УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому в межах кримінального провадження №0000410 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 1 квітня 2021 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України

-якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 30 травня 2021 року включно.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції
з Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області)
обвинувачений ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати. Задовольнити клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 на більш м`який. Задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , на шістдесят днів, тобто до 30 травня 2021 року включно.

Визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покладено на обвинуваченого обов`язки: не відлучатися із населеного пункту - м. Южноукраїнськ без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими, окрім, як під час судових засідань; 4) здати при наявності на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 вважає ухвалу суду необґрунтованою, оскільки вважає, що ризики зазначені прокурором нічим не доведені та не підтверджені. Зауважує, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки до нього не додано копії матеріалів якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, перелік свідків яких прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу, не зазначено нових ризиків та обставин, якими він обґрунтовує зазначене клопотання. Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, зазначає, що тримання під вартою є виключною і найбільш суворою мірою, а тому вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_8 перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000410 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2019 року та №0000267 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.
Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, а обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти даним ризикам.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05.02.2021 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.04.2021р. Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд прийшов до висновку, що заявлені раніше ризики не зменшилися, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_8 перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000410 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2019 року та №0000267 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

24 березня 2021 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд, пославшись на відомості що характеризують особу обвинуваченого, обставини вчинення та тяжкість інкримінованих йому злочинів, прийшов до висновку, що заявлені раніше ризики не зменшилися, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні п`ятнадцяти епізодів нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років та одного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. При цьому обвинувачений в ході досудового розслідування та судового розгляду ухилявся від органів слідства та суду, у зв`язку з чим перебував у розшуку, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності. Судове провадження на даний час триває.

Наведені обставини дають можливість припустити, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити нові кримінальні правопорушення, і свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому висновок суду першої інстанції про наявність зазначених ризиків є вірним.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта в частині необґрунтованості висновків суду першої інстанції про наявність достатніх підстав вважати що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості злочинів та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Те що обвинувачений ОСОБА_6 має хвору матір похилого віку, постійне місце проживання, з огляду на характер та фактичні обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, не зменшує встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Та обставина, що обвинувачений 07.09.2020 року уклав договір з благодійною організацією з метою його реабілітації також не свідчить про зменшення ризиків його переховування від суду та повторного вчинення ним злочинів, оскільки дана обставина існувала вже на момент обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу та не утримала його від дій з ухилення від суду.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, про що просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання стосовно продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 1 квітня 2021 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до 30 травня 2021 року включно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: