Справа №127/2458/20
Провадження №1-кп/127/100/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001568, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, строком на шістдесят діб.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином. Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. У вказаному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:
переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні. Окрім цього, ОСОБА_7 відразу після вчинення кримінального правопорушення зник з місця події;
незаконного впливу підозрюваного на потерпілого чи свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Отже, ОСОБА_7 може чинити незаконний вплив на свідків та потерпілого з метою створення сприятливих для себе умов;
вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше засуджувався за умисний, корисливий злочин, крім того не працює, не має постійного джерела доходів;
перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний не має постійного місця роботи, а навчання у ДПТНЗ «Вінницьке вище професійне училище сфери послуг» не стали для нього перешкодою щодо вчинення умисного тяжкого злочину.
На думку прокурора застосування до ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:
особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;
особиста порука, оскільки у ОСОБА_6 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;
застава, оскільки у ОСОБА_6 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти, а також те, що на підставі того, що відповідно п. 1, ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
Таким чином, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_6 наявність постійного місця проживання, особу обвинуваченого, наслідки вчиненого кримінального правопорушення просить продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання строком у період з22.00 год. до 06.00 год. кожної доби на 60 діб.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора, просив суд змінити йому запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 заперечила проти клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_4 заперечила щодо клопотання прокурора, вважала його не доведеним, доповнила що прокурором не надано жодного підтверджуючого документа, просила суд відмовити в задоволенні клопотання в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 на час коли знаходився без запобіжного заходу, жодного порушення не мав, він не може працевлаштуватися та матеріально допомагати сім`ї, підтримала клопотання свого підзахисного та просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до положень ч.2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час доби.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали обвинувального акту суд вважає, що обвинуваченому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на шістдесят діб, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, може продовжити свою злочинну діяльність перебуваючи на волі, офіційно не працює та не має законних джерел до існування, раніше не судимий, що дає підстави вважати, що у подальшому він може переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність місця проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання суд враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на шістдесят діб.
При цьому суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суддя вважає, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання в доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що полягає в забороні залишати житло в якому він проживає в період часу з 20.00 год. по 06.00 год., кожної доби на 60 (шістдесят) діб.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 369-370, 372 КПК України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає в забороні залишати житло в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 на 60 (шістдесят) діб у період з 22.00 год. до 06.00 год. кожної доби.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою;
2) не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Ухвала про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту діє з 16 березня 2021 року по 14 травня 2021 року включно.

Копію ухвали суду для виконання направити начальнику Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області (м. Хмільник, вул. Небесної Сотні, 47).

Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.

Суддя: