Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1273/19
Провадження № 1-кп/935/69/21
ВИРОК
Іменем України

28 липня 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростишів Житомирської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2019 за №0000405 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростишів Житомирської області, громадянки України, неодружена, утриманців не має, працює молодшою медичною сестрою у КНП «Київський міський клінічний госпіталь ветеранів війни», депутатом та особою з інвалідністю не є, не судима, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
17 липня 2019 року близько 23:00 години ОСОБА_6 перебувала на проїзній частині поблизу домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

У цей час та місці, за вказаних обставин, у ОСОБА_6 виник прямий злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , яка перебувала на задньому лівому пасажирському сидінні автомобіля таксі марки ВАЗ 21072, р/н НОМЕР_1 , нанесла близько десяти ударів правою рукою зігнутою в кулак в область правого плеча, правої сторони обличчя та праву руку в районі ліктевого суглобу.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 нанесла ще один удар правою ' рукою зігнутою в кулак у область правої скроні ОСОБА_5 внаслідок якого остання ударилась лівою стороною потиличної ділянки в двері автомобіля.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 , спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран волосистої частини голови зліва, 1 синець на обличчі, 3 на шиї справа та правому плечі, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, і могли виникнути від 1-ї травмуючої дії таким предметом в ділянку потилиці зліва, 1-го -по обличчю справа, 3-х травмуючих дій в ділянку шиї справа та правій верхній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України .
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України не визнала, пояснила, що свідок ОСОБА_7 є її сином, свідок ОСОБА_8 -її невістка, потерпіла є знайомою свідка ОСОБА_8 , не обвинуваченої. 17 липня 2019 року близько 23-00 години задзвонив мобільний телефон у сина, потім він вийшов на вулицю, обвинувачена з будинку не виходила. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у будинку обвинуваченої шукали свій пакет, вони були неадекватні, погрожували обвинуваченій, питали, куди він подівся, обвинувачена запитала у них, де вони до цього були, відповіли, що на заправці. Обвинувачена одяглась та пішла на заправку, там їй сказали, що були дівчата, але нічого не забували. Обвинувачена повернулась додому, попросила потерпілу та свідка вийти з будинку, вони вийшли, обвинувачена побачила, що забули телефон, намагалась їх наздогнати, щоб його повернути, просила щоб потерпіла та свідок повернулись та навели порядок у будинку, її образили, телефон вона не віддала. Обвинувачена бачила автомобіль, в нього не зазирала, не сідала, ударів потерпілій ніяких не наносила, спілкувалась з водієм, запитала, чи буде виходити з автомобіля ОСОБА_9 , потерпіла висловилась на адресу обвинуваченої нецензурно, обвинувачена повернулась додому. Обвинувачена пояснила, що потерпіла знаходилась в стані алкогольного сп`яніння та сама десь отримала тілесні ушкодження.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 17 липня 2019 року вона відпочивала на заправці з ОСОБА_8 та її донькою, пили каву, їх в гості до будинку обвинуваченої запросив її син- ОСОБА_7 , в будинок вони не заходили, знаходились на дворі. Вийшов з будинку син обвинуваченої, викликав таксі. Потерпіла побачила, що у неї пропав пакет з продуктами харчування, його ніде не було, потерпіла та ОСОБА_8 з донькою сіли в таксі, підбігла ОСОБА_6 відчинила двері таксі, та почала бити потерпілу, наносила удари через доньку ОСОБА_10 , вона разом з ОСОБА_8 вискочили з машини, від ударів обвинуваченої потерпіла вдарилась об двері машини, розсікла шкіру голову, ОСОБА_7 -син обвинуваченої, таксист були присутні в цей час. Потерпіла дістала телефон, щоб викликати швидку та поліцію, обвинувачена вихопила його. Син обвинуваченої забрав ОСОБА_6 додому, потерпіла поїхала в лікарню, їй зашили голову, телефон обвинувачена не повернула. При визначенні покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що обвинувачена є його матір`ю, свідок ОСОБА_8 співмешканка, близько 18-19 години йому зателефонувала ОСОБА_10 , він знаходився вдома по АДРЕСА_2 , в якому також мешкає обвинувачена. ОСОБА_10 повідомила, що вона разом із дитиною та потерпілою перебувають на заправці, ОСОБА_7 прийшов до них, всі разом вживали спиртне. ОСОБА_8 захотіла кави, всі разом пішли додому до обвинуваченої попити кави. ОСОБА_7 треба було лягати спати, оскільки було вже пізно, йому потрібно було йти рано на роботу. Він викликав таксі, отримав відмову, на другий виклик приїхала машина. Свідок був у будинку, почув крик дитини ОСОБА_8 , вибіг, побачив таксі, біля якого стояли ОСОБА_8 з дочкою, обвинувачена, потерпіла сиділа в таксі, хто кого бив, свідок не бачив, тілесних ушкоджень ні у кого не бачив. Обвинувачена, потерпіла та ОСОБА_8 сварились з приводу того, що у потерпілої зникли цигарки, потерпіла звинуватила обвинувачену в крадіжці. Всі були у стані алкогольного сп`яніння, свідок був тверезіший за всіх, тому став у першу чергу заспокоювати дитину, щоб вона не кричала, потерпілу, обвинувачену та ОСОБА_8 .. Попросив обвинувачену піти додому та разом пішли.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що 17 липня 2019 року працював у службі таксі, отримав виклик за адресою: АДРЕСА_3 . приїхав на виклик, побачив потерпілу та ще одну жінку, з ними була дитина, вони сіли в автомобіль та сказали їхати скоріше, щоб якась жінка не наздогнала. До автомобіля підбігла жінка, відкрила двері та почала сваритись за якісь цигарки та пакет, то була обвинувачена, вона брала потерпілу за руку намагалась витягнути із машини, потерпіла упиралась, з машини не виходила, обвинувачена нахилялась в салон автомобіля, вони сварились між собою, обвинувачена відкривала двері, потерпіла їх закривала. Бійки свідок не бачив, тілесних ушкоджень також, точно не пам`ятає, які саме дії фізичного характеру вчиняла обвинувачена відносно потерпілої. Потім свідок вийшов з машини та став між жінками, щоб припинити їх дії, в подальшому відвіз потерпілу до лікарні.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що влітку 2019 року вона зі своєю дочкою та потерпілою сиділи біля заправки «Окко», прийшов ОСОБА_7 запросив їх до себе додому, запитали у нього чи дома обвинувачена, він сказав, що обвинуваченої-його матері дома не має. Всі разом прийшли до будинку, обвинувачена ОСОБА_6 перебувала в агресивному стані, попросила їх піти, викликали таксі, ОСОБА_7 провів їх до хвіртки, потерпіла не могла знайти свої цигарки. Приїхало таксі, сіли в машину та почали рухатись, свідок сиділа попереду, позаду-її донька та потерпіла. Автомобіль зупинився на світлофорі, обвинувачена відчинила задні таксі двері та почала наносити удари потерпілій. ОСОБА_8 вийшла з машини та забрала свою дитину, потерпіла залишилась у машині. Обвинувачена залізла в автомобіль та почала наносити потерпілій удари, тягала за одяг та била руками по обличчі, водій автомобіля підійшов та сказав, щоб припинили бійку. Свідок ОСОБА_7 -син обвинуваченої просто стояв поруч, ОСОБА_8 просила його, щоб він забрав обвинувачену, він не послухав. Обвинувачена намагалася витягнути потерпілу з автомобіля, нанесла потерпілій руками близько трьох ударів, було чути звуки цих ударів, обвинувачена була у зігнутій позі в салоні автомобіля, коли била потерпілу, била потерпілу об залізний кут в салоні автомобіля, де дверцята. У потерпілої була розбита голова в тім`яній частині, потерпілій зашили голову в лікарні. В подальшому потерпіла перебувала на амбулаторному лікуванні, у неї також був великий синець на оці.
Оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , що надані суду під присягою, суд вважає їх достовірними, які є послідовними та узгодженими між собою, підстав для обмови обвинуваченої ОСОБА_6 судом не встановлено.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні послідовно та узгоджено показала як наносила удари обвинувачена ОСОБА_6 потерпілій, локалізацію вказаних ударів.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав на обставини конфлікту між обвинуваченою та потерпілою, надав пояснення в частині дій обвинуваченої щодо спроб витягнути потерпілу із автомобіля, проникнення обвинуваченої в салон автомобіля, в якому перебувала потерпіла, внаслідок чого свідок доставив потерпілу до лікарні.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні також підтвердив наявність конфлікту між обвинуваченою та потерпілою, вискочив із будинку на крик дитини свідка ОСОБА_8 , побачив момент сварки між обвинуваченою та потерпілою, попросив обвинувачену піти додому, щоб припинити конфлікт.
Отже, суд не може погодитися із наведеними показаннями обвинуваченої,оскільки показання ОСОБА_6 щодо не нанесення будь-яких ударів потерпілій, спростовуються показаннями самої потерпілої та допитаних свідків.
Даючи оцінку показанням обвинуваченої, суд сприймає їх критично, як такі, що не відображають об`єктивно фактичні обставини, які продиктовані мотивом уникнення відповідальності.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказів:
-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2019 за участю потерпілої ОСОБА_5 , згідно якого потерпіла послідовно показала на обставини спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_6 , в момент перебування потерпілої у автомобілі служби таксі;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.07.2019 за участю свідка ОСОБА_11 , згідно якого свідок послідовно та детально показав на обставини спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 , а саме на якому місці в автомобілі перебувала потерпіла, з якого боку до автомобіля підійшла обвинувачена, яким чином витягувала з автомобіля потерпілу, як свідок розбороняв обвинувачену та потерпілу;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2019 за участю свідка ОСОБА_8 , згідно якого свідок послідовно та детально показала на обставини, спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 , вказала на розміщення потерпілої у автомобілі, як обвинувачена проникла до нього, яким чином наносила удари потерпілій та як витягувала останню із автомобіля.
-висновком судово-медичної експертизи №2490 від 09.08.2019, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено забійні рани волосистої частини голови зліва, 1 синець на обличчі, 3 синці на шиї справа та правому плечі, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, і могли виникнути від 1-ї травмуючої дії таким предметом в ділянку потилиці зліва, 1-го по обличчю справа, 3-х травмуючих дій в ділянку шиї справа та правій верхній кінцівці; вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 утворилися за умови будь-якого положення тіла потерпілої, на час заподіяння тілесних ушкоджень, не протирічіть обставинам їх заподіяння, вказаних нею на час судово-медичного обстеження, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення, враховуючи обставини справи, що вказані ОСОБА_5 при судово-медичному її обстеженні, та враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень, можна вважати, що вони не могли виникнути при падінні на поверхні.
Оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що обвинувачена дійсно вчинила кримінальне правопорушення за інкримінованими обставинами.
Суд зазначає, що показання потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, до того ж вказані показання підтверджуються протоколами слідчих експериментів, які були проведені із потерпілою та свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , а також висновком експертизи, за якою зафіксовані характер, локалізація тілесних ушкоджень, час їх нанесення потерпілій ОСОБА_5 .
Не визнання вини є законним правом обвинуваченої особи, разом з тим, суд зауважує, що обрана позиція обвинуваченої, свідчить саме про бажання останньої викривити на свою користь фактичні обставини та уникнути відповідальності.
З урахуванням викладеного, суд вважає винуватість ОСОБА_6 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення,її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд має керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання визначається з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме: обвинувачена ОСОБА_6 не судима, не одружена, утриманців не має,працює молодшою медичною сестрою у КНП «Київський міський клінічний госпіталь ветеранів війни», за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставин відповідно до ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді штрафу, передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, яке є покаранням, що має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів.
Відтак, саме таке покарання відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Арешт на майно обвинуваченої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не накладався.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1