Справа № 932/7640/20
Провадження № 1-КП/932/653/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі : ОСОБА_2

з участю
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000106, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000106 відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.311 КК України.

У судовому засіданні прокурор вважала за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, так як вважає, що висунуте обвинувачення є обґрунтованим, на даний час не відпали ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та п.2,4 ст.178 КПК України, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на не допитаного свідка, вчинити інші кримінальні правопорушення, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень та відсутності міцних соціальних зв`язків.

Заперечувала проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, так як ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки дружину та дитину.

Заявлені прокурором ризики лише формально перелічені, при цьому доказів наявності даних ризиків, суду не надані, а лише тяжкість злочину не може бути підставою для продовження строку.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника та заперечував проти клопотання прокурора. Свідки допитані, а тому будь-якого тиску взагалі бути не може.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати, з наступних підстав.

Так, станом на 18 серпня 2021 року, строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 03 вересня 2021 року, судовий розгляд кримінального провадження триває, не досліджені письмові докази, не допитаний свідок ОСОБА_7 , а наступна дата судового засідання призначена поза межами дії попередньої ухвали, а саме 14 вересня 2021 року.

При цьому, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні, в тому числі тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного зі збутом наркотичних засобів у великому розмірі, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може залишити місце мешкання та переховуватися від суду.

Також, ОСОБА_5 на час скоєння інкримінованих кримінальних правопорушень офіційно не працював, не мав стабільних джерел заробітку та доходів, що у свою чергу свідчить про відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень та дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, а також перешкоджання здійсненню кримінального провадження іншим чином, враховуючи, що розгляд по справі триває.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Суд приймає до уваги, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а тому доводи сторони захисту, в цій частині, судом не приймаються.

Також, враховано характер кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Вищенаведене вказує, що ризики переховування від суду, можливість вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на цей час не зменшилися, а залишаються реальними та продовжують існувати, у зв`язку із чим застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, не зможе забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Посилання захисту, що обвинувачений має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки дружину та дитину, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу, так як вищезазначені обставини з урахуванням серйозності обвинувачення та обставин скоєння злочинів, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його вини, не свідчать про наявність у обвинуваченого перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду і вказані обставини враховуються судом у сукупності з іншими обставинами при розгляді кримінального провадження.

На підставі викладеного, суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.176-178, 183-184, 193-194, 331 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити застосування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 жовтня 2021 року, включно.

Розмір раніше визначеної застави - залишити без змін.

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 та захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Головуючий суддя ОСОБА_1