Справа № 133/636/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2021 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі колегії суддів:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000682 від 30 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Козятинського району Вінницької області, українця, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , неодруженого, студента Козятинського МВПУЗТ, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України,

за участю учасників провадження

прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9

захисників обвинуваченого адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

встановив:

22 березня 2021 року до Калинівського районного суду Вінницької області з Вінницького апеляційного суду після визначення підсудності надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2021 року вказане кримінальне провадження передане на розгляд колегії суддів у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 22 березня 2021 року за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання.

23 березня 2021 року від прокурора, яка входить до складу групи прокурорів у даному провадженні - ОСОБА_12 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 26 березня 2021 року, кримінальне провадження ще не завершене, підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є особливо тяжким, відповідальність за його вчинення передбачена у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, враховуючи обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його вік, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та обставини визначені в ст. 178 КПК України не змінилися, тому продовження запобіжного заходу буде співрозмірним особі обвинуваченого та суспільній небезпечності вчиненого діяння.

Подане клопотання прокурор ОСОБА_6 підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_9 клопотання прокурора підтримали. Потерпілі зазначили про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу , в тому числі цілодобового домашнього арешту, оскільки на даний час вони змушені проживати в будинку своєї загиблої матері ОСОБА_13 , сусіднім з будинком, в якому проживає обвинувачений, а тому вони реально побоюються за свою безпеку та можливості здійснення на них незаконного впливу з боку ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою заперечили. Адвокат ОСОБА_11 зазначив, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу подано з порушенням норм процесуального права, а саме в порушення ст. 315 КПК України, яка не передбачає можливості продовження строку тримання під вартою на стадії підготовчого провадження, з недотриманням строку для направлення такого клопотання до суду та строку вручення його копії стороні захисту, оскільки така була надана лише за декілька хвилин до початку судового засідання.

Адвокат ОСОБА_10 додав, що незважаючи на проміжок часу з 30.09.2020 (дня вчинення правопорушення) до 28.10.2020 (дня затримання підозрюваного ОСОБА_5 ) останнім не здійснено будь-яких дій щодо впливу на свідків, експертів чи потерпілих, так само як і не вчинено інших дій щодо перешкоджання чи переховування від органів слідства чи суду, що, в свою чергу, зменшує ризик переховування настільки, що він не може виправдати подальше тримання обвинуваченого під вартою. Крім того, захисник просив врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання, навчається, раніше не судимий, перебував в зоні АТО, є учасником бойових дій, має міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику. Клопотання прокурора також не містить додаткових обґрунтувань необхідності продовження строку застосування найсуворішого запобіжного заходу, а тому просив змінити обраний запобіжний захід на більш м`який а саме цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримав свого захисника ОСОБА_14 щодо зміни обраного щодо нього запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Розглянувши клопотання прокурора суд дійшов таких висновків.

Під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 жовтня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, який в подальшому був продовжений до 26 березня 2021 року.

Відповідно до ч 3. ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч. 2 ст. 115 КК України передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті, а тому виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим. Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри. Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Станом на 24.03.2021 року стадія досудового розслідування завершена та зібрано усі докази, які прокурор вважав достатніми для складення обвинувального акту. Із змісту обвинувального акта, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. В обвинувальному акті зокрема викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини кримінального правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким. Санкція інкримінованого обвинуваченому злочину, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. Обвинувачений є раніше не судимим, однак усвідомлюючи суворість покарання, яка йому загрожує, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання. На даний час у вказаному кримінальному провадженні не допитані потерпілі та жоден свідок, а тому суд вважає обґрунтованими доводи клопотання прокурора про існування, хоча і мінімального, ризику впливу на них, а також ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи захисників про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також твердження, що стороною обвинувачення не доведено, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові обставини, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

За вказаних обставин застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити вказані дії.

Наведені захисниками дані про особу обвинуваченого, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту, а тому клопотання про зміну запобіжного заходу колегія суддів вважає таким, що не підлягає до задоволення.

Посилання захисників на те, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано з порушенням норм процесуального права, суд вважає неспроможними, оскільки положення ст.199 КПК України щодо п`ятиденного строку звернення з клопотанням до закінчення дії попередньої ухвали розповсюджуються лише на стадію досудового розслідування.

Доводи захисника про те, що прокурор завчасно не вручив стороні захисту клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чим порушив норми процесуального права, суд вважає необгрунтованими, оскільки сторона захисту не довела, що в такий спосіб було порушено право обвинуваченого на захист. Суд звертає увагу, що запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 був обраний слідчим суддею з 28 жовтня 2020 року і продовжений до 26 березня 2021 року. Прокурор обґрунтовував подане клопотання продовженням існування ризиків, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого під вартою. Отримавши копію зазначеного клопотання безпосередньо в суді перед початком судового засідання, сторона захисту будь-яких клопотань про надання їй часу для ознайомлення з його змістом та підготовки своєї позиції, з урахуванням ч.2 ст. 184 КПК України не заявляла, натомість навела свої заперечення про недоцільність застосування такого заходу.

Судом враховано, що положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 року визнано неконституційним. Конституційний Суд України виходить з того, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.

Оскільки прокурором на стадії підготовчого судового засідання подано відповідне клопотання, з урахуванням зміни процесуального статусу особи та початком судового провадження, подане клопотання підлягає до часткового задоволення, а саме обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо строку запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що у кримінальному провадженні не допитані свідки, потерпілі, обвинувачений, не досліджені письмові докази, а також бере до уваги розумність строків кримінального провадження та приходить до висновку про застосування запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, відповідно до п.п.1,2 ч.4 ст. 183 КПК України суд застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 314-316,331 КПК України, суд

ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Козятин Козятинського району Вінницької області, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят днів), до 22 травня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захисникам, потерпілим та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 26 березня 2021 року.
Головуюча суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3