КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2538/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127,ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Строк дії ухвали про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 , під вартою визначено до 23 травня 2021 року включно.
Зобов`язано слідчого, прокурора, за погодженням з адміністрацією установи тримання під вартою забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження для встановлення стану здоров`я підозрюваного та за потреби, забезпечення лікування ОСОБА_7 відповідно до поставленого діагнозу.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам статті 370 КПК України. Під час ухвалення рішення слідчий суддя не був неупередженим, безстороннім та незалежним, внаслідок чого було ухвалене незаконне та необґрунтоване рішення.
Також апелянт зазначає, що як вбачається зі змісту клопотання орган досудового розслідування ігноруючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України не наводить обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею надано тяжкості обвинувачення надмірного значення, однак залишено поза увагою та не зазначення обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли до висновку про наявність ризиків, зазначених у клопотанні з посиланням на матеріали, що їх підтверджують, відсутність обґрунтувань неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких заходів, не приєднання до клопотання матеріалів, якими слідчий, прокурор, обґрунтовують доводи про продовження міри запобіжного заходу.
Слідчим суддею під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою проігноровано факт того, що викладені у клопотанні обставини, які начебто перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою.
Слідчим суддею також не дано належної оцінки стану здоров`я підозрюваного, який має вади серця, а саме у ОСОБА_7 діагностовано тяжкі захворювання, тобто ОСОБА_7 є особою, яка потребує системного спеціального та регулярного медичного як догляду так і обстеження задля, зокрема, попередження настання летального випадку, ризик настання якого при наявності зазначених захворювань серця є досить великим.
Крім того апелянт зазначає, що повідомлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень є необґрунтованою, оскільки докази, якими слідчий обґрунтовує підозру не підтверджують причетність ОСОБА_7 до подій описаних в тексті підозри. Не наведено реальних фактичних обставин, які б свідчили про існування ризиків, передбачених у ст.177 КПК України та доказів, які б їх підтверджували, оскільки ризики, на які посилається у своєму клопотанні слідчий, нічим не підтверджені і є явно надуманими.
Апелянт вважає, що на даний момент існують реальні можливості запобігання ризикам, визначеним у статті 177 КПК Україниза допомогою інших запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою з урахуванням того, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, навчається у вищому навчальному закладі, характеризується за місцем навчання позитивно, працює - є приватним підприємцем, має постійне місце проживання у місті Києві.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії п. 153).
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
21.10.2020 підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127,ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
29.09.2020 відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 27.11.2020 включно.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 29.03.2021 включно.
04.03.2021 року слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .
В обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 слідчий послався на те, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127,ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, які є в тому числі особливо тяжкими злочинами, їх характер.
Також зазначив про те, що 23.03.2021 року, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, підозрюваному та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
На теперішній час підозрювані та їх захисники з матеріалами кримінального провадження, яке складає великий обсяг матеріалів не ознайомились.
Передача обвинувального акту до суду є неможливою без надання доступу підозрюваним та захисникам до матеріалів досудового розслідування і достатнього часу для ознайомлення з цими матеріалами. Ураховуючи обсяг матеріалів для виконання вимог ст. 290 КПК України необхідно витратити строк до двох місяців.
Без надання підозрюваним та захисникам доступу до матеріалів досудового розслідування судовий розгляд є неможливим, що в свою чергу унеможливлює передачу обвинувального акту до суду.
Строк дії обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завершується 29.03.2021 року, однак через зазначені вище причини завершити ознайомлення всіх підозрюваних та їх адвокатів (сторони захисту) з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, скерувати його до суду і у визначений ст. 314 КПК України строк провести підготовче судове засідання неможливо.
Крім того, вказав, що метою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.
25.03.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено дане клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів до 23 травня 2021 року включно.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
За змістом ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, досудового розслідування.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127,ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшились.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінальних правопорушень, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено, а ті дані, що наведенні стороною захисту, щодо не задовільного стану здоров`я ОСОБА_7 , не свідчать про неможливість перебування останнього в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», з урахуванням того, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.
Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.
Більш того, Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони
здоров`я України 10.02.2012 № 239/5/104 затверджено порядок
взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.
Твердження апелянта, що слідчим суддею не дано належної оцінки стану здоров`я підозрюваного, є голослівними, оскільки відповідно до змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею зобов`язано слідчого, прокурора, за погодженням з адміністрацією установи тримання під вартою забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження для встановлення стану здоров`я підозрюваного та за потреби, забезпечення лікування ОСОБА_7 відповідно до поставленого діагнозу.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки враховуючи значний обсяг матеріалів кримінального провадження, для виконання вимог ст. 290 КПК України потрібний додатковий час, а тому завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу неможливо.
Окрім цього слідчий суддя врахував при продовженні запобіжного заходу вік підозрюваного, сімейний стан, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, а також врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 127,ч. 1 ст. 353, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України та відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства та спричинення загибелі людини.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного перебувати на волі.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи (рішення у справах "Лабіта проти Італії" п. 153, "Мюллер проти Франції" п. п. 35-45), а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.
Посилання захисника на те, що матеріали справи не містять встановлених фактичних обставин та доказів, за якими можливо встановити обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.
Так слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК Українита ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4