Справа № 383/373/21
Номер провадження 1-кс/383/70/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

представника користувача майна ТОВ «Братське-Агро» - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання прокурора Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000024 від 13.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на врожай озимої пшениці, який знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:000:9026, площею: 23.8158, та :02:000:9027, площею: 8.4634, які розташовані на території Буховецької сільської ради, Кропивницького (Бобринецького) району, Кіровоградської області та арешт на вказані земельні ділянки, та які згідно з витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, орендуються ТОВ «Братське-Агро», на підставі договору оренди землі від 23 жовтня 2020 року, оскільки вище перелічені земельні ділянки являються речовим доказом вчинення злочину.

Необхідність накладення арешту слідчий пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000024 від 13.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, щодо самовільного зайняття земельних ділянок.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Представник користувача майна ТОВ «Братське - Агро» - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив вказуючи на його необгрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши клопотання та докази на його обґрунтування, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих прокурором матеріалів, за вказаним у клопотанні фактом сектором дізнання відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 13.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

В ході досудового розслідування, під час проведення огляду місця події від 22.04.2021 року, за участю спеціаліста ОСОБА_5 -агронома та спеціаліста ОСОБА_6 землевпорядника, встановлено, що земельна ділянка, кадастровий номер: :02:000:9026, загальною площею: 23.8158 га, та земельна ділянка, кадастровий номер: :02:000:9027, загальною площею: 8.4634, які розташовані на території Буховецької сільської ради, Кропивницького (Бобринецького) району, Кіровоградської області, засіяні сільськогосподарською культурою - озима пшениця, яка знаходиться на стадії зростання, а саме кущення, висотою близько від 10 см до 15 см.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка (кадастровий номер::02:000:9027, площею: 8.4634) орендується ТОВ «Братське-Агро», згідно договору укладеного між ГУ Держгеокарастр у Кіровоградській області та ТОВ «Братське-Агро».

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка (кадастровий номер::02:000:9026, площею: 23.8158) орендується ТОВ «Братське-Агро», згідно договору укладеного між ГУ Держгеокарастр у Кіровоградській області та ТОВ «Братське-Агро».

Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР став рапорт від 13.04.2021 року, який надійшов від ст. ДОП сектору превенції капітана поліції ОСОБА_7 , про те, що в ході перевірки матеріалів за заявою ОСОБА_8 , що має місце самовільне зайняття вказаних земельних ділянок невідомою особою.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Між тим, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не навів у ньому достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно.

Так, не доведено існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, чи у господарську діяльність юридичної особи, про який ідеться в клопотанні, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на дане конкретне майно, не зазначив кваліфікаційний ознак даного кримінального правопорушення та не навів доказів існування значної майнової шкоди.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешт майна прокурор не долучив жодних доказів та не навів жодних доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності чи права користування завданням кримінального провадження.

Окрім того, у клопотанні відсутні докази наявності достатніх підстав чи розумних підозр вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт є доказом кримінального правопорушення і відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно з положеннями ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що відсутні підстави для арешту майна зазначеного у клопотанні, так як не має підстав вважати, що земельні ділянки будуть пошкоджуватися, псуватися, знищуватися, перетворюватися або відчужуватись, та навпаки, накладення арешту на них та на посіви, може призвести до порушення прав користувача та до втручання у господарську діяльність останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені клопотання прокурора Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000024 від 13.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1