1Справа № 335/1744/21 1-кс/335/1504/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання процесуального прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000049 від 04 лютого 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Процесуальний прокурор у кримінальному провадженні прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що 04.02.2021 до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції надійшла заява від ОСОБА_4 , в який повідомив про те, що маловідома особа зберігає наркотичні речовини за місцем свого мешкання у Вознесенівському районі м. Запоріжжя для власного вживання (ЖЄО № 3134). Так, у ході обшуку квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено зіп-пакет з речовиною невстановленого походження, який було упаковано до паперового конверту, на який було нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії; електронні ваги, які було упаковано по синього полімерного пакету, який було опечатано біркою, на яку було нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії; паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , який було опечатано біркою, на яку було нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії; полімерні засоби для вживання наркотичних речовин, які було опечатано біркою, на яку було нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії.
З метою збереження речових доказів, проведення відповідних експертиз по даному досудовому розслідуванні із залученням спеціалістів відповідної галузі, прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Прокурор у судове засідання надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить клопотання задовольнити.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту, підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в проваджені сектору дізнання Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 04 лютого 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

02.03.2021 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2021, було виявлено та вилучено: зіп-пакет з речовиною невстановленого походження, який було упаковано до паперового конверту; електронні ваги, які було упаковано до синього полімерного пакету; паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , який було опечатано біркою; полімерні засоби для вживання наркотичних речовин, які було опечатано біркою.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Речі, вилучені під час проведення обшуку, а саме: зіп-пакет з речовиною невстановленого походження; електронні ваги; полімерні засоби для вживання наркотичних речовин, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на: зіп-пакет з речовиною невстановленого походження; електронні ваги; полімерні засоби для вживання наркотичних речовин, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч.3 ст.173 КПК України).

Отже, виходячи з викладеного, в частині накладення арешту на: паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , слідчий суддя відмовляє, оскільки не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як не містять ознаки кримінального правопорушення та прокурором не доведено необхідність такого арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 168,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання процесуального прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на: зіп-пакет з речовиною невстановленого походження; електронні ваги; полімерні засоби для вживання наркотичних речовин, які було вилучено в ході обшуку 02.03.2021, у квартирі АДРЕСА_2 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1