Справа № 461/8327/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1308/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04 листопада 2020 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000776 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст.190 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000776 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст.190 Кримінального Кодексу України, прокурору Львівської обласної прокуратури.

В мотивах прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України (а.с.9-10), прокурор зазначив: «На підставі заяви та поданих ОСОБА_7 вищевказаних документів ліквідаційною комісією ГУМВС підготовлено та затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року№565-12 «Про міліцію» та у відповідності до платіжного доручення №279 від 21 грудня 2018 року перераховано кошти на розрахунковий рахунок останнього в розмірі 264300 гривень, як одноразову грошову допомогу, якими ОСОБА_10 шляхом обману заволодів та розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди Головному управлінню міністерства внутрішніх справ у Львівській області, яка у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до примітки до ст.364 є великим розміром». У зв`язку із цими, встановленими в ході підготовчого судового засідання, невідповідностями обвинувального акта вимогам КПК України суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору.

Не погоджуючись з даною ухвалою прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04 листопада 2020 року скасувати та скерувати обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000776 від 28.09.2020 до Галицького районного суду м.Львова для організації нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, і такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки суду викладені у даному судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що у формулюванні обвинувачення за ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України та відомостях про обвинуваченого, що обов`язково вказуються в обвинувальному акті, зазначено одного обвинуваченого, а саме ОСОБА_7 , і лише на аркуші 9 в формулюванні обвинуваченого допущено описку.

Наголошує, що в тексті більше ніде не зустрічається вказана описка, а тому це свідчить про відсутність наміру чи необережності сторони обвинувачення щодо спотворення формулювання обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Звертає увагу, що обвинувальний акт у повному обсязі відповідає вимогам передбаченим у згаданій статті, а тому ухвала про повернення такого прокурору для усунення недоліків є необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного КПК України.

Крім цього, вказує, що в оскаржуваній ухвалі не наведено законних і обґрунтованих підстав, які б перешкоджали призначенню обвинувального акта відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до судового розгляду.

На адресу Львівського апеляційного суду 17.02.2021 року надійшло заперечення на апеляційну скаргу прокурора від захисника-адвоката ОСОБА_9 , в яких він просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 04.11.2020 року про повернення обвинувального акту без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечили апеляційну скаргу та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно частини 4 статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Таким чином, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до змісту ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого, визначаються межі судового розгляду.

Вказаною нормою встановлено процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні та ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Підставою для повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 в ухвалі суду першої інстанції вказано, що обвинувальний акт містить твердження про вчинення кримінального правопорушення не тільки ОСОБА_7 , а й ОСОБА_10 , відомості щодо якого в ньому відсутні. Крім того, кримінально-процесуальний закон не містить норм права, які б врегульовували виправлення описок прокурором під час судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, у обвинувальному акті про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст.190 КК України, прокурор зазначив: «На підставі заяви та поданих ОСОБА_7 вищевказаних документів ліквідаційною комісією ГУМВС підготовлено та затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року№565-12 «Про міліцію» та у відповідності до платіжного доручення №279 від 21 грудня 2018 року перераховано кошти на розрахунковий рахунок останнього в розмірі 264300 гривень, як одноразову грошову допомогу, якими ОСОБА_10 шляхом обману заволодів та розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди Головному управлінню міністерства внутрішніх справ у Львівській області, яка у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до примітки до ст.364 є великим розміром».

Зазначені розбіжність у прізвищі обвинуваченого колегія суддів вважає опискою, та вважає вірним прізвище ОСОБА_7 , з огляду на пояснення прокурора, а також на те, що у формулюванні обвинувачення за ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України та відомостях про обвинуваченого, що обов`язково вказуються в обвинувальному акті, зазначено одного обвинуваченого, а саме ОСОБА_7 , і лише на аркуші 9 в формулюванні обвинуваченого допущено описку.

Таким чином, на переконання колегії суддів, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Технічна описка прізвища обвинуваченого не впливає на повноту судового розгляду, не вказує на інші обставини, на які посилається сторона обвинувачення та які покладні в основу формулювання обвинувачення.

З огляду на вищенаведене, вказані в оскаржуваній ухвалі суду порушення вимог ст.291 КПК України колегія суддів апеляційного суду не вважає істотними, які б перешкодили суду першої інстанції виконати вимоги ст.ст.315, 316 КПК України та провести підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин колегія суддів не може погодитися з наведеними в ухвалі суду першої інстанції висновками про те, що органом досудового розслідування порушено вимоги ст.291 КПК України при складанні обвинувального акта, які б унеможливлювали провести підготовче судове засідання в суді першої інстанції на підставі обвинувального акта, адже вказані неточності можуть бути усунуті прокурором під час подальшого судового розгляду за відповідним процесуальним клопотанням, або суд має можливість самостійно усунути ці порушення на стадії судового провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акта є слушними та підлягають до задоволення, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.409 КПК України необхідно оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000776 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст.190 КК України, скерувати до Галицького районного суду м. Львова для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , задоволити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04 листопада 2020 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.358, ч. 4 ст. 358, ч.3 ст.190 КК України, скасувати.

Призначити в Галицькому районному суді м. Львова новий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст.190 КК України, зі стадії підготовчого провадження в цьому ж складі суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді