1Справа № 335/7116/21 1-кп/335/644/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2021 року м.Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню освіту, є студенткою ДНЗ «ЗПТКЛ», не заміжня, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України,
30.05.2021, приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у будинку за місцем мешкання ОСОБА_4 зі столу в спальній кімнаті, відкрито викрала ноутбук фірми АSUS моделі G531G, вартість якого згідно висновку експерта СЕ-19/108-21/6897 від 08.06.2021 року складає 28 518 гривень 66 копійок.
У подальшому, ОСОБА_5 зникла з місця скоєння кримінального правопорушення, тим самим, викрала зазначене майно та розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 28 518 гривень 66 копійок.
Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, що кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, визнала себе винною у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні в повному обсязі, щиро розкаялася у скоєному, надавши наступні пояснення.
Так, 30.05.2021 року приблизно о 06 годині 00 хвилин, вона знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання потерпілого, ОСОБА_4 , відкрито викрала ноутбук, який у подальшому був зданий до ломбарду, а отримані кошти вона витратила на власний розсуд.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачена не оспорювала фактичні обставини справи і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням даних про особу обвинуваченої, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку.
З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування матеріальної шкоди заподіяної потерпілому.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.
З урахуванням фактичних обставин справи, відомостей про особу обвинуваченої та її негативного ставлення до скоєного, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне, призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.186 КК України в межах санкції статті, а саме у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки такий вид покарання, на думку суду, є справедливим та співмірним, а також достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Саме таке покарання буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим кримінальним правопорушенням та заходами, які застосовуються до винної і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними. При цьому, суд враховує усталену судову практику ЄСПЛ, зокрема у п. 38 свого рішення в справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи».
Потерпілим ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
В обґрунтування позову зазначено про те, що 30.05.2021, приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у будинку за місцем мешкання ОСОБА_4 зі столу в спальній кімнаті, відкрито викрала ноутбук фірми АSUS моделі G531G, вартість якого згідно висновку експерта СЕ-19/108-21/6897 від 08.06.2021 року складає 28 518 гривень 66 копійок.
У подальшому, ОСОБА_5 зникла з місця скоєння кримінального правопорушення, тим самим, викрала зазначене майно та розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 28 518 гривень 66 копійок.
У зв`язку з тим, що потерпіла частково відшкодувала завдану йому матеріальну шкоду, з урахуванням зазначеного, ОСОБА_4 просить суд стягнути з ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 23 518,66 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з вимогами частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.
Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
За таких обставин, виходячи з доведеності вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а також з урахуванням положень ст.ст. 1166 ЦК України, визнання обвинуваченою цивільного позову у повному обсязі, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судово товарознавчу експертизу за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» витрати на проведення якої склали 343,24 грн. та судово трасологічну експертиза за експертною спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження» витрати на проведення якої склали 686,48 грн., та органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судових експертиз, суд вважає за необхідне стягнути зазначені витрати у загальному розмірі 1 029,72 грн. з обвинуваченої ОСОБА_5 .
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 349, 368-371, 373, 374, 376, КПК України суд,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь державного бюджету України судові витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 1 029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на відшкодування завданої матеріальної шкоди 23 518 (двадцять три тисячі п`ятсот вісімнадцять) гривень 66 копійок.
5 СПУ, дакто карти на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та змив та контроль до нього з дверей між кімнатою та кухнею, передані на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції №1 знищити;
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1