справа № 557/1327/19
провадження № 1-кп/563/10/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.06.2021 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Корець кримінальне провадження № 0000176 від 14 травня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця с.Мнишин, Гощанського району, Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 12 травня 2019 року приблизно о 12 год. 20 хв. перебуваючи неподалік храму в с. Мнишин Гощанського району Рівненської області, під час побутового конфлікту, умисно наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в праву частину нижньої щелепи в результаті чого завдав для нього тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва по 5 зубу, які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалості розладу здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині не визнав. В судовому засіданні пояснив, що 12 травня 2019 року зранку, в порядку визначеної черговості, в селі Мнишин Гощанського району в храмі мала відбутися служба релігійної громади ПЦУ. Прийшовши зранку до церкви побачив на подвір`ї за парканом багато прихильників УПЦ, а в середині на подвір`ї представників ПЦУ, які жваво сперечалися. Вказав, що коли заходив в храм на службу відчув як хтось вдарив його в пах. По виході з храму після служби побачив як представники УПЦ, в тому числі ОСОБА_6 , перелазили через паркан. Запевнив суд, що суперечки словесні біля храму відбувалися, однак жодних ударів ОСОБА_6 він не наносив. Припустив, що потерпілий міг отримати тілесні ушкодження перелазячи через паркан. На запитання суду чому вважаючи себе невинним він намагався владнати конфлікт з ОСОБА_6 після отримання ним тілесних ушкоджень і подачею заяви в поліцію однозначної відповіді надати не зміг.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив виправдати обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за відсутністю події та складу кримінального правопорушення, а у позові відмовити.

Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст.122 КК України об`єктивно доведена зібраними і перевіреними в ході судового провадження доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав покази, що 12 травня 2019 року в селі Мнишин Гощанського району він та інші жителі села прийшли до церкви. У храмі службу проводили представники ПЦУ. Згодом представники громади ПЦУ стали виходити з храму. Він стояв на подвірї біля храму. Раптово до нього підійшов ОСОБА_8 та вдарив ногою в його ногу. Після цього раптово до нього підійшов ОСОБА_4 та вдарив кулаком в праву частину обличчя. На запитання чому він його вдарив ОСОБА_8 відповів, що це за те, що він ніби то вдарив його кума ОСОБА_9 . Згодом з`ясувалося, що він нікого не бив, і ОСОБА_8 перед ним вибачився. Після того конфлікт став вичерпаним. Прийшовши додому до них зателефонуала дружина ОСОБА_4 та просила вибачення за дії чоловіка. Того ж дня намагавшись поїсти відчув біль в районі щелепи, їсти так і не зміг. Наступного ранку з дружиною та дочкою вирішили їхати до лікарні в м.Рівне, однак вирішив разом взяти ОСОБА_4 щоб він в лікарні міг пересвідчитися про характер ушкоджень які він наніс. Однак, ОСОБА_4 їхати разом до лікарні відмовився. За результатом огляду встановлено, що пошкоджено два зуби та відбувся перелом щелепи. Тривалий час лежав в лікарні, витрачав кошти на лікування, окрім того мав струс мозку. Після цього вирішив звернутися в поліцію з заявою щодо завдання йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Цивільний позов підтримав повністю, просив стягнути матеріальну та моральну шкоду, а також витрати на правничу допомогу.

Представник потерпілого в судовому засіданні просив суд призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі, а цивільний позов задоволити повністю з підстав наведених у ньому.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 надала суду покази про те, що потерпілий є її рідним дядьком. 12 травня 2019 року вона перебувала поблизу храму в селі Мнишин Гощанського району. Побачила як б`ють дочку ОСОБА_6 , яка знімала події біля храму на мобільний телефон про що йому і повідомила. Тоді ОСОБА_6 підійшов до тієї людини, що вдарила його дочку і запитав чому він таке зробив. Після цього раптово підбіг ОСОБА_8 та вдарив потерпілого ногою в ногу, після чого підбіг ОСОБА_4 і вдарив потерпілого кулаком по обличчю.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 надав суду покази про те, що являється односельчаниноном ОСОБА_4 та ОСОБА_6 12 травня 2019 року він був поблизу храму в селі Мнишин Гощанського району. Громада ПЦУ села не пускала на подвір`я храму представників громади УПЦ. Вказав, що стояв біля ОСОБА_6 з правої сторони храму. Раптом ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_6 і завдав один удар в праву сторону обличчя. Після чого ОСОБА_6 відійшов та спльовував кров.

