ЄУН193/746/19
Провадження №1-кп/193/12/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
01 липня 2021 року сел. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000226 від 16.05.2019 року за обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зеленодольск Дніпропетровської області, гр. України, з середньо спеціальною освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
13.07.2018 р. Новомосковською місцевою прокуратурою до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 291 КПК України обвинувальний акт по кримінальному провадженню за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України;
28.11.2018 р. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
08.04.2019р. засуджений Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу, за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.І ст.70 КК України до З років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України,за сукупністю злочинів, шляхом
08.04.2020 р. часткового складання за вироком Саксаганського р/с м.Кривого Рогу
27.11.2018 р за ч.2 ст.190 КК Уі призначено покарання у виді позбаї волі строком на 3 роки, 3 місяці. На підставі ч.І ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання нев частини покарання за вироком Саксаганського р/с м.Кривого Рог
28.11.2018 р. за ч.2 ст. 185 КК України остаточно призначено покарання з : позбавлення волі строком на 3 роки .
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
15.05.2019 приблизно о 19:00 год., ОСОБА_4 , знаходився в житловому будинку свого знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, діючи повторно, скориставшись відсутністю господаря домоволодіння та інших осіб, заволодів бувшим у використанні мобільним телефоном ОСОБА_5 , марки «Doogee X 50», синього кольору, імей 1 - НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 , вартістю 761 грн., що ві цей час лежав на кухонному столі прохідної кімнати, після чого місце вчинення злочину з викраденим покинув, тим самим обернувши його на свою користь.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 169/19 від 23.05.2 потерпілому ОСОБА_5 вчиненою крадіжкою заподі матеріального збитку на загальну суму 761 грн. Своїми умисними протиправними діями, що виразились в таємш викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, гр. ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачі ч. 2 ст. 185 КК України. Поткрпілий ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи без його участі, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявлявся.п Просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив суду обставини, викладені у обвинувальному акті щодо вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. Розуміє, що вчинив неправильно по відношенню до потерпілого. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, суд, на підставі ст. 349 ч. 3 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, допитом потерпілої, допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду. Суд, допитавши обвинуваченого, приймаючи до уваги заяву потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, вислухавши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Керуючись вимогами ст. 65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що ним вчинено злочин проти власності, який відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину у скоєному злочину визнав повністю та розкаюється. Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст70 ч.4 КК України На підставі ч. 4 ст. 70 КК України підлягає врахуванню при призначенні покарання вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпроптеровської області від 22.05.2020 року, за яким призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки за кримінальне правопорушення за ч.2 ст.185 КК України. З З З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, думки сторони обвинувачення щодо виду та строку покарання, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів, є покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає, що слід призначити покарання, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі. Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю даного кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України - рецидив злочину. Суд, з огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_4 не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України. Запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін. Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено. Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 122, 124-126, 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 02 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровськоїї області від 22.05.2020р., призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 7(сім) місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 27.05.2019 року (а.кр.пр.63), тобто з моменту фактичного затримання.
Речовий доказ (а.кр.пр.26) повернути власнику.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Матеріали кримінального провадження №0000226 від 16.05.19 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №193/746/19, провадження №1-кп/193/70/21.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя О.ВШумська