Справа № 507/426/20
Провадження № 1-кп/507/9/2021
Номер рядка звіту 17
В И Р О К
18.03.2021 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пужайково, Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, співмешкаючого, працюючого за наймом, мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючий судимості,-
про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5
потерпіла ОСОБА_6
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
17 лютого 2020 року біля 15 години ОСОБА_4 , перебував на законних підставах в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 де мешкав ОСОБА_8 . В цей же день та час, при розмові із ОСОБА_8 , останній у веранді вказаного домоволодіння висловив словесні образи в адресу ОСОБА_4 , через що у ОСОБА_4 раптово виник умисел спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
З метою реалізації задуманого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно та маючи явну фізичну перевагу, долонею правої руки один раз вдарив ОСОБА_8 в ліву частину обличчя, від чого останній впав на ліжко та перестав висловлювати словесні образи на адресу ОСОБА_4 .
Далі, перебуваючи у дворі домогосподарства біля господарської будови (сараю), ОСОБА_8 продовжив висловлювати словесні образи на адресу ОСОБА_4 . Через висловлені словесні образи у ОСОБА_4 раптово виник умисел спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
З метою реалізації задуманого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно та маючи явну фізичну перевагу долонею правої руки ударив в обличчя ОСОБА_8 та кулаком наніс декілька ударів в область грудної клітини ОСОБА_8 .
В результаті нанесених ударів, ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини з множинними переломами ребер і грудини і подальшим розвитком травматичного шоку на фоні жирової емболії, від яких через деякий час, ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер неподалік від свого домоволодіння в с.Бобрик Другий Любашівського району Одеської області.
Закрита травма грудної клітини супроводжувалася розвитком жирової емболії та порушенням реологічних властивостей крові (ознаки шоку), та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень з критерієм небезпеки для життя , згідно із п.2.1.1. (а), п.2.1.2, п. 2.1.3 (о) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень». Смерть ОСОБА_8 полягає у прямому причинному зв`язку із закритою травмою грудної клітини у вигляді множинних переломів ребер, що привело до розвитку жирової емболії, яка і стала безпосередньою причиною смерті
Таким чином, дії Жицького ОСОБА_9 я ОСОБА_10 а кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , винним у вчиненні протиправних дій себе визнав та розповів, що він спів мешкав із ОСОБА_11
17 лютого 2020 року вранці прийшла до них бабка ОСОБА_11 - ОСОБА_6 , яка попросила привести діда, тому він разом із ОСОБА_12 після обіду пішли за дідом. Коли прийшли, то дід ОСОБА_8 почав нецензурною лайкою висловлюватися, тому він наніс двічі ляпас по обличчю.
Потім він разом із дідом пішли до курника, де дід знову висловлювався нецензурно, дідом колихнуло і він упав, після чого він ( ОСОБА_4 ) наніс кулаком два удари в область тулубу та визнає, що від цих ударів могли зламатися ребра. Після чого він допоміг ОСОБА_13 піднятися, в будинку він із ОСОБА_11 допомогли діду одягнутися і всі разом пішли до них додому. По дорозі діду ставало погано, в нього перепліталися ноги, почав падати, він наніс по обличчю діда ляпас, щоб привести його до тями. Дід не міг іти, а тому вони вирішили його залишити. Вдома вони розповіли бабці ОСОБА_14 , що діду погано та вони по дорозі його залишили, бабка сказала, що нічого йому не буде проспиться і піде додому.
Десь через дві години, вже коли було темно він разом із ОСОБА_11 пішли подивитися до діда та він виявив, що дід помер. Він сказав , що не хоче сидіти, а тому запропонував сховати труп. Пішли із ОСОБА_11 додому, він взяв тачку, на якій завіз тіло та скинув у яр. Він спустився в яр, що поправити на тілі штани та кинув поряд тапки, коли піднімався, то сміття посипалося вниз.
Крім , визнання вини обвинуваченим, в інкримінованому йому злочині, винуватість ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, зокрема:
Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила , що її син ОСОБА_8 останнім часом проживав у неї, а за кілька днів пішов додому. Зателефонувала його дружина ОСОБА_15 , спитала чи є ОСОБА_16 , після цього вони почали його шукати.
