ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3116/21
провадження № 1-кс/753/606/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" лютого 2021 р. Слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст.ст. 131-132, 159-160 КПК України за клопотанням потерпілого ОСОБА_2 , про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження внесеного 30.01.2020 до ЄРДР за № 0000653

ВСТАНОВИВ:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
16.02.2021 до ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_2 , про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження внесеного 30.01.2020 до ЄРДР за № 0000653, а саме надати матеріали вказаного кримінального провадження для ознайомлення.

Встановлені судом обставини.
Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визначено головуючого слідчого суддю ОСОБА_1 та передано матеріали звернення того ж дня.

Згідно даних клопотання ОСОБА_2 , є потерпілим в рамках кримінального провадження внесеного 30.01.2020 до ЄРДР за № 0000653 на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.01.2020 (справа № 753/1125/20). Із зазначеного витягу з ЄРДР вбачається, що кримінальне провадження внесене 30.01.2020 до ЄРДР

№ 0000653 розслідується підрозділом дізнання ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 384 КК України.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження у розумінні положень п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом. Як зазначено у постанові ВС/ККС у справі № 161/19398/17 від 02.04.2020, такими випадками є: відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді (ст. 340 КПК України); 2) зміна прокурором обвинувачення і поставлення питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі (ст. 338 КПК України). В усіх інших випадках потерпілий не є стороною кримінального провадження і займає самостійну позицію як учасник кримінального провадження.

Отже, потерпілий не має права звертатися до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, оскільки під час досудового розслідування він не є стороною кримінального провадження, а слідчий суддя відповідно не має права надавати такий дозвіл.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1 3, ч. 7 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження, потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.

Згідно ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення таких дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що згідно наданих до клопотання матеріалів ОСОБА_2 згідно ст. 220 КПК України неодноразово намагався реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, зареєстрованого за його заявою про вчинення злочину.

Згідно доданих до клопотання листів від ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово пропонували узгодити дату для ознайомлення із матеріалами провадження, зокрема особа, яка на даний час проводить дізнання, дізнавач ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , що свідчить про визнання останнім статусу ОСОБА_2 , як потерпілої особи та відсутність постанови згідно ч. 5 ст. 55 КПК України. Разом з тим, посадовою особою, яка проводить дізнання право ОСОБА_2 не було реалізовано у спосіб перебачений кримінально процесуальним законом, що може свідчити про порушенняст. 55, п. 11 ч. 1 ст. 56, ст. 220 КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вище наведених норм, а саме ст. ст. 93, 132 КПК України, забезпечення кримінального провадження здійснюється з метою дієвості останнього, для зібрання доказів по ньому, а отже даний випадок не стосується такого забезпечення та не переслідує відповідну мету.

Таким чином, клопотання ОСОБА_2 про надання тимчасового доступу до речей і документів у порядку ст.ст. 159-160 КПК України, не єналежним способом захисту прав та свобод особи як потерпілого, так як проблематика порушеного питання має бути врегульована в порядку ст. 220 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи те, що як зазначено вище, заявник ОСОБА_2 обрав не вірний спосіб захисту своїх прав і не є належним суб`єктом звернення з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, слідчий суддя вважає, що у даному випадку клопотання слід повернути заявнику на підставі ч. 6 ст. 9, ст. 7, п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, застосувавши аналогію кримінально процесуального закону. Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення такого клопотання не позбавляє заявника права на звернення до уповноваженої особи органу дізнання з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України.

Керуючись ст. ст. 1-29, 131-132, 159-160, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання потерпілого ОСОБА_2 , про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження внесеного 30.01.2020 до ЄРДР за № 0000653, повернути ОСОБА_2 .

Копію ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_2 , разом із клопотанням та усіма доданими матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня отримання копії.

Слідчий суддя: