Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3497/15-к
номер провадження 1-в/695/47/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золотоноша матеріали подання стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 02.11.2015 року Золотоніським міськайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік,
про звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку
ВСТАНОВИВ:

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.11.2015 ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік.
Начальник Золотоніського міськрайонного відділу філії Центр пробації в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно засудженого ОСОБА_6 ..
Вказане подання мотивовано тим, що засуджений за час випробувального терміну притягувався до адмністративної відповідальності 12.02.2016 року, 02.04.2016 року та 24.04.2016 за ст. 173 КУпАП. 26.06.2016 року до Золотоніського міськрайонного суду було направлено клопотання про заміну іспитового строку на реальну міру покарання призначену вироком Золотоніського міськрайонного суду тобто 1 рік позбавлення волі. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 07.11.2016 року у задоволенні клопотання відмовлено. Крім того, є інформація про наявність повідомлення про підозру від 09.11.2016 року відносно ОСОБА_6 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. На даний час справа знаходиться на розгляді в суді.
Однак термін іспитового строку закінчився 02.11.2016 року, а враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Враховуючи вказані обставини та закінчення терміну іспитового строку начальник Золотоніського МРВ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_7 направив до суду вказане подання стосовно засудженого ОСОБА_6 для вирішення питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
У судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала у повному обсязі, вказуючи при цьому, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України знаходиться на розгляді в суді, вирок суду відсутній, а тому ОСОБА_6 не може вважатися особою, яка вчинила нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечувала, вказуючи при цьому, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 К України, вчиненого в період іспитового строку повторно, що свідчить про неналежне виконання останнім своїх обов`язків в період іспитового строку.
Захисник у судовому засіданні просив клопотання органу пробації задовольнити вказуючи при цьому, що відповідний вирок суду відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 КК України відсутній, а тому особа вважається невинуватою.
Засуджений ОСОБА_6 підтримав доводи свого захисника.
Заслухавши учасників процесу та ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів подання засуджений ОСОБА_6 тричі притягувався до адміністративної відповідальності в період відбування іспитового строку, в зв`язку з чим 25.05.2016 року начальником КВІ ОСОБА_7 було винесено попередження про те, що у разі подальшого невиконання засудженим покладених судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, КВІ може направити до суду матеріали щодо скасування звільнення від відбування покарання.
Вказані обставини свідчить про неналежне ставлення ОСОБА_6 до своїх обов`язків та наміру стати на шлях виправлення.
З матеріалів особової справи вбачається, що 09.11.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
За повідомленням прокурора обвинувальний акт по вказаному вище кримінальному правопорушенні відносно ОСОБА_6 переданий до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області та знаходиться на розгляді у останнього.
При цьому із змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні повторного кримінального правопорушення, яке вчинив у період іспитового строку за вироком Золотоніського міськрайогнного суду Черкаської області від 02.11.2015 року.

Наведені вище обставини можуть свідчити про наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 порушив умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак вказані обставини можуть бути встановлені виключно вироком суду, ухваленим за результатами судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Частиною 1 ст. 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
У відповідності до вимог ст. 78 КК України та роз`яснень, що дані в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст.78 КК України), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку.
Частиною 3 статті 75 КК передбачено, що суд у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

При цьому, в разі доведення винуватості ОСОБА_6 , судом повинна бути застосована ст. 71 КК України, а передчасне звільнення його від відбування покарання, раніше призначеного судом покарання, потягне за собою неможливість застосування зазначеної вимоги Кримінального кодексу України та визначення остаточного покарання.
Крім цього, за результатами подання, дослідження наданих документів, суд позбавлений можливості категорично та однозначно встановити такий обов`язковий елемент звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, як не вчинення нового злочину, що виключає можливість задоволення клопотання.
Також, суд враховує, що у разі не доведення вини ОСОБА_6 у вчиненні нових злочинів, він або орган пробації можуть скористатися правом на звернення до суду із клопотанням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання.
Керуючись ст., ст. 537, 539 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні подання начальнику Золотоніського МРВ філії ДУ Центр пробації в Черкаській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком після закінчення іспитового строку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 02.11.2015 року Золотоніським міськайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1 .

Повний тест судового рішення проголошено 14 квітня 2021 року о 16 год. 50 хв.