Справа № 297/1263/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Гать Берегівського району, не працюючий, неодружений, з середньою освітою, проживаючий АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, раніше судимий

у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,-

встановив:

18.06.2020 близько 15 години ОСОБА_4 , знаходячись у с. Гут Берегівського району разом з ОСОБА_7 , збирав металобрухт купляючи такий у мешканців села і з такою метою через незачиненні ворота потрапив на територію домогосподарства АДРЕСА_2 . В подальшому, ОСОБА_4 усвідомивши тимчасову відсутність уваги за його діями з боку мешканця вказаного будинку ОСОБА_8 , з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, корисливих мотивів, через незачиненні двері зайшов в середину будинку, розташованого на території вказаного домогосподарства, де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільно-небезпечність, таємно, повторно, викрав з тумбочки, яка знаходилася у спальній кімнаті будинку, планшет чорного кольору марки «Bravis» моделі NB 103, вартість якого, згідно висновку експерта від 22.06.2020, становить 2000 грн та грошові кошти в сумі 500 грн, після чого з викраденим з місця події зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2500 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , 22 вересня 2020 року близько 16 години, знаходячись з дозволу власника ОСОБА_10 , в приміщенні спальної кімнати будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите заволодіння грошовими коштами останнього, повторно з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх караність, та суспільну небезпечність, у ході розмови з потерпілим ОСОБА_10 , який в той час тримав у руках грошові кошти у сумі 2000 гривень, шляхом ривку вирвав від нього з рук вказані грошові кошти та вибіг з будинку, після чого з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно та у викраденні чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, а у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав, суду пояснив, що гроші потерпілий дав йому сам, а він мав намір за дані кошти привезти потерпілому дрова, однак пояснити причини невиконання такого суду пояснити не зміг.

Потерпілий ОСОБА_10 , в судовому засіданні заявив, що ніякої угоди щодо купвлі дров між ним та обвинуваченим не було, останній вихватив від нього грошові кошти в сумі 2000 грн. з рук та втік. Обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілий впізнав в судовому засіданні, як особу яка вирвала з його рук гроші.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду пояснила, що вона являється судкою потерпілого ОСОБА_10 , того дня вона перебувала на подвір`ї власного домогосподарства і бачила, як обвинувачений ОСОБА_4 вибіг з будинку потерпілого та вона побачивши незнайомого чоловіка підійшла до нього і запитала, що він робить у ОСОБА_10 , на що обвинувачений ОСОБА_4 відповів, що шукає насос для підкачки колеса велосипеда. Однак оскільки насосу не знайшов, повинен іти геть. Через деякий час вона побачила сусіда ОСОБА_10 який перебував у шоковому стані у зв`язку з тим, що обвинувачений вирвав від нього кошти.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що в той день вона дійсно бачила обвинуваченого ОСОБА_4 який заходив до неї в магазин.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що в той день він також бачила обвинуваченого ОСОБА_4 який заходив до нього в кафе та замовив алкогольні напої, а саме коньяк і пиво.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у скоєнні кримінальному правопорушенні, крім показів свідків, підтверджується протоколом слідчого експерименту від 08.10.2020 року з якого вбачається, що як саме, де, коли і в який спосіб обвинувачений вирвав від потерпілого грошові кошти, який суд визнає правдивим, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів.

Докази, покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.

Відповідно до ст.ст. 22, 93 КПК України, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, обвинувачений, як сторона захисту не довів суду, що скоєно злочини в результаті складних життєвих обставин.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю заперечив свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 та ч. 3 ст. 185 КК України, у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно та у викраденні чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло.

При визначенні покарання обвинувачений ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, обставини вчинення, мету та мотив вчинення злочинів, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя та ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі, покарання обставини.

Обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 передбачені ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Згідно ст. 165 Кримінально виконавчого кодексу України обчислення іспитового строку розпочинається з моменту проголошення вироку. Відповідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку, незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК України.

Згідно вимог ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч.3 ст. 185 КК України), дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, проте на шлях виправлення суд вважає не став, а навпаки став на стійкий шлях незаконного заволодіння чужим майном, що представляє велику суспільну небезпеку.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із цих положень Закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, це слід розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 та за ч. 2 ст. 186 КК України у межах санкції статті із застосуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі, так як більш м`які види покарання передбачені санкцією ч.3 ст.185 КК України - арешт та обмеження волі за недоцільне застосовувати до особи, яка раніше судима до позбавлення волі, та які на думку суду не будуть сприяти перевихованню особи обвинуваченого.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер, кількість та систематичність кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню ним нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 згідно до ст.ст. 124, 126 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Захід забезпечення кримінального провадження, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.. 70 КК України. Шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до відбуття 4 ( чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за дійсним вироком, частково, приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.10.2019 року яким за ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від подальшого відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України та за сукупністю вироків остаточно призначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 12.10.2020 року, 11 год. 45 хвилин.

Речові докази: планшет чорного кольору. Марки «BRAVIS» моделі NB 103 та жіночий гаманець чорно-сірого кольору, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили повернути останній як власниці. Один DVD-R диск, на якому знаходиться відеозапис, який здійснювався під час проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 , який приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження. Один DVD-R диск, на якому знаходиться відеозапис, який здійснювався під час проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 , який приєднано до матерілів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження

Обраний захід забезпечення кримінального провадження тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Берегівський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1