справа № 208/1948/20
№ провадження 1-кп/208/24/21
ВИРОК
Іменем України

02 квітня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000102 від 16.01.2020 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно непрацюючого, неодруженого, не утриманні осіб немаючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.07.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, 22.06.2012 року звільнився з Бердянської ВК Запорізької області № 77 по відбуттю строку покарання;

- 06.06.2013 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, згідно ч. 2 ст. 20 КК України, п. 9 ч. 1 ст. 368 КПК України було призначене примусове амбулаторне психіатричне лікування, 15.02.2019 року звільнився з Солонянської ВК Дніпропетровської області № 21 по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
встановив:
14.01.2020 року приблизно о 05:00 год., ОСОБА_4 проходив біля буд. № 7 по вул. М. Грушевського в м. Кам`янське, де побачив раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та представився працівником поліції, та під приводом здійснення особистого огляду почав шукати в кишенях ОСОБА_6 майно.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення майна потерпілого, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, із корисливого мотиву, а також розуміючи, що своїми діями він вчинює протиправне вилучення чужого майна поза волею власника, ОСОБА_4 дістав з карману куртки ОСОБА_6 мобільний телефон «TWOE-E240» чорного кольору в якому знаходилась картка мобільного оператора «Київстар», яка майнової цінності для потерпілого не має та карта пам`яті micro SD на 2 GB, а також ліхтарик жовтого кольору, та відійшов від потерпілого.

На вимоги ОСОБА_6 припинити протиправні дії та повернути викрадене майно, тримаючи викрадене майно у руках, ОСОБА_4 почав висловлювати погрози застосування насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. ОСОБА_6 сприймаючи погрози застосування насильства, як реальні, втік від ОСОБА_4 , який після цього попрямував у невідомому напрямку та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку судової-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/69 від 28.01.2020 року Дніпропетровського науково-дослідного експертно криміналістичного центру, ринкова вартість мобільного телефону «TWOE-E240» чорного кольору, станом на 14.01.2020 року, складала 280, 00 грн, ринкову вартість ліхтарика прямокутної форми жовтого кольору, карти пам`яті micro SD на 2 GB чорного кольору визначити не надалось можливим, на підставі викладеного, протиправними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було завдано майнової шкоди на суму 280, 00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що дійсно відібрав телефон у перехожого 14.01.2020 року, який в подальшому інша особа заклала до ломбарду. Щиро кається у вчиненому, прохає його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

Ч. 1 ст. 325 КПК України передбачено, що якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового розгляду справи за відсутності потерпілого. З огляду на викладене та позицію учасників судового провадження, які вважали за можливе провести розгляд справи за його відсутності, судовий розгляд був проведений за відсутності потерпілого ОСОБА_6 .

Крім повного визнання провини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.01.2020 року, згідно якого, ОСОБА_6 прохав вжити заходів за фактом викрадення 14.01.2020 року близько 05:00 год. біля буд. № 7 по вул. М. Грушевського належного йому майна шляхом погроз;

- протоколом огляду місця події від 16.01.2020 року яким виявлено місце вчинення злочину ділянки місцевості біля буд. № 7 по вул. М. Грушевського в м. Кам`янське;

- платіжними квитанціями та гарантійним талоном на предмет злочину - мобільний телефон «TWOE-E240», які вказують на його належність потерпілому ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду предмету злочину - мобільного телефону «TWOE-E240» від 21.01.2020 року, яким виявлені індивідуальні ознаки викраденого, зокрема IMEI-код та договору фінансового кредиту під заставу, які вказують на закладення предмету злочину до ломбарду в якості застави;

- протоколом огляду предметів злочину ліхтарика прямокутної форми жовтого кольору та карти пам`яті micro SD на 2 GB, яким виявлені індивідуальні ознаки викраденого;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.01.2020 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 14.01.2020 року близько 05:00 год. біля буд. № 7 по вул. М. Грушевського представилась йому працівником поліції та вилучила з його кишень майно;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.01.2020 року, згідно якого, свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 14.01.2020 року близько 05:00 год. біля буд. № 7 по вул. М. Грушевського представилась ОСОБА_6 працівником поліції та вилучила з його кишень майно;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 21.01.2020 року та 30.01.2020 року, яким встановлений механізм вчинення злочину та інші обставини кримінального правопорушення від 14.01.2020 року;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/69 від 28.01.2020 року, згідно якого, вартість предмету злочину - мобільного телефону «TWOE-E240» складає 280, 00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, встановлена і доведена.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, класифікується як тяжкий злочин;

- особу винуватого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання скарг не надходило, перебування його на обліку лікаря психіатра, неперебування на обліку лікаря нарколога, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, відсутність осіб на утриманні, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щирого каяття, наявність обставини, яка обтяжує покарання рецидиву злочинів;

- досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації відносно обвинуваченого, згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі можливе у винятковому випадку.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах середньої санкції ч. 2 ст. 186 КК України. В той же час суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, призначеного йому вироком суду, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і встановленням йому максимально тривалого іспитового строку, при цьому суд враховує його щире каяття.

Означене співвідношення покарання у виді тривалого строку позбавлення волі та іспитового строку дозволить пересвідчитись у дійсності наміру обвинуваченого ОСОБА_4 виправитись та повернутись у суспільство.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Клопотань про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не надходило. По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зі скасуванням застосованих заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України з огляду на припинення існування обставин, що були підставами для їх застосування. На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/69 від 28.01.2020 року у сумі 628, 04 грн (шістсот двадцять вісім гривень чотири копійки).

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 23.01.2020 року № 208/505/20, 1-кс/208/196/20, № 208/505/20, 1-кс/208/197/20, № 208/505/20, 1-кс/208/198/20 скасувати.

Речові докази мобільний телефон «TWOE-E240», ліхтарик прямокутної форми жовтого кольору, карту пам`яті micro SD на 2 GB повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1