ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2536/20 Номер провадження 11-кп/814/476/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника колони ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у режимі відеоконференції з Державною установою «Полтавська виправна колонія (№64)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 28.12.2020 щодо,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської обл., українця, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого 02.04.2018 Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України на 7 років позбавлення волі, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.11.2016 року по день вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02.04.2018.
Ухвалюючи дане рішення, місцевий суд зазначив, що наявність заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, а також працевлаштування засудженого в останні місяці перед набуттям права на застосуванні положень ст. 81 КК України доводить лише те, що засуджений стає на шлях виправлення, але не довів своє виправлення.
У своїй апеляційній скарзі засуджений зазначає, що суд першої інстанції прийшов, на його думку, до помилкового висновку, що він не заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України, оскільки він за місцем відбування покарання характеризується позитивно, має заохочення, стягнення погашені в установленому законом порядку. Крім того, зазначає, що відповідно до діючого КВК України праця засудженого є його правом, а не обов`язком.
За наслідками апеляційного розгляду засуджений просить скасувати ухвалу, остановивши нову, якою задовольнити подання начальника Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради, застосувавши до нього умовно- дострокове звільнення.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, , думку прокурора про законність та справедливість судового рішення та безпідставність поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та особову справу засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Як вбачається зі змісту ухвали,судове рішення в повній мірі відповідає вище зазначеним вимогам закону.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Глобинськогорайооного суду Полтавської області від 02.04.2018 ч.2 ст.307, ч.2 ст. 317, ч.1 ст. 70 КК України на 7 років позбавлення волі.

20.11.2020 начальник Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» та голова спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави звернулися до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від призначеного судом покарання.

З 19.11.2016 ОСОБА_8 утримується в місцях ув`язнення. За час утримання у ДУ «Полтавська установ виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, стягнень не мав. Отримав одне заохочення.

З 05.08.2018 відбуває покарання у «Полтавська виправна колонія (№64)». За період відбування покарання характеризується в цілому позитивно, має 5 заохочень та 2 стягнення у виді суворої догани.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильні висновки про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_8 не в повній мірі довів своє виправлення, а відтак - ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 . залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 28.12.2020 щодо нього без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4