КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2916/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року,
за участю: прокурора ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що дана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України, в результаті неповного розгляду скарги, невідповідністю рішення суду фактичним обставинам кримінального провадження, та постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт вказує на те, що епізоди у кримінальному провадженні за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України, є взагалі кримінальними проступками та здійснюються у формі дізнання.
Також апелянт зазначає, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість підозри причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень на час його повідомлення у підозрі не підтверджується доказами, а посилання на них у самій підозрі відсутні.
Апелянт звертає увагу суду на те, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на момент повідомлення про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_10 прокурори ОСОБА_7 та ОСОБА_9 достовірно знали про покази ОСОБА_10 від 05.11.2020 року, 05.01.2021 року; ОСОБА_11 від 05.01.2021 року, ОСОБА_12 від 05.01.2021 року; ОСОБА_13 від 05.01.2021 року; ОСОБА_14 від 05.11.2020 року; ОСОБА_15 від 05.11.2020 року та ОСОБА_16 від 05.11.2020 року, які підтверджують травмування ОСОБА_6 ; його обстеження та встановлення діагнозу працівниками КП «Лубенська міська лікарня»; відкриття та продовження листка непрацездатності; засвідчили правильність та достовірність підписів, відтисків печаток лікарів; на момент травмування відсутності обов`язкової потреби у рентгенному знімку.
Таким чином свідки засвідчили про відсутність події злочину, що було відомо органу досудового розслідування ще до повідомлення про підозру.
Водночас, слідчим суддею при розгляді скарги сторони захисту на рішення прокурора у повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не було враховано всіх обставин кримінального провадження, порушення права на медичну таємницю, а також взагалі відсутність події та складу злочинів, що становить незаконність та необґрунтованість судового рішення.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
25 січня 2021 року о 16 год. 40 хв. повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України,
В обґрунтування скарги зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 підлягає скасуванню у зв`язку з грубим порушенням вимог КПК при його складанні та оголошенні. Вимоги, передбачені КПК України щодо механізму вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191 КК, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, стороною обвинувачення дотримані не були. Крім того, факт здійснення такої процесуальної дії повідомлення про підозру не підтверджено належними та допустимими доказами. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Проте, за результатами ознайомлення стороною захисту із матеріалами кримінального провадження встановлено, що слідчі, оперативні працівники Державного бюро розслідувань та прокурори Офісу Генерального прокурора при здійсненні досудового розслідування вказаного кримінального провадження вчинювали ряд незаконних та поза процесуальних дій шляхом викривлення показів свідків, штучного створення доказів та підробки офіційних документів з метою незаконного притягнення завідомо невинних осіб до кримінальної відповідальності. До того ж, слідчим допущені порушення під час внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень на час його повідомлення про підозру не підтверджується доказами, а посилання на них у самій підозрі взагалі відсутнє.
Крім того, свідки у кримінальному провадженні засвідчили відсутність події злочину, оскільки підтвердили факти травмування ОСОБА_6 , його обстеження та встановлення діагнозу, відкриття та продовження листка непрацездатності, правильність та достовірність підписів, відтисків печаток лікарів та відсутності обов`язкової потреби у рентгенному знімку. Крім того, прокурори ОГП вчинювали свої протиправні дії по незаконному притягненню невинної особи до кримінальної відповідальності зі штучним створенням доказів обвинувачення, замовчування інформації, викладеної в показах свідків.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя встановила, що як вбачається з матеріалів справи 25 січня 2021 року о 16 год. 40 хв. повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, вручено копію повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, права підозрюваного оголошені та роз`яснені, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_6 .
Також слідчий суддя встановив, що наведенізахисником відомості, як у скарзі, так і в судовому засіданні, не спростовують даних, що ОСОБА_6 причетний до інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При цьому у кримінальному провадженні продовжується досудове розслідування, проводяться необхідні слідчі дії, які необхідно вчинити слідчому для встановлення обставин кримінального правопорушення, направлені на забезпечення швидкого, повного та не упередженого розслідування та на підтвердження або спростування причетності ОСОБА_6 до вчинення злочинів, у яких йому повідомлено про підозру.
При цьому слідчий суддя зазначив, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що підозра, пред`явлена ОСОБА_6 є обґрунтованою, а тому немає підстав для її скасування, у зв`язку із чим у задоволенні скарги відмовив.
Дане рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно довимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, слідчий суддя цих вимог закону дотримався.
Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Як вбачається зі оскаржуваної ухвали всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею встановлено, що на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг би вчинити правопорушення про які йому було повідомлено.
В ході розгляду скарги, всупереч доводам апелянта, встановлено, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_6 25.01.2021 року підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_6 був причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України,
Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.
Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри.
Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.
Також колегію суддів під час апеляційного розгляду встановлено, що прокурором у даному кримінальному провадженні прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , 11.05.2021 року надано доручення слідчому в даному кримінальному проваджені про повідомлення учасників по справі про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 309, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4