Під час досудового розслідування не був встановлений такий свідок як ОСОБА_11 та не заявлявся стороні обвинувачення про наявність такого свідка чи про його допит.

При цьому, враховуючи, що свідок ОСОБА_11 не допитувався на досудовому розслідуванні, суд, вважає необхідним зазначити, що відповідно до положень п. 11, 12 ст. 290 КПК України, сторони кримінального провадження зобов`язані здійснити відкриття одне одній додаткових матеріалів (зокрема, покази заявлених свідків), отриманих до або під час судового розгляду, без такого відкриття суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як доказ. Зважаючи на викладене суд покази свідка ОСОБА_11 вважає недопустимими.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 надала суду покази про те, що ОСОБА_6 є її батьком. 12 травня 2019 року зателефонував батько та сказав, що односельчан не пускають до храму. Вона з чоловіком приїхали до храму та побачила багато людей, яких не пускали до храму, а Калюжний був на подвір`ї храму. Сама вона знімала відео. Близько 08:00 год. ранку приїхав священник ПЦУ та у храмі розпочали відправу. Близько 10:00 години служба завершилася і між обома громадами почалася суперечка. Перебуваючи на подвір`ї храму невідомий чоловік намагаючись вибити телефон, яким вона знімала події навколо храму, вдарив її. Після чого до нього підбіг її чоловік та батько, зав`язалася суперечка. Підбіг ОСОБА_13 та вдарив ногою ОСОБА_6 . Після цього раптовово підбіг ОСОБА_4 і замахувався рукою. Самого удару не бачила. Після цього вже побачила як батько спльовував кров. Біля батька стояли працівники поліції, однак жодним чином не реагували. Ввечері батьку стало погано, він не міг жувати. Поїхали в травмпункт в місті Рівне, де було встановлено, що у нього зломано два зуби та щелепа. В понеділок зателефонувала в поліцію щоб зафіксувати заяву щодо побиття батька.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 надав суду покази про те, що являється зятем ОСОБА_6 . Вказав, що 12 травня 2019 року поблизу церкви, що у селі Мнишин Гощанського району ОСОБА_6 побив ОСОБА_4 . Того дня він зранку їхав з Рівного, коли до них з дочкою зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що людей знову не пускають в церкву. Приїхавши до храму побачив досить багато людей, які сперечалися. Вказав, що бачив безпосередньо завдання удару потерполому ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_4 , який раптово підбіг та вдарив правим кулаком в обличчя ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 надав суду покази про те, що 12 травня 2019 року зранку мала відбутися спочатку служба ПЦУ, а потім служба УПЦ. Близько 11:00 години після служби закрили церкву з метою потім передати їх представникам іншої громади і побачив як через паркан перелазять люди. Вказує, що ніхто нікого не бив, а лише ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зчепилися та впали. Вказав, що ОСОБА_4 біг назустріч ОСОБА_6 і через неуважність зіштовхнулися і впали.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 надала суду покази про те, що проживає в селі Мнишин Гощанського району Рівненської області. Вказала що 12 травня 2019 року в неділю вони проводили свою службу відповідно до розпорядження адміністрації щодо черговості богослужінь двох громад. Після служби коли люди почали виходити з церкви ОСОБА_6 та інші представники громади УПЦ почали бігти до храму, перелазити через паркан. Вважає, що ОСОБА_4 ОСОБА_6 не бив.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 надала покази, що в травні 2019 році у селі Мнишин на подвірї церкви стався конфлікт між громадами УПЦ та ПЦУ. Вона з представниками ПЦУ стояла на подвірї церкви з лівої сторони, коли окремі представники УПЦ в тому числі потерпілий ОСОБА_6 почали перелазити через паркан з сторони вулиці на подвіря церкви. Вказала, що бачила як ОСОБА_6 перелазячи через паркан падав. Згодом підбіг до них та почався словесний конфлікт. Не бачила, щоб хтось комусь завдавав тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 дав суду покази, про те, що являється священником УПЦ. У травні 2019 року у селі Мнишин Гощанського району на подвір`ї церкви та поблизу відбувався конфлікт між двома конфесіями. Стверджує, що перебуваючи перед входом на подвір`я храму на відстані приблизно 15 метрів від ОСОБА_6 бачив, як ОСОБА_6 спочатку вдарив ногою в ногу ОСОБА_19 , а потім підбіг ОСОБА_4 та наніс ОСОБА_6 один удар правою рукою в праву сторону обличчя.

Згідно з висновком експерта №57 від 20.06.2019 року у ОСОБА_6 виявлене тілесне ушкодження: перелом нижньої щелепи зліва по 5 зубу. Вказане тілесне ушкодження виникло не менше як від однієї травматичної дії тупого предмету, могло утворитися у вказаний в обставинах термін і, згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.95 року № 6, відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості по критерію довготривалості розладу здоров`я. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг перебувати в будь-якому положенні по відношенню до нападаючого і був повернутий обличчям до травмуючого об`єкта.

Згідно з висновком експерта №57/Д-68 від 19.07.2019 року виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які зазначені у висновку експерту №57 могли виникнути в механізм та за обставин на які він вказує під час проведення слідчого експерименту з ним 14 червня 2019 року.

Згідно з висновком експерта №57/Д-67 від 19.07.2019 року виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які зазначені у висновку експерту №57 могли виникнути в механізм та за обставин на які вказує свідок ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту 14 червня 2019 року.

Згідно з висновком експерта №57/Д-66 від 19.07.2019 року виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які зазначені у висновку експерту №57 могли виникнути в механізм та за обставин на які вказує свідок ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту 14 червня 2019 року.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 14.06.2019 року з доданою фототаблицею потерпілий ОСОБА_6 розповів та на місці вказав обставини, за яких він отримав тілесні ушкодження. Зокрема вказав, що обвинувачений ОСОБА_4 12.05.2019 року в селі Мнишин Рівненського району поблизу храму раптово до нього підбіг та завдав кулаком один удар в праву щоку. Механізм нанесення удару ОСОБА_4 було відтворено за допомогою статиста.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 14.06.2019 року з доданою фототаблицею свідок ОСОБА_14 розповів та на місці вказав обставини, за яких ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Зокрема вказав, що 12.05.2019 року він разом з ОСОБА_6 перебували поблизу храму села Мнишин Гощанського району. Вказав, що близько 12 години до ОСОБА_6 підбіг ОСОБА_8 та наніс один удар правою ногою в ліву ногу потерпілому. Згодом через кілька секунд до ОСОБА_6 підбіг ОСОБА_4 та завдав один удар кулаком в область правої щелепи. Механізм нанесення ударів за допомогою статистів було відтворено та задокументовано в фото таблицях.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 21.06.2019 року з доданою фототаблицею свідок ОСОБА_10 розповіла та на місці вказала обставини, за яких ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Зокрема вказала, що 12.05.2019 року стояла поблизу ОСОБА_6 перебували біля храму села Мнишин Гощанського району де відбувався конфлікт між двома конфесіями. Бачила, як ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_6 та вдарив його кулаком в праву щоку.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису № IMG_4476 на 42-45 секундах зафіксовано ОСОБА_20 , який завдає удару ногою в нижні кінцівки ОСОБА_6 , а також замах правою рукою ОСОБА_4 (чоловік на відео в кофтині чорно-біло-червону смужку) в область обличчя ОСОБА_6 .

