Справа № 282/394/21
Провадження № 1-кп/282/108/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000010 від 11.02.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липно Любарського району та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В кінці грудня 2020 року, ОСОБА_4 , маючи вільний доступ до домогосподарства ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , оскільки неодноразово залучався останнім для виконання робіт по господарству, побачив на горищі приміщення гаража підкатне опорне колесо до причепа з механізмом регулювання висоти та 27 метрів 10 см. 6-ти армованого електричного кабелю, які в подальшому вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений, у денну пору доби з кінця грудня 2020 року по 10.02.2021 року, скориставшись відсутністю власника вказаних вище речей та інших осіб, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав для власних потреб підкатне опорне колесо до причепа з механізмом регулювання висоти та 27 метрів 10 см. армованого електричного кабелю, з якими з місця вчинення правопорушення зник, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1093,32 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення від 12 березня 2021 року, досягнуту між ним та потерпілим, за якою він визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання визначеного в угоді.

Також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього, у разі затвердження цієї угоди.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про примирення з

обвинуваченим ОСОБА_4 , просив суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Також пояснив, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку потерпілого, обвинуваченого, прокурора, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченому цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує те, що вчинене діяння є кримінальним проступком та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню становлять 3432,20 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 314, 368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення укладену 12 березня 2021 року між потерпілим

ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 3432 грн. 20 коп. витрат пов`язаних із проведенням автотоварознавчих експертиз.

Речові докази по справі, а саме: підкатне опорне колесо до причепа з механізмом регулювання висоти та 27 метрів 10 см. армованого електричного кабелю, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , після набрання вироком суду законної сили, залишити в останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1