ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1452/21 Справа № 205/2335/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2021 року про скасування випробувального терміну та направлення для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_6 ,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , випробувального терміну та направлення його для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2018 року було задоволено. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано іспитовий строк і направлено його для відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі, призначеного йому вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 жовтня 2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України, в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 в повній мірі не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки і не виправдав надану йому судом довіру, чим грубо порушив порядок відбування покарання з випробуванням, що вказує на необхідність скасування йому іспитового строку за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 жовтня 2018 року, а поведінка засудженого ОСОБА_6 , яка виразилася у грубому порушенні ним умов відбування покарання з випробуванням, свідчить про його стійке небажання виправитися, у зв`язку з чим, суд вважав, що виправлення засудженого ОСОБА_6 можливе лише шляхом приведення до реального виконання призначеного йому покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2018 року, з огляду на що, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення подання органу пробації.

Засуджений ОСОБА_6 не погодився з рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року скасувати. Відмовити в задоволенні подання начальнику Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування іспитового терміну та направлення його для відбування покарання.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що після вироку суду він протягом більш ніж двох років своєчасно з`являвся на реєстрацію до органу пробації.
Вказує, що не має алкогольної і наркотичної залежності. Лише два рази, 27 червня 2019 року та 09 січня 2020 року дійсно не з`явився на реєстрацію до органу пробації, оскільки працював і був зайнятий на роботі, про що пояснював інспектору.
На думку апелянта, такі обставини не можуть свідчити про те, що його дії носять умисний та систематичний характер та спрямовані на невиконання своїх обов`язків, встановлених вироком суду.
17 серпня 2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП у зв`язку зі сваркою з батьками, але він розкаявся в скоєнні адміністративного правопорушення, помирився з батьками, вибачився перед ними, вони претензій до нього не мають, що підтверджується заявою його матері ОСОБА_7 .
Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності не свідчить про систематичний характер вчинення ним правопорушень.
Апелянт зауважує, що позитивно характеризується за місцем свого проживання, що підтверджується характеристикою, виданою головою ОСББ «Парусний 12».
Суд безпідставно зробив висновки, що він має схильність до вчинення насильницьких та протиправних дій по відношенню до суспільства, нехтує загальновстановленими правилами поведінки, вчиняє суспільно небезпечні правопорушення, не виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду.
Вважає, що ті обставини, що один раз в 2019 році і один раз в 2020 році не з`явився на реєстрацію до органу пробації і був 17 серпня 2020 року притягнутий до адміністративної відповідальності не можуть свідчити про його начебто небажання стати на шлях виправлення, а допущені ним порушення не можна вважати систематичними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.78 КК України та ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Так, наявними матеріалами підтверджено, що ОСОБА_6 08 жовтня 2018 року було засуджено Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі, від відбування якого останнього було звільнено на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком три роки. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання, роботи.
Згідно оскаржуваної ухвали суд першої інстанції направив ОСОБА_6 для відбування призначеного вищевказаним вироком покарання у зв`язку з тим, що останній не з`явився до органу пробації неодноразово, що стало підставою для звернення органом пробації до суду з поданням про скасування щодо нього випробувального терміну та направлення на відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
В судовому засіданні суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 не заперечував проти фактів порушень, викладених у поданні органу пробації, пояснивши їх тим, що інколи зловживає алкогольними напоями у зв`язку з чим у нього трапляються розлади поведінки та психіки. З огляду на викладене, вбачається, що ОСОБА_6 в період випробувального терміну належних висновків для себе не зробив, про що свідчить неодноразове притягнення останнього до відповідальності за умисне вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, в тому числі за ст. 173-2 КУпАП, які полягали у вчиненні домашнього насильства по відношенню до свого батька.
Наведені обставини, яким суд дав належну оцінку і які також були досліджені колегією суддів апеляційного суду і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, дають підстави вважати, що така поведінка засудженого свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення, внаслідок чого його необхідно направити для відбування покарання згідно ч. 2 ст. 78 КК України.
Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд першої інстанції ретельно з`ясував всі обставини справи, цілком правомірно погодився з висновком у поданні Новокодацького РВ філії Державної установи Центр пробації від 03 березня 2021 року, про що й зазначив в своїй ухвалі, прийнявши законне та обґрунтоване рішення стосовно ОСОБА_6 , у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про залишення його без змін відповідно до ст.407 КПК України, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.
На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року про скасування іспитового строку і направлення для відбування призначеного судом покарання щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4