ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/2351/18 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1260/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу засудженого засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 04 грудня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_9 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням терміну випробування засудженого ОСОБА_7 .
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 визнано винуватим у злочині, передбаченому частиною 2 статті 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі статті 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, призначеного за вироком, частково приєднано 6 (шість) місяців не відбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 22.10.2018 за частиною 1 статті 259 Кримінального кодексу України, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Таким чином, засуджений не виконав умови статті 75 Кримінального кодексу України.
Засуджений, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу суду скасувати, оскільки іспитовий строк закінчився. Зазначає, що вирок суду за ч. 2 ст. 185 КК України не набрав законної сили, не вважає себе винуватим у вчиненні даного злочину, а тому подав апеляційну скаргу. Оскільки рішення апеляційного суду з цієї справи ще немає, не можна вважати, що ним не виконано вимог ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Встановлено, що ОСОБА_7 вироком Зміївського районного суду Харківської області від 22.10.2018 року був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирок набрав законної сили 21.11.2018 року.
Разом з тим, при вирішенні питання щодо звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, та остаточне покарання призначене за новим вироком з урахуванням вироку Зміївського районного суду Харківської області від 22.10.2018 року, що свідчить про порушення засудженим умов ст. 75 КК України. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи, що згідно вироку Зміївського районного суду Харківської області від 26.11.2020 року ОСОБА_7 вчинив злочин 15.01.2019 року, тобто в період іспитового строку. При цьому, оскарження ОСОБА_7 вироку від 26.11.2020 року в апеляційному порядку не спростовує правильності висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення клопотання.
Доводам ОСОБА_7 щодо незгоди із вироком суду за ч. 2 ст. 185 КК України відповідна оцінка буде надана під час апеляційного перегляду вироку. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

За викладених умов судове рішення є обгрунтованим, підстав для його скасування за апеляційними доводами не вбачається. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваної ухвали суду, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 04 грудня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: