять тисяч вісімдесят чотири) грн.
Три ухвали слідчого судді від 12 червня 2020 року про накладення арешту на речові докази скасувати.
Запобіжним заходом до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 тримання під вартою, продовживши цей термін на 60 днів : з 4 червня 2021 року по 2 серпня 2021 року включно.
В строк відбування покарання зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення з 10 червня 2020 року по 3 червня 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Вінницького Апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження можуть у суді отримати копію вироку.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій ОСОБА_9 , яка не була присутньою в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_13