Справа № 127/7601/21
Провадження № 1-кп/127/317/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2021 р. за № 0000078 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Турбів Липовецького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, який має малолітню дитину, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, попередньо домовившись із невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, придбав за допомогою всесвітньої мережі Інтернет підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , із його фотозображенням. Після чого ОСОБА_3 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 21.01.2021 року, керуючи автомобілем марки «Пежо 405», реєстраційний номер НОМЕР_3 , приблизно об 11 год. 30 хв., рухаючись по вулиці Ватутіна поблизу будинку №23 в м. Вінниці, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, у зв`язку з чим був зупинений працівниками Управління патрульної поліції у Вінницькій області, та під час перевірки документів, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, ОСОБА_3 , діючи умисно, надав для перевірки працівнику поліції вищевказане посвідчення водія зі своїм фото, видане на його ім`я, серії НОМЕР_2 , таким чином використавши завідомо підроблений документ. Відповідно до висновку експерта №404/21-21 від 08.02.2021 року бланк водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , не відповідає зразкам бланків, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 виготовлено за допомогою знакодрукуючої техніки, в якій застосовується термодрук та електрографічним способом друку, тобто не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального проступку визнав та показав, що дійсно вчинив даний кримінальний проступок за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить суворо його не карати.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального проступку, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, як використання завідомо підробленого документа.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінальний проступок, а саме, покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 358Кримінального кодексу України .
Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.
При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також майновий стан обвинуваченого.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2021 року на вилучене під час огляду місця події 21.01.2021 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_3 з ознаками підроблення, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта №404/21-21 від 08.02.2021 року в розмірі 817 грн. 20 коп.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) грн. 20 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2021 року на вилучене під час огляду місця події 21.01.2021 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_3 з ознаками підроблення, - скасувати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_3 з ознаками підроблення, яке відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 08.02.2021 року долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя