ЄУН № 337/3609/20
Провадження № 1-кп/337/82/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року місто Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця , громадянина України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

встановив:
02.09.2020 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт, відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб , до 19.10.2020 року включно, який ухвалою суду від 13.05.2021 року був продовжений на 60 діб - до 11 липня 2021 року включно.
Прокурором заявлено клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, яке обґрунтоване тим, що в наявний час ризики, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою не зникли та не перестали існувати, а до закінчення строку тримання під вартою до 11.07.2021 року у кримінальному провадженні триває судовий розгляд.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказавши, що нього є два поручителя, на утриманні є діти та батько пенсіонер. Крім того зазначив , що в нього є місце проживання
Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, мотивуючи тим, що в її підзахисного є постійне місце проживання, в нього утриманні перебуває неповнолітня дитина та батько пенсійного віку. Крім того зазначила, що ОСОБА_5 необґрунтовано було оголошено у розшук.
Згідно з вимогами ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, вирішення якого відбувається в порядку передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.
Враховуючи вимоги ст. 177, 178, 183 КПК України, суд вважає, що на даний час не змінилися та не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Судом встановлено, що по вказаною кримінальному провадженню проведено підготовче судове засідання та триває судовий розгляд, а обраний обвинуваченому ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2021 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується 11 липня 2021 року.
Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Заперечення захисника та обвинуваченого, щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає необґрунтованими з тих підстав, що стороною захисту не надано суду доказів, щодо наявності у обвинуваченого а утриманні неповнолітньої дитини та батька пенсіонера.

Відповідно до вимог ч.1 ст.180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу.
З аналізу вказаної норми випливає, що суд повинний дослідити відомості про особисті дані та відомості, які характеризують поручителів і свідчать про особливу довіру до них, спроможність забезпечити належну поведінку обвинуваченого і виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.
Під час розгляду клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суду не надано заяв від осіб, які б виявили бажання бути поручителями обвинуваченого, що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Для того, щоб суд мав змогу вирішити питання, чи заслуговують на довіру особи, перелічені обвинуваченим , необхідно дослідити їх моральні, соціальні, інтелектуальні здібності та якості. Крім того, дані, які б могли об`єктивно охарактеризувати поручителів та свідчили б про можливість зазначених осіб вплинути на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, раніше виконували роль поручителя, відсутні.
За таких обставин суд вважає, що прокурором доведена неможливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою , ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_5 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також існувати не перестали. Також, Запорізьким апеляційним судом було відмовлено обвинуваченому ОСОБА_5 у задоволенні апеляційної скарги щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший м`який запобіжний захід та надано оцінку ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Оцінивши обставини, визначені ст.178 КПК України, підстави на які посилається прокурор у клопотанні , с точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав заявлене ним клопотання, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, суд враховуючи вагомість наявних у справі ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 будучи особою раніше судимою, судимості у встановленому порядку не зняті та не погашені , обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину. В провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя відносно нього перебувало кримінальне провадження за ч.1 ст.309 КК України, в межах якого ОСОБА_5 був оголошений в розшук через неодноразове неприбуття в судові засідання без поважних причин, знову обвинувачується у вчиненні корисливого злочину проти власності , за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та стійку антисоціальну направленість його особистості, а також свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 схильний до вчинення правопорушень та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані обставини в сукупності свідчать про можливість обвинуваченого ОСОБА_5 перераховуватися від суду, що є ризиком відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу, суд також приймає дот уваги те що ОСОБА_5 є працездатною особою, інвалідності немає , офіційно не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не має зареєстрованого місця мешкання та постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований, тому на думку суду застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинувачений не порушував у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від його волі. Обвинувачений має реальну можливість незаконно впливати на потерпілого , свідків у цьому судовому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що не надасть можливості забезпечити виконання процесуальних рішень , є підставою вважати, що найбільш ефективним запобіжним заходом відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та таким, який забезпечить неупередженість повноту та всебічність процесу судового розгляду в даному випадку, буде тримання під вартою з ізоляцією від суспільства , що відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Суд відхиляє заперечення захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_5 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також існувати не перестали.
З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, суд прийшов до висновку про необхідність продовження застосування обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60(шістдесят) діб з 08 липня 2021 року до 05 вересня 2021 включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченого строку тримання під вартою підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 176-178, 197, 199, 331, 369-372,376 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60(шістдесят) діб - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця , громадянина України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60(шістдесят) діб, починаючи з 08 липня 2021 року до 05 вересня 2021 року включно.
Строк дії ухвали про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 05 вересня 2021 року.
Повідомити про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області, начальника Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор».
Ухвала про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити до Державної установи « Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя
Хортицького районного суду ОСОБА_1
м. Запоріжжя

08.07.2021