Справа № 405/7422/20
1-кп/405/238/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0005651 у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Кодимського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Кропивницька виправна колонія (№6)», розташованої за адресою: вул. Яновського, 50, м. Кропивницький, раніше судимого: 09.02.2015 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 1, ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік 6 місяців; 25.06.2015 Кодимським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 11.03.2016 Кодимським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08.11.2017 умовно-достроково з невідбутим строком 2 роки 1 місяць 16 днів; 11.06.2019 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в Державній установі «Кропивницька виправна колонія (№6)», що розташована по вул. Яновського, 50 в м. Кропивницький, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, систематично порушував встановлений режим відбування покарання, ігнорував законні вимоги представників адміністрації установи виконання покарань, на виховні заходи не реагував, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив суспільно небезпечне діяння, яке посягає на систему правосуддя.
Так, 12 листопада 2020 близько 10-30 години засуджений ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні камери № 3 дисциплінарного ізолятора ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)», куди був поміщений на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.10.2020, в порушення вимог правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року № 2823/5, в категоричній формі відмовився прибути на засідання дисциплінарної комісії установи виконання покарань для розгляду відносно останнього матеріалів дисциплінарного провадження без поважних на те причин.
Засудженому ОСОБА_5 неодноразово зазначено про обов`язок засуджених щодо неухильного дотримання встановлених правил відбування покарання, в тому числі передбачених розділом II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Крім того, виконувачем обов`язків начальника Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_7 особисто, в присутності співробітників установи, ознайомлено з вимогами ст. 391 КК України та повторно наголошено засудженому ОСОБА_5 про обов`язок дотримання встановлених правил відбування покарання, в тому числі з`являтись за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань.
Однак, всупереч вимогам ст. 9 КВК України, засуджений ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, відкрито, умисно, без поважних причин, відмовлявся виконувати законні вимоги адміністрації Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)», в якій останній відбуває покарання у виді позбавлення волі.
Тим самим, ОСОБА_5 , своїми умисними протиправними діями вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, будучи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті всі обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені вірно та він їх не оспорює. Він дійсно 12 листопада 2020 року приблизно о 10-30 годині, знаходячись в камері № 3 дисциплінарного ізолятора «Кропивницької виправної колонії (№ 6)» на вимогу працівника установи та начальника ОСОБА_7 відмовився прибути на засідання дисциплінарної комісії установи виконання покарань без будь-яких на те причин. Пояснив, що він неодноразово попереджався про відповідальність за ст. 391 КК України. У скоєному щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому правопорушень не вчиняти.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні умисних дій, що виразилися в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, будучи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 391 КК України як умисні дії, що виразилися в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, будучи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше засуджений, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, за місцем відбування покарання характеризується негативно, не одружений, утриманців не має.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за ст. 391 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті.
Отже, враховуючи засади призначення покарання (ст.65 КК України), відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що визначити остаточне покарання ОСОБА_5 необхідно відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2019 року.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження органом досудового розслідування не обирався. Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вчинив під час відбуття покарання за попереднім вироком суду у виді позбавлення волі та на теперішній час фактично відбуває покарання в місцях позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.
Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання часткового приєднати не відбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2019 року, остаточно призначивши до відбування покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі.
ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, негайно взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 22 лютого 2021 року.

Речові докази по справі, а саме: оптичний DVD-R диск з відео файлами з нагрудних камер відео спостереження працівників ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» від 06.11.2020, 09.11.2020, 12.11.2020, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0005651 після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження № 0005651.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_8