Справа № 713/1891/19
Провадження №1-кс/713/63/21
УХВАЛА
іменем України

25.03.2021 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю заявника потерпілого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_3 , про відвід судді ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 30.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Вижницького районного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000310 від 30.07.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 заявив відвід судді ОСОБА_6 від розгляду вказаного кримінального провадження, який обґрунтований тим, що його заява від 31 грудня 2020 року про отримання належної інформації - залишена без задоволення, і це була позиція прокурора, яка суперечить його інтересам. Суд незаконно задовольнив прохання прокурора від 10 лютого 2021 року про відкладення розгляду справи - до отримання інформації з Вижницького райвіськкомату, чи ОСОБА_7 дійсно перебуває на службі в армії, хоча він заперечував проти цього, бо цей свідок нічого не може сказати по суті, що могло б вплинути на правильність чи справедливість прийняття судового рішення. Суд робить те, що диктує прокурор і аж не як не реагує на його заяви в письмовій чи усній формі, що суперечить його інтересам, та спонукає його до адекватних дій у вигляді недовіри судді. Вважає, що дані обставини є підставою для відводу судді, передбачену п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Просив відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід судді ОСОБА_6 підтримав, посилаючись на викладені у ній обставини, просив заяву про відведення судді задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала, що заява про відвід судді безпідставна та не обґрунтована. Просила в задоволенні заяви про відвід судді відмовити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заперечення захисника, просив відмовити в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 .

В судове засідання захисник ОСОБА_8 не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду заяви. До початку розгляду справи скерувала заперечення, де зазначила, що заявлений відвід є невмотивованим, обставини, які б підтверджували заінтересованість головуючої судді в результаті кримінального провадження або викликали сумнів у її неупередженості, а відповідно перешкоджали брати участь у судовому розгляді відсутні. Твердження ОСОБА_3 , про позицію прокурора, яка суперечить його інтересам не відповідає дійсності в зв`язку з тим, що відповідно ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Мотиви заяви про відвід судді - є надуманими, а доводи у потерпілого ОСОБА_3 - є незгода з певними процесуальними рішеннями судді під час розгляду кримінальної справи, яка не може бути підставою для відводу, та не свідчить про упередженість судді ОСОБА_6 . Доказами про недостовірну інформацію у відповіді на адвокатський запит №2115 від 10.12.2020 року, ОСОБА_3 нічим не обґрунтував, а виклав в заяві свої міркування у зв`язку з неприязним відношенням до обвинуваченого. Просила відмовити в задоволенні заяви.

Суд, заслухавши ОСОБА_3 , прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , вивчивши заяву про відвід судді, дійшов до такого висновку.

Вичерпний перелік обставин, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.75 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, на які посилається обвинувачений, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Суд вважає, що викладені обставини в заяві не можуть свідчити про упередженість та заінтересованість, як судді у розгляді даного кримінального провадження, а тому і не є підставою для відводу судді в розумінні ст.75 КПК України.

При вирішенні цієї заяви, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також ураховує практику Європейського суду з прав людини.

В КПК України відсутня норма, закріплена у ч. 4 ст. 36 ЦПК України, проте, вона повністю відповідає принципу верховенства права, конвенційним принципам і може бути застосована за аналогією. Так, згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що задоволення відводу з наведених підстав призведе до необґрунтованого усунення головуючого від здійснення правосуддя у кримінальному провадженні та безпідставного затягування судового процесу за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

Крім того, суд вважає, що подана заява про відвід фактично є скаргою на дії судді та частково зводиться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді під час розгляду кримінального провадження.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та наведені судом обставини, суд дійшов висновку про помилковість підстав для відводу судді ОСОБА_6 та неспроможність доводів, приведених в їх обґрунтування, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_3 , про відвід судді ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 30.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1