Справа № 750/6205/19
Провадження № 1-кп/750/7/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008297 від 23.10.2015, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рогощи, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянки України, з повною вищою освітою, не працюючої, неодруженої, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимої, мешканки АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

з участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

23.10.2015, близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні Чернігівської загальноосвітньої школи № 3 Чернігівської міської ради, розташованої по вул. Гетьмана Полуботка, 14, в м. Чернігові, умисно, на грунті тривалих неприязних відносин, нанесла рукою та тупим предметом декілька ударів в область голови ОСОБА_7 , чим заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, які згідно висновку експерта № 975 від 26.10.2015 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим їй обвинуваченням за ч.1 ст.125 КК України, цивільний позов потерпілої про відшкодування 15 000 грн. 00 коп. моральної шкоди повністю не визнала та показала, що з потерпілою ОСОБА_7 у неї неприязні відносини, оскільки та, як помічник класного керівника, на батьківських зборах класу розповідала, що її дитина погана. В жовтні 2015 року, близько 07 год. 55 хв., вона вела свого сина ОСОБА_10 до Чернігівської ЗСШ № 3. В лівій руці у неї була сумка і пакет, в якому знаходилися декілька аркушів паперу формату А -4, а правою рукою вона тримала сина за руку. Коли вони зайшли до приміщення школи, то їй назустріч рухалася по першому поверху на вихід потерпіла ОСОБА_7 . Порівнявшись з нею, потерпіла спеціально зачепила її лівим плечем. Від несподіваності вона взяла обома руками за плечі ОСОБА_7 і тряхнула. В цей час її син сказав, щоб вони пішли до класу і вони пішли. Ударів потерпілій вона не наносила. Підтверджує, що на той час у школі був потік батьків учнів 1 класу. Зі свідками у даному кримінальному провадженні у неї ніяких неприязних відносин не було, але того дня їх на місці події не було.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що її син з 2014 року навчався у ЗСШ № 3 м. Чернігова. До них в клас перейшов навчатися син обвинуваченої ОСОБА_4 . Вони періодично спілкувалися з обвинуваченою і все було нормально деякий час. Якось син ОСОБА_4 кидався олівцем в класі і вона, як член батьківського комітету та як «мама з мамою» вирішила поговорити з обвинуваченою з приводу цього факту. Після цієї розмови у них з обвинуваченою погіршилися відносини. Обвинувачена ображала її, казала, що не дасть їй життя. Крім того, ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до неї та класного керівника про захист честі та гідності, але в задоволенні позову їй було відмовлено. Зранку 23.10.2015 вона повела сина в школу, піднялася на другий поверх, де розташований клас і передала сина вчительці ОСОБА_11 . Після дзвінка на урок о 08 годині вона стала спускатися з другого поверху на вихід зі школи. На першому поверсі біля їдальні їй назустріч йшла ОСОБА_4 разом з сином. В руках у неї був пакет з чимось важким та мабуть портфель сина. ОСОБА_4 подивилася на неї. Вона відвела погляд, щоб не дивитися на обвинувачену. В цей час ОСОБА_4 вдарила її по голові пакетом з чимось в середині. Вона присіла, закриваючись руками, і стала кричати, що б`ють при свідках, бо в цей час батьки вели своїх дітей до класу. ОСОБА_4 смикала у неї на голові волосся. Почувши її крики, ОСОБА_4 припинила побиття. Поданий нею позов підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що в жовтні 2015 року біля 08 години він відвів доньку до класу ЗСШ № 3 м. Чернігова і повернувся до автомобілю, щоб забрати спортивну форму доньки. Зайшовши знову до школи, почув жіночий крик, звернув увагу, як біля столової одна жінка вдарила іншу жінку пакетом, в якому щось було.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що в жовтні 2015 року зранку він відвів дітей до класу в ЗСШ № 3 м. Чернігова. Коли спускався з другого поверху, то побачив, як обвинувачена накинулася на потерпілу, вдарила останню пакетом по голові. Потерпіла присіла, закривалася руками і кричала, що б`ють при свідках. Обвинувачена продовжила наносити удари руками.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 23.10.2015 зранку відвозив онука до школи, розташованої на площі. Коли спускався з другого поверху на вихід зі школи, то побачив двох жінок. Обвинувачена тримала за волосся потерпілу, а та щось крикнула. Початку і кінця конфлікту він не бачив.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, надані наступні докази:

заява ОСОБА_7 від 23.10.2015, згідно якої остання звернулася до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області із заявою, в якій просить провести перевірку за фактом заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що мало місце 23.10.2015 біля 08:00-08:15 на території школи АДРЕСА_2 ;

висновок експерта № 975 від 26.10.2015, згідно якого у ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, яке утворилося 23.10.2015 від дії тупого предмету за механізмом удару та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;

протокол проведення слідчого експерименту від 10.06.2016 з фототаблицею, згідно яких свідок ОСОБА_13 пояснив та показав на місці, як 23.10.2015, близько 08 год. 00 хв., проходячи повз їдальню на першому поверсі школи, він побачив, як ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_7 та без будь-яких пояснень почала наносити удари сумкою, яку тримала в руці по голові ОСОБА_7 , а також наносити удари руками по голові, захищаючись від ударів ОСОБА_7 присіла та закривала голову від ударів, він пішов далі.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України є доведеною поза розумним сумнівом, з наступних підстав.

Диспозиція частини першої статті 125 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

З об`єктивної сторони дане кримінальне правопорушення характеризується діянням ( дією або бездіяльністю), спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.

З суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України характеризується тільки умисною формою вини.

Як вбачається з показань обвинуваченої ОСОБА_15 та потерпілої ОСОБА_7 причиною неприязних відносин між потерпілою та обвинуваченою слугувало ставлення потерпілої до сина обвинуваченої ОСОБА_10 , який на той час навчався у другому класі Чернігівської ЗСШ № 3 і його поведінка в ході навчального процесу.

За твердженням потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні, 23.10.2015, близько 08 год. 00 хв., в приміщенні Чернігівської загальноосвітньої школи № 3 Чернігівської міської ради, розташованої по вул. Гетьмана Полуботка, 14, в м. Чернігові, обвинувачена ОСОБА_15 нанесла їй удар по голові пакетом з чимось важким в середині, а після того, як вона присіла, закриваючись руками, то продовжила смикати за волосся на голові.

Наведені показання потерпілої повністю узгоджуються із заявою від 23.10.2015, згідно якої остання відразу ж після її побиття звернулася до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області із заявою за фактом заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що мало місце 23.10.2015 біля 08:00-08:15 на території школи № 3 по вул. Г.Полуботка.

З показаннями потерпілої ОСОБА_7 в суді та викладеними у заяві від 23.10.2015 повністю узгоджується висновок експерта № 975 від 26.10.2015, згідно якого у потерпілої ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, яке утворилося 23.10.2015 від дії тупого предмету за механізмом удару та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Висновок судового експерта щодо характеру, ступеню тяжкості та механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_7 є вмотивованим, науково - обґрунтованим та переконливим, тобто є належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні.

З сукупністю викладених вище доказів повністю узгоджуються і показання, допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . ОСОБА_14 , які хоча і фрагментарно спостерігали за розвитком конфлікту між потерпілою та обвинуваченою, але всі без виключення підтвердили, що тілесні ушкодження потерпілій заподіювала обвинувачена, при чому остання нанесла удар пакетом, в якому щось було, а також наносила удари руками та хапала за волосся.

Свої показання свідок ОСОБА_16 деталізував під час проведення слідчого експерименту з його участю, за результатами якого був складений протокол проведення слідчого експерименту від 10.06.2016 з фототаблицею.

В ході судового розгляду не встановлені розбіжності між кількістю ударів та їх відображенням у виді тілесних ушкоджень в області голови потерпілої, оскільки, як вбачається з показань потерпілої та свідків після нанесення обвинуваченою удару пакетом по голові, вона присіла і закривала голову руками, тому цілком логічно, що удари припадали не на голову потерпілої, а по руках.

Твердження обвинуваченої ОСОБА_15 про відсутність на місці події 23.10.2015 свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . ОСОБА_14 є голослівними і не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами. Одночасно з цим, у суду не має підстав сумніватися у правдивості та достовірності показань цих свідків, які узгоджуються, як між собою так і з показаннями потерпілої та висновком експерта і детально та послідовно відтворюють обставини побиття обвинуваченою потерпілої. До речі і сама обвинувачена ОСОБА_15 в судовому засіданні відмітила, що ніяких відносин зі свідками не підтримує, ніяких неприязних відносин до них не має. За таких обставин, підстав обмовляти обвинувачену ОСОБА_4 у свідків не має.

В ході досудового розслідування не вдалося встановити, який предмет знаходився в пакеті обвинуваченої ОСОБА_4 та яким були завдані тілесні ушкодження. Суд категорично відкидає твердження обвинуваченої про те, що в пакеті знаходилися лише декілька аркушів формату А-4, оскільки встановлені у потерпілої тілесні ушкодження цілком очевидно не могли отворитися від ударів цими предметами.

Разом з цим, у висновку експерта № 975 від 26.10.2015 конкретизується, що тілесні ушкодження могли бути спричинені тупими предметами за механізмами удару. У зв`язку з цим, висунуте обвинуваченій ОСОБА_15 обвинувачення потребує уточненню, з зазначенням у формулі обвинувачення тупим предметом замість стороннього предмету. Таке уточнення обвинувачення не впливає на кваліфікацію діяння обвинуваченої, а лише дозволяє більше детально викласти обставин кримінального провадження.

Твердження обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що вона не заподіювала тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , спростовуються сукупністю наведених вище доказів і є захисною версією обвинуваченої з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінально каране діяння. Таким чином, оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена, а діяння вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, зміст досудової доповіді фахівця 1 категорії Новозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, згідно якої виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, її сімейний стан: неодружена, має на утриманні сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майновий стан обвинуваченої: офіційно не працює, її стан здоров`я, формально позитивну характеристику за місце мешкання, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, у зв`язку з чим, вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання у вигляді громадських робіт, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самою обвинуваченою так і іншими особами.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про відшкодування 15 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.
Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує законодавчі приписи ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, а також те, що внаслідок протиправного заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 , яке відбувалося у ЗСШ № 3 м. Чернігова, де вона є членом батьківського комітету та де навчається її дитина, в присутності інших батьків школярів, потерпіла вочевидь зазнала суттєвих фізичних та душевних страждань, через вказану подію зазнала вимушених змін у ритмі та способі життя, оскільки змушена була звертатися до лікаря, приймати участь у проведенні слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, а також, беручи до уваги майновий стан обвинуваченої, виходячи з вимог розумності і справедливості, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності з будь - яких підстав та закриття кримінального провадження.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1