справа № 208/1931/19
№ провадження 1-кп/208/105/21
ВИРОК
Іменем України

17 березня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001342 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровська область, громадянина України, пенсіонера, маючого середню-технічну освіту, ФОП, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 21.08.2018 року, приблизно о 07.45 годині, керуючи технічно справним легковим автомобілем «Опель Омега» номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , здійснював рух по другорядній дорозі по провулку Залізничному в напрямку вулиці Сурської в м. Кам`янському.

При наближенні до не рівнозначного перехрестя Залізничного провулку з вулицею Сурською, водій ОСОБА_10 , виконуючи вимоги дорожнього знаку 2.1. «Поступитися дорогою» встановленого перед вищевказаним перехрестям за напрямком руху автомобіля, зупинив транспортний засіб перед перехрестям доріг. При подальшому русі через перехрестя нерівнозначних доріг, ОСОБА_10 повинен був переконатися, що це буде безпечним, і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а при виявленні транспортних засобів, які наближалися до перехрестя по головній дорозі необхідно було дати їм дорогу, тобто діяти у відповідності з вимогами п.16.11 «Правил дорожнього руху» України:

- п.16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, що наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»

Діючи в порушення вимог вищевказаного пункту даних «Правил ...», ОСОБА_10 керуючи механічним транспортним засобом, при відсутності перешкод механічного або технічного характеру, здійснюючи рух по другорядній автодорозі Залізничного провулку в напрямку вулиці Сурської, на сухому асфальтобетонному покриттю, після зупинки керованого автомобілю перед перехрестям доріг, поновив свій рух та почав виконувати маневр повороту ліворуч. В цей момент двигуна автомобілю «Опель Омега» вимкнувся, після чого, водій ОСОБА_10 , перебуваючи на смузі руху вул. Сурської з боку проспекту Свободи, ввімкнувши двигун автомобілю, відновив рух керованого ним транспортного засобу, та виїжджаючи на смугу руху вулиці Сурської з боку вулиці М.Грушевського, допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Ланос» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався по головній дорозі - вулиці Сурської, з боку вул. М.Грушевського в напрямку пр. Свободи в м. Кам`янському зі швидкістю 50 км/год.

Дії водія автомобілю «Опель Омега» Горпинюка не відповідали вимогам п. 10.1, п.16.11 і дорожнього знаку 2.1 додатка №1 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної ДТП, пасажиру автомобіля «ЗАЗ Ланос» ОСОБА_5 , спричинено тілесні пошкодження у вигляді закритого перелому правої плечової кістки в середній третині; синець на лівій гомілці, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня.

У прямому причинному зв`язку з вчиненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_5 тілесних пошкоджень середньої тяжкості, знаходиться грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 16.11 і дорожнього знаку 2.1 додатка №1 Правил дорожнього руху, оскільки зазначене порушення безпосередньо спричинило настання даної події.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні злочину при вищезазначених обставинах визнав частково та пояснив суду наступне.

21.08.2018 року, приблизно о 07.45 годині, він здійснював керування автомобілем «Опель Омега» по провулку Залізничному в м. Кам`янське. Під`їхав до перехрестя з вулицею Сурською та заздалегідь побачив на головній дорозі автомобіль «ЗАЗ», який наближався до перехрестя. Ніяких дорожніх знаків не було, але йому було відомо, що він виїжджає з другорядної дороги на головну. Вирішив швидше проїхати перехрестя, тобто «проскочити» перед цим автомобілем. При виїзду на перехрестя, двигун його автомобіля почав автоматичне перевлаштування палива з бензину на газ, та на середині дороги «заглох» Він запустив двигун та зробив спробу проїхати перехрестя, але через не закінчення перевлаштування палива, той «засмикався», перехрестя не проїхав, внаслідок чого сталося зіткнення передньої частини автомобілю «ЗАЗ Ланос» з боковою частиною його автомобілю. Від удару його автомобіль відкинуло на смугу зустрічного руху, сталося ще одне його зіткнення з автомобілем «ВАЗ»

Вину свою визнає частково так як вважає, що водій «ЗАЗ Ланос» мав можливість уникнути зіткнення. Просить вибачення у потерпілої. Цивільний позов визнає частково. У якій саме сумі визнає позовні вимоги, пояснити не може. Просить врахувати що він пенсіонер, визнаний інвалідом.

Вина ОСОБА_10 у пред`явленому йому обвинуваченні встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що вранці 21.08.2018 року, на автомобілі «ЗАЗ Ланос», під керуванням її чоловіка, їхала на залізничний вокзал міста, на роботу. Знаходилась на задньому пасажирському сидінні. Не доїжджаючи вокзалу побачила, як на перехрестя, з лівого боку, перед ними різко виїхав автомобіль та зупинився посеред дороги. Чоловік різко повернув в праву сторону. Сталось зіткнення і їх автомобіль заїхав у кущі. Внаслідок зіткнення вона сильно вдарилась плечем та рукою. Потім вона самостійно викликала швидку допомогу. В лікарні в неї виявлено осколковий перелом плеча.

Під час травмування та операції вона перенесла сильні фізичні страждання. Процес післяопераційного загоєння та відновлення був важким для неї та болісним. Відчувала постійний страх та занепокоєння. В неї порушився сон. На теперішній час вона ще погано себе почуває, стан її здоров`я значно погіршився. Їй доведеться робити ще одну операцію. Обвинувачений не цікавився станом її здоров`я, не допомагав при лікуванні, навіть не попросив в неї вибачення. Горпинюка просить покарати на розсуд суду. Її позов до страхової компанії та обвинуваченого просить задовольнити у повному обсязі.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив суду, що раніше з обвинуваченим не знайомий. Потерпіла по справі, його дружина. Близько 08 години 21.08.2018 року, на автомобілі «ЗАЗ Ланос», разом з дружиною, яка сиділа на задньому сидінні, зі швидкістю 50-60 км/г рухався по вулиці Сурській в сторону залізничного вокзалу міста. Побачив як з лівого боку, з провулку, тобто другорядної дороги, почав рух автомобіль «Опель» Цей автомобіль не заважав йому їхати, і тому він спокійно продовжував рух. Автомобіль «Опель» продовжив рух та зупинився на середині дороги. Він продовжив рух повз автомобіля «Опель», і коли почав вирівнюватись з ним, той різко почав рух на нього. Почавши гальмувати, вивернувши різко кермо вправо, він заїхав автомобілем у кущі і коли вже знаходився поза дорогою, «Опель» вдарив автомобіль під його керуванням в ліву частину. Після ДТП ОСОБА_10 підійшов до нього, просив вибачення, казав, що його засліпило сонце, пропонував вирішити питання пригоди самостійно. Побачивши, що дружина травмована, наказав їй викликати поліцію та швидку допомогу.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив суду, що з обвинуваченим та потерпілою раніше не знайомий. Вранці 21.08.2018 року, приблизно о 08.00 годині, він здійснював рух на своєму автомобілі «ВАЗ» зі сторони вокзалу по вулиці Сурська з приблизною швидкістю 50 км/год. Бачив, що з провулку Залізничного, який є другорядним відносно дороги по якій він рухався, почала виїзджати іномарка «Опель Омега», за кермом котрої як в подальшому виявилось знаходився ОСОБА_10 . Цей автомобіль, зупинився на перехресті перекриваючи йому подальший рух. Він застосував гальмування, зрозумівши, що той «заглох», та зупинив свій автомобіль. На смузі зустрічного руху до перехрестя, в напрямку залізничного вокзалу міста, зі швидкістю на його погляд 50-60 км/г, наближався автомобіль «ЗАЗ Ланос» Автомобіль під керуванням ОСОБА_10 несподівано продовжив рух, зробивши різкий поворот ліворуч щоб проскочити перехрестя. Проїхати перехрестя останній не встиг, і вдарив «Ланос» в ліву частину пошкодивши крило та фару. Автомобіль «Опель» від удару відкинуло на його (зустрічну) смугу і той контактував ще і з його автомобілем. Після аварії ОСОБА_10 казав, що в нього була погана оглядовість, нескошена трава. Як водій та учасник події, вважає, що у даній пригоді винний ОСОБА_10 .

- витягом з ЄРДР від 21.08.2018 року, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України, з фабулою що 21.08.2018 року, приблизно о 07.45 годині, водій автомобілю «Опель Омега», н/з НОМЕР_1 т.п. НОМЕР_3 ОСОБА_6 , рухаючись по Залізничному провулку в напрямку вулиці Сурської в м. Кам`янське, в районі будинку № 110, допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Ланос» н/з НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався по вулиці Сурська, по головній дорозі, в напрямку проспекту Свободи. Внаслідок ДТП постраждав пасажир автомобілю «ЗАЗ Ланос» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку з діагнозом: закритий перелом правої плечової кістки госпіталізовано до 1-го травматологічного відділення КЗ «КМЛШМД`ДОР» (т.2 а.с.1);

- протоколом огляду місця події від 21.08.2018 року, згідно якого зафіксована обстановка на місці ДТП - ділянці місцевості розташованої по вулиці К.Цеткін (Сурська) біля будинку110 в м. Кам`янське. На зазначеній ділянці розташований автомобіль «Опель Омега» н/з НОМЕР_1 , з пошкодженою правою бічною частиною кузову та автомобіль «ЗАЗ Ланос» н/з НОМЕР_4 з пошкодженою передньою лівою частиною бамперу та лівої передньої фари (т.2 а.с.11-20);

- речовими доказами по справі автомобілями «Опель Омега» н/з НОМЕР_1 , «ЗАЗ Ланос» н/з НОМЕР_4 , які приймали участь у вищезазначеному ДТП (т.2 а.с.21-22);

- висновком судово-медичної експертизи №159-Е від 19.02.2019 року, згідно якого на тілі ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому правої плечової кістки в середній третині, синця на лівій гомілці, які відносяться до середнього ступеня тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я більше 21 дня. Зазначені ушкодження виникли внаслідок дії тупого предмета, предметів або при ударі о подібні, та утворилися не задовго до потрапляння в лікарню (21.08.2018 року) (т.2 а.с.38-39);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.02.2019 року, згідно якого ОСОБА_10 на місці вчинення кримінального правопорушення, на перехресті не рівнозначних доріг вулиці Сурської та провулку Залізничного в м. Кам`янське, зазначив обставини ДТП що мали місце 21.08.2018 року о 07.45 годині, пояснив, що він виїхав на нерівнозначне перехрестя вулиці Сурської з Залізничним провулком та його автомобіль заглох. В подальшому ОСОБА_10 зазначив як він почав виконувати маневр повороту ліворуч, що призвело до зіткнення з іншим автомобілем. Під час проведення слідчої дії, з використанням транспортних засобів зроблені відповідні заміри (т.2 а.с.40-43);

- висновком судово-автотехнічної експертизи №11/10.1/137 від 19.02.2019 року, згідно якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Опель Омега» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти згідно до вимог п.10.1, п.16.11 і дорожнього знаку 2.1 додатка №1 Правил дорожнього руху.

Технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди для водія «Опель Омега» ОСОБА_6 встановлювалася виконанням ним вимог п.10.1, п.16.11 і дорожнього знаку 2.1 додатка №1 Правил дорожнього руху, для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати. Дії водія «Опель Омега» ОСОБА_13 не відповідали вимогам п.10.1, п.16.11 і дорожнього знаку 2.1 додатка №1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з даною ДТП (т.2 а.с.51-54)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_10 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Часткове визнання ОСОБА_10 своєї вини сприймається судом як позиція захисту. Обрана лінія захисту на думку суду є хибною, як така, що спростовується дослідженими по справі доказами, що наведені вище.

Суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що утворюють об`єктивну сторону діяння, визначають його суб`єктивну сторону у вигляді злочинної самовпевненості, тобто необережної форми вини, яка виключає будь-яке інше розумне пояснення цієї події, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і ОСОБА_10 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, ризик його небезпеки для суспільства та окремих осіб, визначено як низький. Виправлення ОСОБА_10 без призначення покарання у вигляді позбавлення волі, є можливим.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав частково, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує відсутність обставин які б обтяжували чи пом`якшували його покарання. З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, висловленої державним обвинуваченням та потерпілою позиції щодо виду та міри покарання обвинуваченому, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення ОСОБА_10 можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді штрафу. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Розглядаючи питання щодо призначення обвинуваченому додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, судом враховується часткове визнання ОСОБА_10 своєї вини, тобто відсутність щирого жалю з приводу скоєного та осудження своєї протиправної поведінки, відсутність критичного ставлення до своїх неправомірних дій, встановленого під час судового розгляду справи порушення ПДР України, що потягло наслідки у вигляді травмування потерпілої.

Суд вважає, що з урахуванням наведених підстав, застосування додаткової міри покарання є виправданим, доцільним та справедливим.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 заявлені неї до обвинуваченого ОСОБА_10 та Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», суд встановив наступне.

Позивачем заявлено позов про відшкодування з страхової компанії матеріальної шкоди в сумі 17 202 гривні 95 копійок, 5% відсотків від зазначеної суми у розмірі 860 гривень 15 копійок у якості моральної шкоди.

Позов до обвинуваченого заявлений позивачем ОСОБА_14 у сумі 99 139 гривень як відшкодування моральної шкоди.

Моральна шкода відповідно до позову полягає у фізичних та моральних стражданнях, спричинених позивачу внаслідок ДТП.

Представник страхової компанії ознайомившись з позовними вимогами та матеріальними доказами понесених позивачем на лікування витрат, заявив клопотання про проведення судових засідань в режимі відео конференції, під час трансляції з Господарського суду м. Київ.

Задовольнивши зазначене клопотання відповідача, суд прийняв всі відповідні заходи для встановлення зв`язку та проведення судового розгляду у запропонованому страховиком режимі. В судові засідання представник Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» не з`являвся, що потягло за собою чисельні відкладення судових засідань, затягування судового процесу. Враховуючи, що підставою продовження по справі перерви обумовлювалось тільки намаганням вислухати саме його позицію щодо цивільного позову, судом з урахуванням думки всіх учасників судового розгляду прийнято рішення про розгляд позову за відсутністю представника цього відповідача.

