ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/99/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Даною ухвалою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України до 12.02.2021 року. Відмовлено в задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою. Вважає, що судом поверхнево та однобічно розглянуто питання щодо поновлення строку, взято до уваги доводи лише прокурора, який посилався тільки на ризики які ніби то існували під час обрання йому запобіжного заходу. Вказує, що під вартою перебуває давно, а саме з 16.03.2017р. і запобіжний захід йому продовжують автоматично постановляючи ухвали шаблонного змісту. Зазначає, що через зволікання правоохоронних органів з з`ясуванням всіх обставин по справі він позбавлений права на швидке, об`єктивне і неупереджене правосуддя, а також вважає, що утримуючи його в жорстких умовах ізоляції на нього чиниться тиск з метою визнання ним вини у вчиненні злочину якого він не вчиняв.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що на розгляді у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою місцевого суду від 15 грудня 2020 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 по 12 лютого 2021 року включно, оскільки до спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не вдалося.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, суд мотивував своє рішення про продовження строку тримання під вартою тим, що ризики, визначені в ухвалі слідчого судді про обрання цього запобіжного заходу обвинуваченому, на даний час не зменшилися, оскільки, зважаючи на санкцію статті обвинувачення, ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків. Також, при обранні цього запобіжного заходу було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні декількох злочинів, в тому числі й особливо тяжкого злочину, яким людину було позбавлено життя.

На час вирішення питання про продовження cтроку тримання під вартою свідки у цьому кримінальному провадженні судом не допитані.

За змістом ст.23, ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

У зв`язку з наведеним та враховуючи конкретні обставини інкримінованого обвинуваченим злочину, ризик незаконного впливу на свідків в цьому кримінальному провадженні є вагомим і продовжує існувати.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого не є можливим, з метою недопущення ухилення обвинуваченим від суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до правильного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

З таким висновком суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, колегія суддів погоджується.

Судом в повній мірі та у визначеному законом порядку враховано всі обставини при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, особу обвинуваченого та його соціальні зв`язки.

Також, зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що суд першої інстанції проаналізував і дав належну оцінку доводам сторони захисту щодо стану здоров`я обвинуваченого.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність пред`явленого обвинувачення стосуються оцінки сукупності доказів з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою у вчиненні злочину, тобто тих питань які має вирішити суд при постановленні обвинувального чи виправдувального вироку, а не при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд прийшов до правильного висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а подану обвинуваченим апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді