Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/9485/17
Провадження №1-кп/523/159/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю законного представника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси об`єднані кримінальні провадження за №0002584 від 1.06.2017р., 0002620 від 3.06.2017р. за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого неофіційно, раніше судимого:

- 1.02.2017 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки.

Зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1

у скоєнні злочинів, передбачених ст.187 ч.2 КК України,-

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно в охоронному агентстві, раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, -

Встановив:

31.05.2017 року приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_11 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, реалізуючи свій протиправний умисел, підійшов ззаду до раніше незнайомого йому ОСОБА_13 та застосовуючи насилля, яке є небезпечним для здоров`я до потерпілого, яке виразилося в нанесенні удару рукою по голові потерпілого, від чого останній втративши рівновагу впав на землю, скориставшись ситуацією, не давши ОСОБА_13 піднятися, ОСОБА_11 наніс ще декілька ударів ногами по тулубу потерпілого та відкрито заволодів майном, належного ОСОБА_13 , а саме мобільним телефоном марки «Леново А535» в корпусі чорного кольору імей1: НОМЕР_1 , імей1: НОМЕР_2 вартістю 5500 гривень, рюкзаком «Nike» чорного кольору вартістю 200 гривень, в якому знаходилися 200 гривень, срібна печатка з камінцем чорного кольору вартістю 1000 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 6900 гривень.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи №1679 від 29.08.2017 року ОСОБА_13 були завдані тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху акроміального кінця правої ключиці з розривом акроміально ключичної та ключично - клювовидної зв`язок, який міг утворилися в умовах падіння з положення стоячи на площині з попереднім наданням тілу додаткового прискорення та наступним ударом областю правого плечового суглоба об опорну поверхню (дорожнє покриття), що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день,що за критеріями п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного виявлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, 3.06.2017 року приблизно о 3:30 годині, ОСОБА_11 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_12 , знаходячись біля бару «Восток», розташованому в гідропарку «Лузанівка» по вул. Миколаївська дорога, 172 у м. Одесі, діючи з корисливих мотивів та умислом на вчинення розбійного нападу, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, разом підбігли до раніше незнайомого їм ОСОБА_14 та відповідно розподілених між собою ролей ОСОБА_12 , погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я до потерпілого, яке виразилося в демонструванні предмету зовні схожого на ніж, став вимагати від потерпілого віддати речі, які знаходилися в кишені останнього, однак ОСОБА_14 відмовився, після чого ОСОБА_12 самостійно дістав з кармана брюк потерпілого мобільний телефон марки «НТС 601 Desire» в корпусі білого кольору імей1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 вартістю 1000 гривень, в цей момент ОСОБА_11 , перевіряючи передні та задні кармани брюк ОСОБА_14 , з правої передньої кишені відкрито заволодів грошовими коштами у розмірі 700 гривень, в подальшому ОСОБА_12 , застосовуючи насилля, яке є небезпечним для здоров`я до потерпілого, наніс декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_14 , після чого покинули місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 1700 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, та пояснив, що дійсно 3 червня 2017 року вони разом з ОСОБА_11 гуляли в Лузанівці біля бару «Восток». В кущах він знайшов розкладний ніж, просто поклав до своєї кишені. Неподалік на лавочці сиділа парочка, поряд з ними стояли двоє молодих людей, які чіплялися до дівчини. Вони з ОСОБА_11 підійшли до них, зробили зауваження, щоб відчепилися від дівчини, словесних погроз не було, але хлопці вважали, що вони вчинили невірно, стали агресивно себе вести, відреагувавши на їх поведінку, дістав ніж з кишені з метою налякати, в цей момент виник умисел забрати у ОСОБА_14 мобільний телефон, він ще два рази вдарив потерпілого в обличчя, другий - товариш ОСОБА_14 одразу втік, молоді люди, які були на лавочці теж зникли. В свою чергу ОСОБА_11 дістав з кишені потерпілого гроші, після чого вони разом покинули місце скоєння злочину. Був затриманий приблизно через півгодини в гідропарку Лузанівка, коли йшов додому, у відділку вилучили 50 гривень, ніж, мобільний телефон, який він забрав у ОСОБА_14 та телефон, належний особисто йому.

Завданий потерпілому ОСОБА_14 матеріальний збиток відшкодований в повному обсязі у добровільному порядку, будь-яких претензій до нього не має. Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття, та не оспорюючи кваліфікацію дій. Причину вчинення злочину пояснив необдуманим вчинком, на той момент вважаючи це крутим, не думаючи про наслідки, запевняючи, що на теперішній час в повній мірі усвідомив свою провину, виправився, веде нормальний спосіб життя, працює, більше нічого подібного вчиняти не буде.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, змінивши свою позицію у ході судового провадження, та пояснив, що 31 травня 2017 року приблизно о 23:00 годині проходив по вул. Заболотного у м. Одесі, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_13 , який тримав в руках сенсорний мобільний телефон та гаманець. Маючи намір на викрадення чужого майна, він підійшов до нього, наніс удар по голові, від чого потерпілий, втративши рівновагу, впав на землю, після цього він забрав мобільний телефон «Леново», гроші та пішов з місця скоєння злочину.

Крім цього, 3.06.2017 року разом з ОСОБА_12 вони відпочивали в барі «Восток», розташованому в гідропарку Лузановка. Була пізня година, вони вийшли з клубу, побачили, що сидить хлопець з дівчиною, поряд стояли незнайомі, вирішили підійти до них, з`ясувалося, що хлопці чіпляються до дівчини, вони зробили їм зауваження, ОСОБА_12 дістав ніж, щоб трохи їх налякати, потім він два рази вдарив ОСОБА_14 в обличчя, дістав з брюк потерпілого мобільний телефон, в цей момент у нього також виник намір на викрадення чужого майна, він витягнув з кишені брюк потерпілого 700 гривень, після чого покинули місце скоєння злочину. Невдовзі були затримані співпрацівниками поліції. Причини свого вчинку обвинувачений пояснив дурістю, разом з цим розкаюється у скоєному, завдана потерпілому ОСОБА_13 матеріальна шкода відшкодована в добровільному порядку у повному обсязі відповідно заявлених позовних вимог.

Крім того, незважаючи на визнання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 своєї вини, суд вважає, що винність обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та дослідженими у судовому засіданні.

Так, допитаний у суді потерпілий ОСОБА_13 пояснив, що 31.05.2017 року приблизно о 23:00 годині пішки повертався з роботи додому, йшов по алеї вул. Заболотного у м. Одесі, розмовляв по телефону. Біля будинку №2 до нього трохи збоку справа підійшов ОСОБА_11 , вдарив ззаду його по голові, від чого він впав фактично обличчям на землю, потім обвинувачений наніс ще декілька ударів по його тулубу, забрав мобільний телефон, рюкзак, коли він піднімався, ОСОБА_11 обернувся в його сторону, він крикнув йому, що йде в поліцію, нападник нічого не відповів, швидко став уходити.

На досудовому слідстві впізнав обвинуваченого за фотознімками, запам`ятав його зовнішність, обличчя, так як чітко його бачив. У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 також беззастережно вказав на ОСОБА_11 , як на особу, який вчинив відносно нього злочин, внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, була поранена голова, вивихнута ключиця, яку вправляли операційним втручанням. В подальшому викрадений мобільний телефон був йому повернутий, інше не компенсоване.

Заявлений цивільний позов про відшкодування на його користь матеріальної шкоди у сумі 10624,76 гривень, в яку входять витрати на матеріал для операції, ліки, та морального збитку у розмірі 50000 гривень підтримує в повному обсязі. Щодо міри покарання обвинуваченому вважав за достатнє призначити відповідного чинного законодавства.

Допитаний у суді потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що на початку червня 2017 року разом з товаришем відпочивав в барі «Восток», розташованому в гідропарку Лузанівка, де вони познайомилися з дівчиною. Приблизно о третій годині вийшли на вулицю, коли позаду себе почули голоси, якісь хлопці до них кричали, потім вдвоє підійшли, ОСОБА_12 сказав, що ми образили їх дівчину, дістав ніж «метелик», став ним розмахувати, його товариш одразу втік, ОСОБА_12 потребував від нього доставати, що є в карманах, на що він відповів, що у нього нічого не має, але ОСОБА_12 став шарити по його кишенях, відібрав належний йому мобільний телефон «НТС», сказав ОСОБА_11 перевірити, може у мене ще щось залишилось, ОСОБА_11 забрав 700 гривень та ключі від квартири, після чого він зміг втекти від них, звернувся до поліції, описавши нападників. Потім йому сказали, що осіб затримали, треба приїхати на впізнання. В подальшому викрадений мобільний телефон був йому повернутий.

На досудовому слідстві у присутності понятих впізнав обвинувачених за фотознімками, оскільки запам`ятав їх обличчя, так як на місцевості було освітлення, додатково вказуючи, що ніякого конфлікту з дівчиною не було, ОСОБА_12 з ОСОБА_11 були разом, на той момент він сприйняв розмахування ножем як реальну загрозу, двоє проти одного, при цьому ОСОБА_11 його не чіпав, як таких погроз не висловлював, казав тільки мовчати, що його товариш ОСОБА_12 несамовитий, претензій до ОСОБА_11 не має. У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 підтвердив, що ОСОБА_12 просив у нього вибачення за вчинене, в повному обсязі відшкодував завданий збиток, претензій морального та матеріального характеру до нього не має, просив призначити ОСОБА_12 покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Щодо міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_11 залишив вирішення питання на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що працює старшим інспектором чергової частини Хаджибеївського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області, під час службового чергування в гідропарку Лузанівка 3.06.2017 року у нічний час приблизно о третій годині при патрулюванні території до них звернувся громадянин, який повідомив, що приблизно 10 хвилин тому, демонструючи ніж, двоє молодих людей відібрали у нього гроші, мобільний телефон, що відносно нього був скоєний розбійний напад. За орієнтованими прикметами стали об`їжджати місцевість, біля бару «Восток» потерпілий вказав на двох осіб, спочатку на одного правопорушника, потім десь через 100 метрів на другого, вони підійшли до них, доставили до відділку для з`ясування обставин, потім приїхала слідча група, яка стала проводити слідчі дії. Які були вилучені при затримання речі сказати не може, не пам`ятає.

У ході судового засіданні свідок підтвердив, що впізнає обвинувачених, які були затримані, безпосередньо вказуючи на ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що працює дільничним офіцером поліції Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області, у червні 2017 року разом з колегою ОСОБА_17 здійснювали патрулювання території гідропарку Лузанівка, у нічний час доби було отримане звернення від потерпілого, що двоє невідомих осіб, погрожуючи предметом, схожим на ніж, у ході сутички забрали у нього гроші, потерпілий надав пояснення як це сталося, описавши прикмети правопорушників. В подальшому потерпілий, розшукуючи свого знайомого, впізнав біля бару «Восток» хлопців, які відібрали у нього грошові кошти, знову їх повідомив. Прибувши за викликом на місце, вони побачили одну особу, на деякій відстані був зупинений другий громадянин, затриманих доставили до відділку поліції, викликали слідчу групу, у присутності понятих у одного з них був вилучений ніж.

У ході судового засіданні свідок ОСОБА_16 чітко вказав на обвинувачених, які були ними затримані.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що є працівником поліції ГУНП в Одеській області, на початку літа 2017 року у нічний час доби під час несення служби громадського порядку до них звернувся громадянин, що двоє невідомих хлопців з погрозою застосування ножа, який був у вигляді «метелика», забрали належний йому мобільний телефон, 700 гривень, ключі, описав їх прикмети, після чого він разом з потерпілим став ходити по алеям гідропарку Лузанівка з метою виявлення правопорушників. По центральній алеї вздовж моря неподалік від бару «Восток» в напрямку Молодої гвардії йшло двоє молодих людей, на яких чітко вказав постраждалий, як на осіб, які вчинили відносно нього розбійний напад. Їх зупинили, спитали, чи є при них сторонні предмети, на що вони відповіли, що у них нічого не має. В подальшому підозрювані були затримані, у одного з них був вилучений предмет, схожий на ніж та мобільний телефон, який був впізнаний потерпілим, як такий, що належить йому.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , якому були роз`яснені положення ст.63 Конституції України пояснив, що обвинувачений ОСОБА_11 є його сином, якого він виховував з шести років, відносини між ними добрі, як батька з сином. Влітку 2017 року після затримання ОСОБА_11 його запросили до Суворовського відділку поліції, слідчий йому повідомив, що імей мобільного телефону, з якого він дзвонить, був викрадений, проходить по справі речовим доказом, на що він пояснив, що мобільний телефон додому приніс ОСОБА_20 , сказав, що купив у чоловіка біля кіоску за 50 гривень. Додатково вказавши, що він попросив сина купити цигарки у магазинчику, який знаходиться у дворі, дав йому 100 гривень, ОСОБА_20 повернуся, приніс мобільний телефон марки «Леново», який був зламаний, не працював, тобто коли вставляєш сім-карту телефон приймав тільки вхідні дзвінки, нічого не підозрюючи, деякий час він ним користувався. Коли з`ясувалося, що телефон був викрадений, він добровільно його видав для повернення потерпілому.

Водночас свідок ОСОБА_19 зазначив, що до затримання син працював разом з ним електриком за трудовим договором, за зміну отримував 100-150 гривень, тобто у нього були кошти на кишенькові витрати, після першого засудження з ОСОБА_11 була розмова, все було стабільно, дев`яносто процентів вільного часу син проводив вдома, нарікань на його поведінку не було, характеризує його, як чуйного, хорошого хлопця, який допомагає сусідам. Те, що син опинився у нічний час в ОСОБА_21 пояснив тим, що ОСОБА_20 відпросився у матері, вчинив діяння по дурості, просив надати йому ще один шанс.

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.05..2017 року від потерпілого ОСОБА_13 , з планом-схемою місця скоєння злочину.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 7.07.2017 року, в ході якого у присутності понятих потерпілий ОСОБА_13 впізнав на фото під номером 3 із чотирьох пред`явлених фотознімків ОСОБА_11 як особу, яка біля будинку АДРЕСА_3 , застосовуючи до нього насильство, викрала належне йому майно.

- Висновком судово-медичної експертизи №1679 від 29.08.2017 року, відповідно якому у ОСОБА_13 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху акроміального кінця правої ключиці з розривом акроміально ключичної та ключично - клювовидної зв`язок, який міг утворитися в умовах падіння з положення стоячи на площині з попереднім наданням тілу додаткового прискорення та наступним ударом областю правого плечового суглоба об опорну поверхню (дорожнє покриття), що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день,що за критеріями п.п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного виявлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Дані ушкодження не могли утворитися в умовах власноручного спричинення, могли бути заподіяні 31.05.2017року.

- Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 5.06.2017 про обрання відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який був затриманий 3.06.2017 року в порядку ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи від 3.06.2017 року.

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 3.06.2017 року від потерпілого ОСОБА_14 із планом-схемою місця скоєння злочину.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 3.06.2017 року, в ході якого у присутності понятих потерпілий ОСОБА_14 впізнав на фото під номером 3 із чотирьох пред`явлених фотознімків ОСОБА_11 як особу, яка в гідропарку Лузанівка вчинила відносно нього розбійний напад.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 3.06.2017 року, в ході якого у присутності понятих потерпілий ОСОБА_14 впізнав на фото під номером 4 із чотирьох пред`явлених фотознімків ОСОБА_12 як особу, яка в гідропарку Лузанівка вчинила відносно нього розбійний напад.

- Протоколом огляду речових доказів від 3.06.2017 року., вилучених 3.06.0217р. при затриманні ОСОБА_12 , в ході якого за участю понятих був оглянутий мобільний телефон марки «НТС 601 Desire» в корпусі біло-сріблястого кольору імей1: НОМЕР_3 , імей2: НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , купюра НБУ номіналом 50 гривень серії ПГ №2648001 з фото таблицею.

- Протоколом огляду речових доказів від 3.06.2017 року., вилучених 3.06.0217р. при затриманні ОСОБА_12 , в ході якого за участю понятих був оглянутий складний кишеньковий ніж з клинка та рукав`я з фото таблицею.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, відмовившись від допиту неповнолітніх свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , явка яких до суду не була забезпечена, оскільки ОСОБА_25 навчається у Словенії, законний представник свідка ОСОБА_23 категорично заперечувала проти явки у судове засідання її дочки, яка є студенткою, місце знаходження свідка ОСОБА_24 не вдалося можливим встановити. Сторона захисту не наполягала на допиті вказаних свідків, у зв`язку з визнанням вини обвинуваченими, тому суд дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 не проводив.

Таким чином судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 своїми діями скоїли умисне кримінальне правопорушення передбачене ст.187 ч.2 КК України та їх дії правильно кваліфіковані за ознаками:

- Дії ОСОБА_11 за кваліфікуючими ознаками ст.187 ч.2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу /розбій/, вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій та його вина доведена в повному обсязі.

- Дії ОСОБА_12 за кваліфікуючими ознаками ст.187 ч.2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу /розбій/, вчинений за попередньою змовою групою осіб та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер, ступінь тяжкості, суспільну небезпечність, мотивацію вчиненого ним діяння, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, скоїв кримінальне правопорушення будучи у неповнолітньому віці, за період розгляду кримінального провадження навчався в ДНЗ «ОЦПТО», де отримав професію слюсаря з ремонту автомобілів, працював водієм в охоронному агентстві «Зубр», на теперішній час продовжує працювати в охоронному агентстві на базі Коблево, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивно характеризується, займається спортом, виховується у повноцінній родині, як з`ясовано, батьки в змозі контролювати його поведінку, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання, та свідчить про те, що ОСОБА_12 в повній мірі усвідомив свою провину, став на шлях виправлення, протягом всього судового провадження показував сумлінну поведінку, крім того наявні позитивні плани на майбутнє, добровільно відшкодований потерпілому завданий збиток, що підтверджується розпискою, датованої 21.12.2018 року та долученої до матеріалів кримінального провадження, відсутність матеріальних та моральних претензій, також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_14 , який просив призначити обвинуваченому міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України, суд відносить його щире каяття, повне визнання своєї провини, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Разом з цим, суд приймає до уваги висновки досудової доповіді Центру ювенальної пробації м. Одеси стосовно ОСОБА_12 зі змісту соціально-психологічної характеристики якої вбачається, що обвинувачений має повноцінну родину, в якій міцні доброзичливі стосунки, які мають стабільний характер, створені комфортні умови для проживання, ОСОБА_12 тривалий час займається спортом, має винагороди, за характером вихований, відкритий до спілкування, має життєві цілі, також присутнє прагнення для самовдосконалення, позитивно характеризується, виходячи з аналізу отриманої інформації ймовірність ризику повторного вчинення злочину та ризик небезпеки для суспільства є низьким, у зв`язку з чим, враховуючи особистість обвинуваченого, історію умисного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_12 можливе без позбавлення або обмеження волі, виконання покарання у громаді можливе лише за умови здійснення інтенсивного нагляду з боку уповноваженого органу з питань пробаціїі та застосування соціально-виховних заходів, виконання пробаційних програм, спрямованих на мінімізацію ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, мотивацію вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочину аналогічної спрямованості, вчинив нові кримінальні правопорушення у період іспитового строку, працює, хоча неофіційно, має місце проживання, де мешкає разом з родиною, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, позитивно характеризується, що підтверджується характеристикою, долученої до матеріалів кримінального провадження, його негативне відношення до скоєного діяння, добровільне відшкодування матеріального збитку, що знайшло своє підтвердження у ході судового засідання та говорить про усвідомлення своєї провини та каяття.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України суд відносить його щире каяття, визнання своєї провини, добровільне відшкодування завданого матеріального збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Також вивченням матеріалів провадження встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме мобільний телефон марки «Леново А535» в корпусі чорного кольору імей1: НОМЕР_1 , імей1: НОМЕР_2 , який переданий потерпілому ОСОБА_13 на відповідальне зберігання під розписку, а також мобільний телефон марки «НТС 601 Desire» в корпусі білого кольору імей1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 , який переданий потерпілому ОСОБА_13 на відповідальне зберігання під розписку.

Крім цього встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучався речовий доказ, а саме компакт-диск «Аrena» DVD-R з відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції від 3.06.2017р., долученого до матеріалів кримінального провадження за 0002620 від 3.06.2017р., який суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах судового кримінального провадження за № 523/9485/17.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України речовий доказ складний кишеньковий ніж, який зберігається в камері зберігання речових доказів Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області після набрання вироком чинності підлягає знищенню.

Крім того, з`ясовано, що у ході досудового розслідування здійснювалося залучення експертів для проведення криміналістичної експертизи ножа, виявленого та вилученого у ОСОБА_12 , за експертною спеціалізацією «Дослідження холодної зброї» за №564-Б від 19.06.2017р. в рамках кримінального провадження за №0002620 від 3.06.2017р. Відповідно положень ст.124 ч.2 КК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 395,48 гривень.

Разом з цим судово медична експертиза відносно потерпілого ОСОБА_13 за №1679 від 29.08.2017 року є безкоштовною.

Також з`ясовано, що під час судового провадження 15.01.2018 року потерпілим ОСОБА_13 був пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_11 цивільний позов на загальну суму 60624,76 гривень, а саме про стягнення на користь потерплого невідшкодованої матеріальної шкоди у розмірі 10624,76 гривень та 50000 гривень морального збитку внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.

За змістом положень ст.128 ч.1, 5 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосуються норми Цивільного процесуального кодексу за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст.129 ч.1 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Вказана потерпілим сума матеріального збитку документально доказана матеріалами справи, однак в подальшому у ході судового засідання стороною захисту був пред`явлений чек на суму 10700 гривень від 13.04.2021р. про відшкодування ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_13 завданої матеріальної шкоди у повному обсязі відповідно заявлених позивних вимог, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позивні вимоги потерпілого ОСОБА_13 задовольнити частково, а саме в частині компенсації завданої матеріальної шкоди у розмірі 10624,76 гривень відмовити, з урахуванням сплати вказаної суми в повному обсязі.

При цьому, оцінюючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_13 , заявлені у розмірі 50 тис. гривень морального збитку, суд, приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, ступень вини ОСОБА_11 при вчиненні злочину, вважає за необхідне задовольнити частково, а саме у сумі 20 тис. гривень. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з характеру та обсягу душевних, психологічних, фізичних страждань, їх тривалості та значимості для потерпілого, водночас враховуючи стан здоров`я постраждалого, тяжкість вимушених змін в його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідних для відновлення його попереднього стану.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, його плани на майбутнє, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, умови виховання, вплив дорослих та особливості його особи, поведінку під час судового провадження, з якої вбачається, що він оступився, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, працює, відсутність тяжких наслідків, добровільне відшкодування завданого збитку, приймаючи до уваги висновки досудової доповіді, думку потерпілого ОСОБА_14 про призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, враховуючи його вік, те, що він вчинив злочин будучи неповнолітнім, у зв`язку з чим за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе застосувати до нього ст.69 КК України, а саме перейти до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ст.187 ч.2 КК України без застосування додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна, при цьому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76, 103, 104 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 та попередження вчинення ним нового злочину.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотиви вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та мали місце у 2017 році, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, те, що він має постійне місце мешкання, родину, міцні соціальні зв`язки, його негативне ставлення до скоєного, відсутність матеріальної шкоди, щире каяття, а також його належну поведінку після зміни відносно нього запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, що перебуваючи на волі, протягом тривалого часу ОСОБА_11 не порушував покладені на нього судом обов`язки, що свідчить про те, що обвинувачений зробив висновки, став на шлях виправлення, на теперішній час вбачаються підстави вважати, що він втратив свою соціальну небезпеку, крім того працює, хоча неофіційно, наявна мотивація до позитивних змін у житті, бажання вести законослухняний спосіб життя, а також загальний термін знаходження ОСОБА_11 під вартою, у зв`язку з чим за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе застосувати до нього ст.69 КК України, а саме застосувати більш м`яке покарання ніж передбачене санкцією ст.187 ч.2 КК України без застосування додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна, разом з цим суд враховує, що ОСОБА_11 був засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 1.02.2017р., тобто вчинив нові злочини у період відбуття іспитового строку, тому вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з урахуванням вимог ст.71 КК України, а саме з частковим - у вигляді двох місяців позбавлення волі приєднання покарання, призначеного та не відбутого за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 1.02.2017р., який набрав законної сили, буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нового злочину, обмежившись строком тримання під вартою, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.

За змістом внесених змін до ст.72 ч.5 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Однак, Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» за № 2046-VIII від 18.05.2017р., який набрав законної сили 21.06.2017 року викладений в наступній редакції: «Попереднє ув`язнення зараховуються судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті», що погіршує становище обвинуваченого у порівнянні з попередньою редакцією ст.72 ч.5 КК України Закону України за № 838-VIII від 26.11.2015р.

Разом з цим слід зазначити, що відповідно до положень ст.5 ч.2 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.

На підставі викладеного, враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі, з метою не погіршення становища обвинуваченого, суд вважає за необхідне за наслідком судового розгляду зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_11 час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою у період часу з 3.06.2017р. по 11.07.2019р. відповідно ухали Суворовського районного суду м. Одеси за №523/9485/17 від 11.07.2019р., про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також суд приймає до уваги ту обставину, що в рамках об`єднаного кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_11 11.07.2019р. був змінений запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та в подальшому зі строком спливу дії ухвали суду запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, тому скасуванню не підлягає.

Таким чином, керуючись ст.ст.69, 71, 103, 104 КК України, ст.ст. 128-129, 369-371, 373-374, 395 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р., рішення Верховного суду України № 440/853/17 від 13.03.2018р., суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, призначив йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_12 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.п.2, 4 КК України покласти додатково на ОСОБА_12 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем проживання ОСОБА_12 , направив копію вироку після набрання законної сили до органу, якому доручене виконання.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, призначив йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.71 КК України приєднати частково два місяці позбавлення волі - покарання не відбуте за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 1.02.2017р., та остаточно визначити ОСОБА_11 за сукупністю вироків міру покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 3.06.2017р. (відповідно протоколу затримання особи від 3.06.2017 року) по 11.07.2019р. до моменту звільнення з під варти з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_11 таким, що відбув в рамках даного кримінального провадження основне призначене покарання у вигляді позбавлення волі.

Речові докази - мобільний телефон марки «Леново А535» в корпусі чорного кольору імей1: НОМЕР_1 , імей1: НОМЕР_2 , який переданий потерпілому ОСОБА_13 на відповідальне зберігання під розписку, а також мобільний телефон марки «НТС 601 Desire» в корпусі білого кольору імей1: НОМЕР_3 , імей2: НОМЕР_4 , який переданий потерпілому ОСОБА_13 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Речовий доказ - компакт-диск «Аrena» DVD-R з відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції від 3.06.2017р., долученого до матеріалів кримінального провадження за 0002620 від 3.06.2017р., - зберігати в матеріалах судового кримінального провадження за № 523/9485/17.

Речовий доказ складний кишеньковий ніж, який зберігається в камері зберігання речових доказів у відділенні поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області (Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області) після набрання вироком чинності - знищити.

Виконання вироку в даній частині покласти на відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (Суворовський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області).

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі ОНДЕКЦ при МВС України в Одеській області процесуальні витрати - вартість проведеної криміналістичної експертизи у загальній сумі 395,48 гривень, пов`язаної із залученням експертів під час досудового розслідування.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 про стягнення на його користь з ОСОБА_11 матеріальної шкоди у розмірі 10624,76 гривень та 50000 гривень морального збитку задовольнити частково, тобто в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 10624,76 гривень - відмовити, в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 гривень - задовольнити частково, а саме у сумі 20000 гривень, за підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_13 моральної шкоди у сумі 20000 гривень.

Матеріали кримінальних проваджень за №0002584 від 1.06.2017р., 0002620 від 3.06.2017р. зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси Одеської області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1