ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2128/21 Справа № 201/5085/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року ОСОБА_10 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 04 вересня 2021 року.
Одночасно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 04 вересня 2021 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши обставини провадження та дані про особи обвинувачених, посилався на те, що ризики, передбачені п.п. 3, 5 ст. 177 КПК України, не припинили існувати та застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не зможе їм запобігти.
Суд врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його вік та стан здоров`я, негативних даних про який не має, його соціальні зв`язки, які є міцними, і те, що останній працює, і є раніше не судимим. Також суд врахував обставини злочину, описані в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, яке є тяжким, що в своїй сукупності з ризиками свідчить, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити встановлені ризики, а тому суд вважав за необхідне продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України.
Суд також врахував дані про про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , його вік та стан здоров`я, його соціальні зв`язки, які є міцними, те, що останній працює і є не судимим. Також суд врахував обставини злочину, описані в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, яке являється тяжким, що в своїй сукупності з ризиками свідчить, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити встановлені ризики, а тому суд вважав за необхідне продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосувати до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Адвокат вказує на необґрунтованість заявлених прокурором ризиків та пред`явленого обвинувачення. Адвокат вважає, що обставини провадження та дані про особи обвинувачених, які мають міцні соціальні зв`язки, спростовують висновки суду про існування передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. При цьому, з урахуванням вказаних обставин, судом не наведено мотивів неможливості застосування щодо обвинувачених менш обтяжливого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника та обвинувачених, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналогічні обставини підлягають врахуванню при вирішенні питання про доцільність подальшого тримання особи під вартою в порядку ст. ст. 199-201 КПК України, а також відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України стороні обвинувачення, яка порушує питання про продовження строку тримання особи під вартою, належить довести, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обгрунтувати наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні клопотань прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 під вартою, а також клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну застосованих до цих обвинувачених запобіжних заходів, вказаних вимог закону дотримався не у повному обсязі.

Так, суд апеляційної інстанції не вважає за доцільне вдаватися до обговорення достатності обгрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, та ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, з огляду на те, що на даний час підозра у цьому кримінальному провадженні замінена обвинуваченням, викладеним в обвинувальному акті, який передано на розгляд суду першої інстанції, до виключної компетенції якого віднесено вирішення питання про обгрутованість цього обвинувачення по суті.

Крім того колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність стороною обвинувачення ризику ухилення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 від суду, а також ризику переховування, спотворення ними інформації, речей та документів, що мають відношення до справи, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ці висновки є правильними, випливають з наданих матеріалів, належним чином вмотивовані в оскаржуваній ухвалі, а також стороною обвинувачення не було наведено грунтовних доводів на їх спростування ані в суді першої інстанції, ані у межах апеляційного провадження.

Що стосується висновків суду першої інстанції про наявність ризиків, передбачених п. 3 ст. 177 КПК України, у виді можливості незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, то їх колегія суддів не вважає достатньо переконливими з огляду на те, що фактично вони грунтуються виключно на показаннях потерпілого ОСОБА_11 , який є зацікавленою на користь сторони обвинувачення особою. При цьому ОСОБА_11 , голослівно вказуючи, що до нього продовжували надходити погрози з дня затримання обвинувачених до березня 2021 р., одночасно не вказує, що він звертався з цього приводу з заявами до правоохоронних органів.
Слідчий, прокурор, яким на протязі тривалого часу достовірно відомо про такі пояснення ОСОБА_11 , не надали суду інформації про внесення відповідних відомостей до ЄРДР, перевірки правдивості таких показань цього потерпілого, встановлення та притягнення до відповідальності осіб, які погрожували останньому, з`ясування, чи були ці погрози здійснені ОСОБА_8 та/або ОСОБА_9 чи за їх вказівкою, тобто чи підлягають ці обставини врахуванню при вирішення питання про запобіжні заходи щодо цих осіб.

Також нічим не спростовуються доводи апелянта про те, що потерпілі проживають у м. Києві і до них вжиті заходи безпеки, чим нівелюється ризик незаконного впливу на них з боку обвинувачених.

Висновки суду першої інстанції про те, що обвинуваченими може бути продовжена злочинна діяльність або вчинені вчинені інші злочини, колегія суддів вважає обгрунтованими з огляду на фактичні обставини інкримінованих останнім злочинів, викладені в обвинувальному акті, втім не оцінює цей ризик як такий, що може бути усунутий виключно шляхом тримання обвинувачених під вартою.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що тяжкість як інкримінованого особі злочину, так і покарання, що може бути їй призначене, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 01.06.2006 р. у справі «Мамедова проти Росії», самі по собі не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України такий запобіжний захід є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з відомостей про обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , останні є раніше не судимими, мають постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, характеризуються позитивно, а ОСОБА_8 також має у власності нерухоме майно та корпоративні права юридичних осіб і здійснює керівництво ними.

На теперішній час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчене, фактичні обставини, що мають значення, зафіксовані у відповідні процесуальні способи і доказова база стороною обвинувачення сформована, а справа перебуває на розгляді суду першої інстанції, що істотно знижує вагомість і дієвість тримання обвинувачених під вартою як забезпечувального засобу у кримінальному провадженні.

Також колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_10 , роль якого у вчинених кримінальних правопорушеннях, за змістом обвинувачення як організатора, є об`єктивно більш вагомою і йому інкриміновані одночасно й інші злочини, на даний час під вартою не утримується і до нього застосований з 19.04.2021 р. запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, недостатність якого сторона обвинувачення не обгрунтовує, питання про застосування до цього обвинуваченого більш суворого запобіжного заходу не порушує.

Відсутні будь-які розумні підстави вважати, що відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ризики з числа передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є більш вагомими, ніж щодо ОСОБА_10 , і можуть бути усунуті виключно шляхом тримання їх під вартою. Більше того, сторона обвинувачення у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не навела переконливих міркувань з приводу вагомості ризиків, наявних щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , і високої вірогідності їх реалізації.

За таких обставин колегія суддів оцінює висновки суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для продовження строку тримання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 під вартою як помилкові і вважає, що наявні щодо цих осіб ризики з числа передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб шляхом застосування до них цілодобового домашнього арешту та покладення відповідних обов`язків.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою змінити раніше обраний обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжний захід.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , строком 04 вересня 2021 року включно.
Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, суддею, судом або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його його мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , строком 04 вересня 2021 року включно.
Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 наступні обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, суддею, судом або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 з-під варти в залі суду негайно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на відділ поліції за місцем проживання обвинувачених.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде складений і проголошений учасникам судового провадження о 10 годині 06 серпня 2021 року.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4