Справа № 171/1366/19
У Х В А Л А

12 липня 2021 року м. Кривий Ріг

колегія суддів Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

в провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищевказане кримінальне провадження № 0000451 від 24.05.2019 року.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала подане 30 червня 2021 року письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . Своє клопотання прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, та під час обрання та продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 судом було встановлено ризики, які на даний час не зникли та продовжують існувати. Прокурор зазначає, що в разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу останній зможе переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу заперечили.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з підстав, що зазначені в письмовому клопотанні.

Дане клопотання підтримав обвинувачений ОСОБА_6 .

Покурор ОСОБА_5 проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу заперечила.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, ретельно ознайомившись з доводами, що викладені в заявлених сторонами кримінального провадження клопотаннях колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судовою розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалою суду від 01 червня 2021 року за клопотанням прокурора, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено до 30 липня 2021 року включно.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, колегія суддів виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Суд зазначає, що на даний час, достатні відомості про усунення та відсутність тих обставин, які стали підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього судом не встановлено, а навпаки є підстави для продовження строку дії саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Беручи до уваги вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що на даний час, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини як характер протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_6 щодо яких органами досудового розслідування пред`явлене обвинувачення.

На даний час, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , з огляду на тяжкість передбаченого покарання за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зможе ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення. Також, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та тривалість судового розгляду даного кримінального провадження, серйозність пред`явленого обвинувачення, що дає підстави вважати та свідчить про можливе переховування даної особи від суду з метою уникнення відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, наявність, на даний час, факту надання потерпілою, свідками та обвинуваченим своїх пояснень в судовому засіданні не виключає відсутність ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені судом, та не є безумовною гарантією належної процесуальної поведінки обвинуваченого в разі зміни йому міри запобіжного заходу.

Також суд зазначає, що існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідка на допиті якого наполягає сторона захисту та який не допитаний в судовому засіданні.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, що дає обгрунтовані підстави вважати, що опинившись на волі обвинувачений може вчиняти інші злочини.

З врахуванням вищевказаних обставин, продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

За сукупності таких обставин, на даний час, колегія суддів вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 197, 331, 369 КПК України, колегія суддів
постановила:

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.289 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 09 вересня 2021 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3