Показами свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що вона рідна сестра ОСОБА_8 . Її зателефонувала мати, сказала, що телефонувала ОСОБА_18 дружина брата та сказала, що немає ОСОБА_16 . Вони його почали шукали, а потім зателефонували до поліції. Поліцейські знайшли у рипі тіло, яке було накрито шифером, виглядала рука. На тілі були тілесні ушкодження;
Показами свідка ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона співмешкала із ОСОБА_4 , 16 лютого 2020 року вона разом із ОСОБА_4 ходили до її баби ОСОБА_20 та діда ОСОБА_21 . У діда на обличчі були синці. На другий день до них додому прийшла бабка ОСОБА_22 , принесла пляшку, також прийшов ОСОБА_23 і в них гостював два тижні ОСОБА_24 , разом поснідали. ОСОБА_25 попросила привести діда із дому до них, коли вони прийшли, то дід лежав поперек дивану. Вона запропонувала йому іти до них в гості. Дід почав обзивати, а ОСОБА_9 двічі ударив ладонею в обличчя діда, вона пішла на двір, а коли поверталася до хати почула гуркіт, оглянулася побачила, що дід лежав на спині, а ОСОБА_9 нахилився і кулаком двічі ударив у живіт, можливо по ребрам, коли той лежав. Потім вони разом із дідом пішли до них додому, діда взяли попід руки, пройшли пів дороги, дід упав на коліна, вони його поклали у рівчаку та пішли повідомили бабу. Пізніше пішли подивитися до діда, вже було темно, ОСОБА_9 сказав, що дід мертвий і він боїться потрапити в тюрму. ОСОБА_9 запропонував сховати тіло, вони пішли із дому взяли тачку, на якій ОСОБА_9 вивіз тіло в яр.
Показами свідка ОСОБА_26 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона була дружиною ОСОБА_8 , він хворів, а тому пішов в листопаді 2019 року жити до своєї матері, спілкувалася із ним по телефону. В лютому місяці 2020 року він її зателефонував, вона тоді захворіла і він прийшов додому від матері. До них прийшов ОСОБА_27 із яким її чоловік випив вина. Слатвінський почав її попрікати, що вона з`їла качки із ОСОБА_28 , за що вона дала йому ляпаса, в нього були два синці на обличчі. На другий день вона дала чоловіку теребити кукурудзу, а сама пішла із дому, в магазині купила горілку та пішла до внучки ОСОБА_11 , де були також ОСОБА_4 , ОСОБА_23 , ОСОБА_29 . Після вжиття горілки вона весь день проспала. На її прохання внучка із ОСОБА_4 ходили за ОСОБА_8 , а коли повернулися ОСОБА_30 сказала, що він не хоче іти, сказав, що піде до баби ОСОБА_31 на ОСОБА_32 , тобто до своєї матері. Вдома коли вона повернулася, то ОСОБА_33 вдома не було, також вона виявила відсутність його портрета. Вона пішла до його матері, але його не було і вона почала шукати чоловіка.
Показами свідка ОСОБА_24 , який пояснив, що у лютому 2020 року він декілька днів гостював у ОСОБА_34 . ОСОБА_9 та ОСОБА_35 ходили в магазин, коли повернулися були схвильовані, сказали, що посварилися із дідом. ОСОБА_9 сказав, що дід образив дітей, а він не стримався та наніс ляпас. Після цього, працівники поліції шукали ОСОБА_36 ;
Показами свідка ОСОБА_37 , яка в судовому засіданні пояснила , що працівниками поліції була запрошена понятою під час огляду місця, де виявили тіло ОСОБА_6 , він був накритий куском шиферу, зверху лежав пеньок, виглядала рука та трохи ноги. Він був побитий. Від місця де жив ОСОБА_38 до місця де виявили труп відстань приблизно кілометр;
Показами свідка ОСОБА_39 , який дав аналогічні свідчення, що і ОСОБА_37 ;
Показами свідка ОСОБА_40 , який пояснив, що був запрошений понятим під час слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_4 добровільно розповів та показав, як наніс удари ОСОБА_8 , також показав, де залишив ОСОБА_8 , а в подальшому показав місце куди завіз тіло на тачці;
Показами свідка ОСОБА_41 , який дав аналогічні свідчення, що і свідок ОСОБА_40 ;
Показами свідка ОСОБА_42 , який пояснив, що був запрошений понятим під час слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_19 добровільно розповіла та показала, як
ОСОБА_4 наніс декілька ударів ОСОБА_8 , також показала, де залишили ОСОБА_8 , а в подальшому показала місце куди ОСОБА_4 завіз тіло на тачці;
Винність обвинуваченого, у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20.02.2020 року, згідно якої 17.02.2020 року син ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пішов з її домоволодіння в невідомому напрямку та не повернувся ( а.п. 126).
- протоколом огляду місця події від 20.02.2020 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається , що предметом огляду була територія домоволодіння ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , під час якого в домоволодінні було виявлено та вилучено частину гребінця з волоссям, який належав ОСОБА_8 (а.п.128-132).
- протоколом огляду місця події від 21.02.2020 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається , що предметом огляду була ділянка місцевості прилегла до с. Бобрик Другий Любашівського району Одеської області, де було виявлено труп ОСОБА_8 та одяг, що належав померлому (а.п.136-143).
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.02.2020 року, якою речі вилучені під час огляду місця події, а саме: пеньок з корінням, який лежав на трупі ОСОБА_8 , приєднані до матеріалів справи в якості речових доказів (а.п. 165) ;
- протоколом огляду трупа від 22.02.2020 року та фототаблицею, згідно якого на тілі трупа ОСОБА_8 було виявлено численні тілесні ушкодження (а.п. 150 -155).
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.02.2020 року, якою речі, в які був одягнутий померлий ОСОБА_8 приєднані до матеріалів справи в якості речових доказів (а.п. 166).
- висновком судово-медичного експерта-імунолога № 233 від 04 березня 2020 року відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВО (а.с.185-186);
- висновком судово-медичного експерта-імунолога № 239 від 06 березня 2020 року відповідно до якого на светрі, спортивних штанах потерпілого ОСОБА_43 знайдена кров людини, яка не виключається від самого потерпілого ОСОБА_43 (а.с.201-205);
- висновком судово-медичної експертизи № 12 від 21.02.2020 року, у якому зазначено, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості: в лівій і правій тім`яних областях, лобній і скроневих областях обличчя, спинки носа і лівої вушної раковини крововилив синюшного кольору, множинні, дрібні садна в області лоба. На передній поверхні грудної клітини з права обширне садно , на тильних поверхнях обох кистів виявлені садна різної форми, на правій гомілці садна, а передньовнутрішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу мається крововилив фіолетово-багрового кольору та аналогічний крововилив мається по зовнішній поверхні лівого стегна. В лобній, лівій тім`яній і потиличні ділянці голови маються крововиливи. В області грудини в проекції 4-5 міжребер`я мається темно-синюшного кольору крововилив, на відрізку 5.0x4.0см, там же визначається перелом грудини. Визначається також перелом 3.5.6 правих ребер по середньо-ключичні лінії і 3-12 ребер по середньо і задньо підмишечним лініям. Визначається також перелом 3.6.7.8 лівих ребер по передньопідмишечній лінії. Наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_8 1965р.н. знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.
Враховуючи властивості крововиливів і саден на тілі ОСОБА_8 вони могли бути спричинені за 5-8 діб до моменту дослідження трупа.
Наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_8 були спричинені при житті.
По наявності тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 можна судити про те, що йому було нанесено не менше п`яти ударів.
При своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги ОСОБА_8 можна було б завадити настанню смерті. (а.п. 144-146);
- висновком комісійної судово-медичної екпертизи № 32 від 10 лютого 2021 року, відповідно до якого закрита травма грудної клітини супроводжувалася розвитком жирової емболії та порушенням реологічних властивостей крові (ознаки шоку), та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень з критерієм небезпеки для життя , згідно із п.2.1.1. (а), п.2.1.2, п. 2.1.3 (о) «Правил судово-медичного визначення ступенню тяжкості тілесних ушкоджень».
Смерть ОСОБА_8 полягає у прямому причинному зв`язку із закритою травмою грудної клітини у вигляді множинних переломів ребер, що привело до розвитку жирової емболії, яка і стала безпосередньою причиною смерті (а.с.140-150 том 2)
- актом судово-медичного дослідження №1126/13 від 22.02.2020 року відповідно до якого при судово-токсилогічному дослідженні крові, сечі від трупа ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт у концентрації: у крові -1,41 %, в сечі -1,62% (а.п.147).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.02.2020 року та відеозаписом, згідно якого ОСОБА_4 в ході слідчого експерименту показав, як він в ході сварки наносив ОСОБА_8 удари долонею руки в обличчя та кулаком в область грудної клітини. Показав шлях яким вони ( ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 ) прямували до свого будинку від місця проживання ОСОБА_8 та показав місце, де він із ОСОБА_11 залишили ОСОБА_8 на землі, оскільки останній не міг йти. В подальшому, коли повернулися, то він виявив, що ОСОБА_44 помер , а тому з метою приховання злочину вивіз труп ОСОБА_8 на тачці до прірви неподалік села Бобрик Другий та залишив його там. Також в ході експерименту ОСОБА_4 показав, куди саме він вивіз труп ОСОБА_8 (а.п. 180 -183);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.04.2020 року та відеозаписом, згідно якого свідок ОСОБА_19 в ході слідчого експерименту розповіла та показала, як в ході конфлікту, який виник між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , ОСОБА_4 наніс ОСОБА_8 двічі кулаком в область живота чи ребер. Також вона показала місце,
де вони залишили ОСОБА_43 , оскільки він не міг самостійно іти. Після чого, показала місце в яру, куди з метою приховування злочину ОСОБА_4 на тачці вивіз тіло ОСОБА_8 (а.п. 215 -221).
Поряд із тим, згідно висновку судово-психіатричних експертів №127 від 12.03.2020 р., ОСОБА_4 , 1993 року народження будь-яких грубих порушень пізнавальної сфери діяльності не виявляє. Його інтелектуальний рівень відповідає віковій нормі, випробуваний здатний до свідомого планування поведінки, контролю і корекції своїх дій та вчинків. У досліджуваній у справі ситуації підекспертний не перебував в якомусь юридично значущому емоційному стані, в тому числі і в стані фізіологічного афекту, а знаходився в стані емоційної напруги, ситуаційно обумовленої, що виникла внаслідок банальної сварки з потерпілим на тлі алкогольного сп`яніння (простого, непатологічного). Такі особистісні прояви випробуваного, як егоцентризм, запальність, суб`єктивізм оцінок і установок, зовнішньозвинувачуючі форми емоційного реагування з раціоналізацією власної «правоти» на тлі алкогольного сп`яніння могли впливати на поведінку підекспертного в ситуації злочину, полегшуючи реалізацію емоційної напруги в безпосередній поведінці, проте не знижували здатності випробуваного контролювати свої дії і вчинки, усвідомлювати їх значення та можливі наслідки, в тому числі і правові. Підекспертний здатний правильно сприймати обставини, які мають значення у справі і надавати про них свідчення.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у 'тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, знаходився у стані простого (не патологічного) алкогольного сп`яніння, його дії не були обумовлені будь-якими переживаннями психотичного рівня (марення, галюцинації), якісно порушеною свідомістю,у зв`язку з чим, він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У теперішній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждає, здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.
За своїм психічним станом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може предстати перед слідством та судом та застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Разом із тим, протокол обшуку від 22.02.2020 року , відповідно до якого з житлового будинку ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого в по АДРЕСА_2 було вилучено металеву тачку візок марки « BUDMOSTER» жовтого кольору зі слідами бурого кольору схожих на кров, сірі спортивні штани із емблемою марки «NIКЕ» належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,; деталі від мобільного телефону, а саме: обвуглені два скла, обвуглену частину поліетиленових кнопок, обвуглену плату із місцем для сім картки, металеву деталь від динаміка; акамуляторну батарею марки «NIAAN»; портрет покійного сина ОСОБА_8 , з 22 його фотографіями, що належали ОСОБА_8 , суд вважає не недопустимим доказом відповідно до ст.. 87 КПК України, з огляду на наступне (а.с. 156-158).
Частиною 10 ст. 236 КПК України встановлено, що обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 104 КПК України у випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.
В протоколі обшуку від 22 лютого 2020 року наявна відмітка про відеозапис слідчої дії, проте стороною обвинувачення не надано доказ щодо відеозапису обшуку, натомість надана довідка про те, що при перенесені відео файлів на електронний носій, його було втрачено (а.с.33 том 2).
Підсумовуючи зазначене вище, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
На підставі викладеного зазначений протокол обшуку від 22.02.2020 року, суд визнає недопустимим доказом, бо обшук проведений без дотримання вимог ч.10 ст.236 КПК України. Також речові докази, які виявленні під час обшуку та висновок судового експерта-імунолога № 229 від 26.02.2020 року , у якому зазначено, що на внутрішньої поверхні металевої садово-будівельної тачки, вилученої під час обшуку, виявлена кров людини, суд визнає недопустимими доказами, оскільки отримання доказів на підставі інформації, отриманої з недопустимого доказу, тягне за собою їхню безумовну недопустимість. Така недопустимість доказів не залежить від характеру та ступеня того чи іншого порушення кримінально-процесуального закону. ( а.с.164, 197-199).
Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст..94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині, оскільки ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом, і підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого суд не вбачає.
Дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.121 КК України, як умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При обранні міри покарання суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, позицію обвинувачення щодо необхідної міри покарання, соціальні зв`язки обвинуваченого, його особу, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу приписів ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, посередньо характеризується за місцем проживання, проживав із співмешканкою, не працевлаштований, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.
За таких обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з урахуванням досліджених доказів, які характеризують особу обвинуваченого, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної ч.2 ст.121 КК України. При цьому вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, цілком відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.
Суд, не знаходить підстав для застосування ст.69, ст.75 КК України.
При ухваленні вироку суд враховує положення п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, зокрема щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_4 на досудовому слідстві обирався у виді тримання під вартою. Враховуючи вид покарання призначеного ОСОБА_4 , дані про його особу, встановлені
під час кримінального провадження, з метою забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання - 8 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 22 лютого 2020 року, з 12 години.
Запобіжний захід ОСОБА_4 тримання під вартою залишити без змін.
Речові докази: чорну курточку, яку поміщено до спеціального пакету № ЕХР 0400814, чорні штани, які поміщені до спеціального пакету № ЕХР 0205350, гумовий черевик на ліву ногу, який поміщений до пакету 0005873, чорний черевик на праву ногу, який поміщено до пакету 0005872, пеньок з корінням, який поміщено до поліетиленового пакету, светр сірого кольору, що поміщено до спеціального пакету № INZ 4019934, тільняшку чорно-білого кольору, яку поміщені до спеціального пакету № INZ 4019932, спортивні штани синього кольору, які поміщений до спеціального пакету № INZ 74019933, чоловічі шкарпетки, які поміщено до спеціального пакету№ EXP 0205331; деталі від мобільного телефону, а саме : обвуглені два скла, обвуглену частину поліетиленових кнопок, обвуглену плату із місцем для сім картки, металеву деталь від динаміка; акамуляторну батарею марки «NIAAN», які поміщено в поліетиленові та паперові експертні пакети Національної поліції та передано на зберігання до кімнати речових доказів Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області знищити;
- металеву тачку візок марки «BUDMOSTER» жовтого кольору, яку передано на зберігання до кімнати речових доказів Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області передати ОСОБА_11 за належністю;
- сірі спортивні штани із емблемою марки «NIKE» належні ОСОБА_4 вилучені під час обшуку, які передано на зберігання до кімнати речових доказів Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_4 ;
- портрет ОСОБА_8 , з 22 його фотографіями , які передано на зберігання до кімнати речових доказів Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області передати ОСОБА_6 ;
- нігті з правої руки, поміщено до паперового конверту №2, нігті з лівої руки, поміщено до паперового конверту №1 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 24 лютого 2020 року на майно, яке виявлене та вилучене в ході обшуку скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 24 лютого 2020 року на майно, яке виявлене та вилучене в ході огляду місця події скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 25 лютого 2020 року на майно, яке виявлене та вилучене в ході огляду трупа скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя: ОСОБА_1