ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/130/21 Справа № 705/4744/20 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.183 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2021 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України,

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк з 29 січня 2021 року до 01 березня 2021 року, включно , -

в с т а н о в и л а :

29 січня 2021 року старший слідчий-криміналіст ВРЗСПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області майор поліції ОСОБА_9 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 30.11.2020 за № 0000965 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області подано клопотання, погоджене з прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01.03.2021, включно, без права внесення застави.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29.11.2020 близько 21 год. ОСОБА_7 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи єдиний умисел, спрямований на викрадення майна жителів будинку АДРЕСА_2 , за попередньою змовою, групою осіб із ОСОБА_10 , перебуваючи на другому поверсі гаража, який знаходиться в дворі будинку АДРЕСА_2 , та облаштований в житло для здачі в подобову оренду громадянам, орендуючи вказане житло, під час спільного розпиття алкогольних напоїв із власниками зазначеного домоволодіння ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 з метою позбавлення життя останніх - для полегшення скоєння злочину проти власності, а саме заволодіння майном подружжя ОСОБА_13 , додали у напої ОСОБА_11 та ОСОБА_12 невстановлений на цей час медичний препарат, що чинить заспокійливу, пригнічувану та снодійну дію, який не слід вживати з алкоголем, так як цей препарат підсилює дію алкоголю, в результаті чого ОСОБА_11 стала непритомною, а ОСОБА_12 відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 474 від 30.11.2020 помер від отруєння невідомою речовиною, випадкового отруєння та дії неуточнених хімічних речовин.

По вказаному факту розпочато кримінальне провадження № 0000965, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

01.12.2020 склад злочину перекваліфіковано з ч.1 ст.115 КК України на п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, тобто умисне вбивство з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця в ніч з 29.11.2020 на 30.11.2020 ОСОБА_7 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи єдиний умисел, спрямований на викрадення майна жителів будинку АДРЕСА_2 , за попередньою змовою, групою осіб із ОСОБА_10 , перебуваючи на другому поверсі гаража, який знаходиться в дворі будинку АДРЕСА_2 , та облаштований в житло для здачі в подобову оренду громадянам скориставшись тим, що після дії на організми ОСОБА_11 та ОСОБА_12 невстановленого на цей час медичного препарату, що чинить заспокійливу, пригнічувану та снодійну дію в результаті чого ОСОБА_11 стала непритомною, а ОСОБА_12 відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 474 від 30.11.2020 помер від отруєння невідомою речовиною, випадкове отруєння та дії неуточнених хімічних речовин, зняли із непритомної ОСОБА_11 золоті сережки, вагою 5 г, вартістю 6000 грн., золоту обручку, вагою 4 г, вартістю 4000 грн., золоту каблучку, вагою 3 г, вартістю 3000 грн., привласнивши їх, з кишені халату, в яку була одягнена ОСОБА_11 таємно викрали грошові кошти в сумі 800 грн., ключі від будинку, в якому проживають власники, а також мобільний телефон «SAMSUNG A30 S», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 5800 грн., в якому знаходились сім-карта мобільного оператора , «Київстар», № НОМЕР_3 , та сім-карта мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «HUAWEI U5», в якому знаходились сім-карта мобільного оператора «Київстар», № НОМЕР_5 та сім-карта мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_6 , які належать подружжю ОСОБА_13 та перебували в кімнаті, де вони відпочивали.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, за допомогою викрадених ключів, відімкнули будинок АДРЕСА_2 , проникли всередину, звідки таємно викрали ноутбук «Lenovo B575», s/n WB03465471, вартістю 5000 грн., грошові кошти в сумі 1500 доларів США, що в перерахунку на гривні становить 42660 грн., 900 євро, що в перерахунку на гривні становить 30456 грн., 5000 грн., дрібні польські кошти, золоту обручку, вагою 7 г, вартістю 7000 грн., золоту каблучку, вагою 4 г, вартістю 3000 грн., золоту каблучку, вагою 2 г, вартістю 3000 грн., золоту каблучку, вагою 2 г, вартістю 2000 грн., золоту обручку, вагою 2 г, вартістю 2000 грн., золоту обручку, вагою 3 г, вартістю 3000 грн., золотий ланцюжок, вагою 5 г, вартістю 5000 грн., золотий хрестик, вагою 2 г, вартістю 2000 грн., золотий хрестик, вагою 3 г, вартістю 3000 грн., золоті сережки, вагою 1,5 г, вартістю 1500 грн., золотий браслет, вагою 5 г, вартістю 5000 грн., золоті сережки, вагою 8 г, вартістю 8000 грн., що належать ОСОБА_11 , та з викраденим майном покинули територію вищевказаного домоволодіння, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 142 216 грн.

