Справа № 357/5883/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 в ході розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чапаївка, Таращанського району, Київської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України.

29 березня 2021 р. у судовому засіданні прокурором змінено обвинувачення стосовно ОСОБА_5 , його дії перекваліфіковані із ст. 190 ч.1 КК України на ст. 356 КК України.

Після виконання судом вимог ст. 338 ч.3,4 КПК України представник потерпілого ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою від 29.03.2021 р. про відмову від обвинувачення ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, просить відносно нього кримінальне провадження закрити.

Відповідно до формулювання обвинувачення у зміненому обвинувальному акті: встановлено, що ОСОБА_5 з 04.12.2014 року відповідно до поданої ним заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, перебував на обліку внутрішньо переміщених осіб в Управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, у зв`язку з чим відносився до категорії осіб, які за наявності підстав та відсутності заборон мають право отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога), регулюється «Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року за № 505 (далі - Порядок).

Відповідно до частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року за № 505 установлено, що фінансування витрат, пов`язаних з наданням щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, здійснюється за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету та коштів, що надходять до державного бюджету як благодійна або міжнародна допомога.

Пунктом 2 Порядку, передбачено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. З Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї).

Пунктом 5 Порядку, передбачено, що для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. У заяві зазначаються відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, а саме прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий; реєстраційний номер облікової картки платника податків; зареєстроване та фактичне місце проживання; реквізити рахунка уповноваженого представника сім`ї в уповноваженому банку, на який перераховуватиметься грошова допомога;

наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; наявність у володінні всіх членів сім`ї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (із зазначенням строку експлуатації з дати випуску); наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює. До заяви додається копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей та письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім`ї від інших членів сім`ї та згода на обробку персональних даних.

10.03.2015 року відповідно до свідоцтва про право на спадщину за №666, ОСОБА_9 , яка є дружиною ОСОБА_5 придбала у приватну власність житлову квартиру АДРЕСА_3 , на яку 10.03.2015 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 посвідчено та зареєстровано право приватної власності.

Таким чином, ОСОБА_5 в період часу з 04.06.2015 по 31.05.2016 будучи обізнаним в умовах порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року за № 505, умисно усвідомлюючи, що діє самовільно, всупереч установленому законом порядку без відповідних підстав, достовірно знаючи про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме придбання його дружиною ОСОБА_9 10.03.2015 у приватну власність житлової квартири АДРЕСА_3 , в порушення пункту 6 Поряду, яким передбачено що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, та пункту 11 Порядку, яким передбачено, що уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин, перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 2, не повідомив Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги для припинення його виплати подавав Заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі

яких Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради приймались рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання.

Грошові кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначені ОСОБА_5 зараховувались на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на його ім`я у АТ «Ощадбанк» ТВБВ № НОМЕР_2 , МФО 322669, .

Внаслідок чого, ОСОБА_5 незаконно, умисно, самовільно, діючи всупереч встановленому законом порядку розпорядився грошовими коштами,які отримав на вказаний рахунок виділені з державного бюджету у вигляді соціальної допомоги у сумі 17536 грн. 47 коп., чим заподіяв значної шкоди державним інтересам.

Таким чином, обвинувачується у самоправстві тобто, самовільному, всупереч установленому порядку, вчиненні дій, правомірність яких оспорюється окремою установою, що заподіяло значної шкоди державним інтересам, передбаченого ст. 356 КК України.

Суд, вислухавши представника потерпілого, обвинуваченого, захисника, прокурора, дослідивши заяву представника потерпілого та згоду обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою представника потерпілого від обвинувачення, дійшов висновку, що заява представника потерпілого підлягає задоволенню, кримінальне провадження закриттю.

Суд зазначає, що ОСОБА_5 відшкодував потерпілому завдані збитки до направлення обвинувального акта до суду.

Суд зазначає, що власником коштів, якими самовільно розпорядився ОСОБА_5 є потерпілий, тобто УСЗН Білоцерківської міської ради.

Відповідно до ст. 477 ч.1 п.1 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених: ст. 356 КК України (самоправство щодо дій. якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян або інтересам власника).

Відповідно до ст. 26 ч.4 КПК України відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 284 ч.1 п.7, ч.7 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Якщо обставини, передбачені пунктами 5,6,7.8,9,10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2,3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що представник потерпілого ОСОБА_4 відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Цивільний позов, процесуальні витрати, речові докази, відсутні.

Стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід в ході досудового слідства не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26,284,477,371,372 КПК України, суд,

П О С ТА Н О В И В :

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відмовою представника потерпілого ОСОБА_4 від обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1