Справа № 577/3220/21
Провадження № 1-кс/577/1088/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" липня 2021 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 50000442 від 09 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2021 р. дізнавач СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту майно вилучене під час огляду місця події від 12.07.2021 р., а саме: на чугунні дверцята розмірами 15,5 см на 28 см, сірого кольору, із зображенням зірки, залишивши їх під збережну розписку потерпілій ОСОБА_4 із встановленням заборони розпорядження вказаним майном.

Клопотання обґрунтовує тим, що в ніч з 07.07.2021 року на 08.07.2021 року в АДРЕСА_1 невстановлена особа шляхом вільного доступу викрала 4 металеві рейки, 2 металевих стовпці, 2 чугунних плити, чугунну дверку з плити, 2 чавуни по 10 літрів кожний, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки на заявлену суму 2000 грн.

Так, під час огляд місця події 12.07.2021 р., а саме господарства по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , добровільно видав чугунні дверцята розмірами 15,5 см на 28 см, сірого кольору, із зображенням зірки.

У подальшому постановою дізнавача від 12.07.2021 р. вищевказане майно у кримінальному провадженні №0000442 від 09.07.2021 визнано речовим доказом.

Враховуючи, що вилучене майно, а саме: чугунні дверцята, розмірами 15,5 см на 28 см, сірого кольору, із зображенням зірки, є предметом вчинення кримінального правопорушення, одержані в результаті його вчинення, та містять відомості про обставини його скоєння, у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на зазначене майно арешту на підставі п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна.

В судове засідання дізнавач СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі. Не заперечує накладенню арешту на майно.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_5223/ed_2021_03_17/pravo1/T124651.html?pravo=1 - 5223170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частиени другоюї статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В судовому засіданні встановлено, що 09.07.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки у ОСОБА_4 (а.с.3)

12.07.2021 р. під час огляду будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 добровільно видав працівникам Конотопського РВП ГУНП в Сумській області чугунні дверцята, розмірами 15,5 см на 28 см, сірого кольору, із зображенням зірки. Вказані дверцята він придбав у ОСОБА_6 за 100 грн. (а.с.6-7, 12).

Дізнавач СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна 12 липня 2021 року, тобто з дотриманням встановлених КПК України, строків.

Встановлено, що власником майна є ОСОБА_4 .

Постановою дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 від 12.07.2021 р. чугунні дверцята, розмірами 15,5 см на 28 см, сірого кольору, із зображенням зірки, які передано під збережну розписку ОСОБА_4 , визнано та приєднано в якості речових доказів по кримінальному провадженню (а.с.13).

Оскільки, речі вилучені під час огляду місця події 12.07.2021 р. можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами по справі. Отже з метою забезпечення збереження речових доказів, слід на них накласти арешт.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 12 липня 2021 року, а саме: чугунні дверцята, розмірами 15,5 см на 28 см, сірого кольору, із зображенням зірки, залишивши їх під збережною розпискою потерпілій ОСОБА_4 , із встановленням заборони розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддяОСОБА_1