По вказаному факту розпочато кримінальне провадження № 0000966, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, по факту таємного викрадення майна ОСОБА_11 (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням в житло.

30.11.2020 кримінальне провадження № 0000965 та кримінальне провадження № 0000966 були об`єднанні з присвоєнням єдиного реєстраційного номеру № 0000965.

30.11.2020 по даному факту в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_7 та ОСОБА_10

01.12.2020 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, ОСОБА_7 повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2021 року клопотання задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 01 березня 2021 року, включно. Строк тримання під вартою рахувати з 29 січня 2021 року.

Обираючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що в наданому на розгляд слідчого судді клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та доданих до нього документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, а саме: умисного вбивства з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням в житло.

Крім того, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на підставі наданих матеріалів враховує те, що підозрюваний ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні умисних злочинів, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, що становить підвищену суспільну небезпеку, оскільки один з інкримінованих кримінальних правопорушень посягає на життя та здоров`я людей, а інше кримінальне правопорушення є джерелом задоволення своїх корисливих мотивів, яке відповідно до п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України карається позбавленням волі від 10 до 15 років, або довічного позбавленням волі з конфіскацією майна, та відповідно до ч.3 ст.185 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 6 років, перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжувати займатись незаконною діяльністю, пов`язаною із викраденням майна, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, крім цього ОСОБА_7 веде антигромадський спосіб життя, ніде не працює, немає постійного місця проживання, що зумовлює необхідність останнього до вчинення кримінальних правопорушення для отримання засобів для існування, тому обрання відносно нього будь-якої іншої міри запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити підсудність розгляду даного кримінального провадження.

Вважає, що під варту його взяли незаконно та те, що оскаржуване рішення слідчого судді винесено під тиском «натовпу».

Заслухавши доповідь судді, думки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що в ході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено наявність ризиків, про які зазначив слідчий.

На думку колегії суддів, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України, один з яких є особливо тяжким злочином та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті, враховуючи дані про особу підозрюваного, який веде антигромадський спосіб життя, ніде не працює, немає постійного місця проживання, що зумовлює необхідність останнього до вчинення кримінальних правопорушень для отримання засобів для існування, слідчий суддя вірно застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризиків, зазначених у ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки останнього.
З врахуванням фактичних обставин даних кримінальних правопорушень, в яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 та даних про його особу, який серед іншого є неодноразово судимим, неспроможними є доводи апелянта про те, що під варту його взяли незаконно.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив суд апеляційної інстанції змінити підсудність розгляду даного кримінального провадження.

В свою чергу колегія суддів, вважає зазначені доводи апелянта неспроможними, оскільки оскаржуваною ухвалою вказане питання не вирішувалося.

Тоді як порядок територіальної підсудності врегульований ст.32 КПК України, а порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого - ст.34 КПК України.

З огляду на викладене, колегією суддів не встановлено обставин, в тому числі з урахуванням наведених в апеляційній скарзі даних, які можуть слугувати підставами для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою по справі не здобуто та стороною захисту не доведено.

Разом з тим, при вирішенні апеляційних вимог ОСОБА_7 колегія суддів також враховує, що на час розгляду апеляційної скарги оскаржувана ухвала, відповідно до вимог ст.203 КПК України, виконана, так-як закінчився строк дії продовженого щодо останнього запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання старшого слідчого-криміналіста ВРЗСПЖЗО СУ ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у виді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст.183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2021 року, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк з 29 січня 2021 року до 01 березня 2021 року, включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді