У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Москва, Російська Федерація, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004897.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
підозрюваний ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково, застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 17.07.2021 р. з покладенням певних обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді i постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній раніше судимий за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі, знову вчинив тяжкий корисливий злочин, переховувався від органів досудового розслідування, не одружений, дітей не має, не працює, тобто не має міцних соціальних зв`язків.
За наведених обставин прокурор вважає, що підстав для застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СВ Заводського відділу СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004897, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 11.11.2017 р. приблизно о 13.10 год. ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_9 (обвинувальний акт відносно якого направлено до суду), перебуваючи у дворі буд. АДРЕСА_2 , побачили автомобіль «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_1 . У ОСОБА_6 виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення майна із автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_6 домовившись з ОСОБА_9 , та розподіливши між собою ролі, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_10 та відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, таємно викрав з переднього пасажирського сидіння вказаного автомобіля жіночу сумку та, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення направився у двори будинків розташованих неподалік. Свідок ОСОБА_11 , яка знаходилася у вказаному автомобілі, помітивши протиправні дії ОСОБА_9 , вийшла з салону та побігла слідом, при цьому гучно кричала йому в слід, вимагаючи зупинитись.
ОСОБА_6 та ОСОБА_9 почувши крики, усвідомлюючи, що їхні таємні дії стали явними для оточуючих, продовжили бігти у напрямку будинків по вул. Погранична в м. Миколаєві, де в подальшому зникли, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом.
21.12.2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
30.04.2020 р. ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
07.06.2021 р. о 19.30 год. ОСОБА_6 затримано.
29.04.2021 р. слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчим до суду скеровано клопотання про надання дозволу на затримання останнього, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявні ризики переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, неможливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.
Врахувавши, що докази, надані стороною обвинувачення, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що це може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, доведення слідчим та прокурором існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не доведення недостатності застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам, з огляду на дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце мешкання в м. Миколаєві, працевлаштований, слідчий суддя дійшов висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання у кримінальному провадженні, зокрема, дані: протоколів огляду місця події від 11.11.2017 р., огляду предмета від 29.11.2017, огляду диска від 01.12.2017 р., допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , проведення слідчого експерименту від 15.12.2017 р. та інші долучені матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру.

Разом з тим, вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Так, з матеріалів, доданих слідчим до клопотання вбачається, що повідомлення про підозру від 21.12.2017 р. у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вручено ОСОБА_14 , даних на підтвердження того, що підозрюваний проживав з ОСОБА_14 матеріали клопотання не містять.
В судовому засіданні ОСОБА_14 пояснила, що про наявність повідомлення про підозру від 21.12.2017 р. сину ( ОСОБА_6 ) не повідомляла.
В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_6 повідомив, що перебував на заробітках, коли дізнався про те, що перебуває у розшуку, добровільно прийшов до відділу поліції.
Отже, підстав вважати про те, що підозрюваному ОСОБА_6 повідомлення про підозру вручено у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень та останній переховувався від органу досудового слідства в даному кримінальному провадженні не має.
Крім наведеного, апеляційний суд, при з`ясуванні обставин можливого переховування ОСОБА_6 від органу досудового слідства, враховує й ту обставину, що після вчиненого 11.11.2017 р. кримінального правопорушення, в якому наразі підозрюється ОСОБА_6 , він, 30.11.2017 р. надавав слідчому Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 пояснення стосовно обставин події, без визначеного процесуального статусу.
Не надано прокурором й даних про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної або адміністративної відповідальності, з того часу, як відбулись події, які розслідуються в рамках даного кримінального провадження.

Отже, незважаючи на наявність ризиків: переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та відсутності сім`ї; вчинення нових кримінальних правопорушень, через те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, скоєного 11.11.2017 р. незадовго після звільнення з місць позбавлення волі (12.09.2017 р.), на переконання апеляційного суду, наведені ризики, на даний час, є незначними, а відтак не можуть служити підставами для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що слідчий суддя, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу, в даному випадку, не обґрунтовано слідчим належним чином, оскільки не надано даних або доказів, які б свідчили про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного чи про можливість такої поведінки, а тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

_____________________ ____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3