При прийнятті зазначеного рішення судом врахована правова позиція щодо предмету позову чітко висловлена у відповідному відзиві на позовні вимоги позивача ОСОБА_5 , що на думку суду унеможливлює будь-яке порушення прав цього відповідача.

Висловлена у відзиві позиція страховика насамперед містить посилання на відсутність правових підстав для отримання останньою страхового відшкодування, яке обумовлено відсутністю відносно обвинуваченого ОСОБА_10 вироку суду, що набрав законної чинності.

Матеріальна шкода на думку страховика не обґрунтована у повному обсязі, так як частина її стосується на придбання ліків які безпосередньо не були необхідні позивачу при лікуванні.

Моральна шкода, виходячи з доведених на думку страховика витрат позивача на лікування в сумі 15 004,71 гривні, підлягає відшкодуванню у розмірі 5%, та становить 750,24 гривні.

Окрім цього, позивач в порушення ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у встановлений строк не подав заяву про страхове відшкодування з відповідними додатками. Неотримання такої заяви з додатками порушило право страхової компанії на досудове врегулювання спору.

Суд встановивши правовідносини, що склались, та при розгляді позову керується наступним.

Статтею 3 Конституції України визначено, що життя і здоров`я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Сутність інституту цивільного позову у кримінальному провадженні закладена в положенні ч. 5 ст. 128 КПК України.

Зміст даної норми закону зводиться до того, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України, а в тих відносинах, що не регулюються даним кодексом застосовується положення ЦПК України, за умов, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Особа, якій злочином завдано моральної або майнової шкоди може звернутися з цивільним позовом або ж на стадії досудового розслідування або до початку судового розгляду.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2-5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Тобто шкода, завдана транспортним засобам, визначається у порядку передбаченому саме цим Законом, який має пріоритет по відношенню до інших нормативно-правових актів.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)

У постанові Великої Палати ВС від 11.12.2019 року по справі № 465/4287/15 зроблено правовий висновок, що факт не звернення постраждалої особи до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, не може бути підставою для відмови у позову, оскільки жодним законодавчим актом не передбачено обов`язку потерпілого звернутися попередньо до страховика, а не звернення до страховика не позбавляє права позивача звернутися до суду для стягнення страхового відшкодування. Особа яка подала позовну заяву до суду, здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права. Звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону № 1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Заперечення відповідача в частині визначення суми відшкодування витрат на лікування (у даному випадку додаткових), на думку суду є хибними, так як ліки та похідні матеріали (антисептики, дезінфектори, транквілізатори та ін.) придбані під час лікування потерпілої ОСОБА_14 , викликані необхідністю, у тому числі на підтримку її психофізичного стану.

Таким чином, на думку суду вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 17 202 гривні 95 копійок, заявлені потерпілою до стягнення з страхової компанії, повністю підтверджені наявними у справі матеріальними носіями, які на думку суду є належними та допустимими доказами.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода полягає, зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Закон передбачає, що страховою компанією відшкодовується потерпілому фізичній особі відшкодування моральної шкоди при ДТП. Потерпілому, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується моральна шкода у розмірі п`яти відсотків від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Встановлена сума матеріальної шкоди заподіяна позивачу ОСОБА_14 , тобто і сума страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, на думку суду повністю доведена матеріальними носіями та дорівнює 17 202 гривні 95 копійок, і 5% від цієї суми як моральна шкода яка підлягає стягненню з страхової компанії вірно визначені у позові в сумі 860 гривень 15 копійок.

Стягнення моральної шкоди з страхової компанії в сумі 860 гривень, є належним за предметом позову та відповідачу. Моральна шкода у вигляді фізичного болю отриманого потерпілою ОСОБА_14 під час травмування, фізичних страждань під час операції та подальшого лікування, порушення звичайного ритму життя та зусиль на його відновлення, встановлена та доведена під час судового розгляду.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_10 , суд враховує положення ст. 23 ЦК України згідно якої моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи вимоги розумності і справедливості, ступінь фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_14 , встановленої необережної форми вини ОСОБА_10 , суд вважає що моральна шкода завдана позивачу буде відповідати стягненню на її користь з ОСОБА_10 20 000 гривен.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати по проведенню судових експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 8 500 гривень, на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 до ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант», задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди 17 202 гривень 95 копійок, 860 гривень 15 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги до ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнувши з останнього на користь потерпілої ОСОБА_5 в якості відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.

В іншій частині позову до ОСОБА_6 , відмовити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 1144 гривень.

Речові докази по справі:

- автомобіль «Опель Омега» н/з НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 , - залишити у останнього;

- автомобіль «ЗАЗ Ланос» н/з НОМЕР_4 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_11 , - залишити у останнього;

Захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_6 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1