Також, з переглянутого відеозапису № VID_20190512_192511 на 50-54 секундах відображено подвір`я ОСОБА_4 та зафіксовано його самого. На відео в зазначених часових рамках ОСОБА_4 висловлюється наступним чином в сторону ОСОБА_6 : «Ну пробач..Ну пробач.. Так случилося.. Я сам не знаю, що це таке..»

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_21 на уточнююче запитання прокурора щодо механізму утворення тілесного ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва по 5 зубу з врахуванням того, що удар був завданий в праву сторону облииичя суду вказав, що таке ушкодження могло мати місце, зважаючи на анатомічну, «підковоподібну» будову нижньої щелепи. Тобто травмуюча сила могла бути прикладена на відстані під пошкодження, що є наслідком так званої непрямої дії. В даному випадку не обов`язкове точкове прикладення в тому місці, де відбулося ушкодження, в даному випадку перелом щелепи. Дане ушкодження могло утворитися як зі зміщенням так і без зміщення. Також вказав, що в місці прикладення сили, в даному випадку в правій стороні обличчя могли і не утворитися відповіді осаднення, синюшності та інші пошкодження.
Суд критично ставиться до показів обвинуваченого про те, що він не завдавав удару потерпілому. Ці його слова спростовуються не лише показаннями потерпілого та свідків, показання яких в судовому засіданні були послідовними та логічними, і які суд може покласти в обґрунтування вироку за кримінальним провадженням, а і висновками експерта, який проводив судово-медичну експертизу ОСОБА_6 щодо отриманих ним тілесних ушкоджень та його безпосереднім допитом в судовому засіданні. Тобто, покази обвинуваченого розцінюються судом як його намагання уникнути відповідальності за скоєні неправомірні дії.

Суд не бере до уваги доводи захисника щодо заперечення ним висновків експерта наданих в судовому засіданні щодо правдивості механізму утворення перелому щелепи зліва внаслідок удару в праву сторону обличчя виходячи з наступного.

В судовому засіданні досліжено та визнано належним і допустими доказом висновок експерта №57/Д-68 від 19 липня 2019 року відповідно до якого виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які зазначені у висновку могли виникнути в механізм та за обставин на які він вказує під час проведення слідчого експерименту з ним 14 червня 2019 року. Жодних зауважень щодо дослідженого висновку експерта захисник не висловлював. Сам висновок експерта від 19 липня 2019 року відсилає до протоколу слідчого екперименту проведеного за участі ОСОБА_6 14 червня 2019 року. В самому ж протоколі щодо якого також зауважень не було висловлено, зазначено що удар ОСОБА_6 ОСОБА_4 завдавався правою рукою в праву сторону обличчя.

За таких обставин, аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, оцінюючи їх належність і допустимість, а також їх достатність і взаємозв`язок, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у спричинені ним 12 травня 2019 року ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за наведених вище обставинах та кваліфікує його дії за ч. 1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Вивченням даних про особу обвинуваченого, ОСОБА_4 встановлено наступне.

Так, згідно вимоги УІАП ГУНП в Рівненській облаті встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий (а.п.71).

З довідки Гощанської центральна районна лікарні №582/01-11 від 28.05.2019 року слідує, що ОСОБА_4 на обліку в лікаря психіатра і нарколога не перебуває (а.п. 68).

За місцем проживання ОСОБА_4 згідно характеристики Горбаківської сільської ради Гощанського району від 24 липня 2019 року характеризується позитивно (а.п. 70).

Згідно зі ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України, відсутні.

З досудової доповіді, що складена представником персоналу органу пробації Гощанського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області від 09 грудня 2019 року слідує, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення - середній, ризик небезпеки останнього для суспільства чи окремих осіб визначений також, як середній.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, наведені вище, його відношення до скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшує чи обтяжують відповідальність, беручи до уваги досудову доповідь, вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України з застосуванням статей 75-76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 4775,66 грн., моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7900,00 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальної та моральної шкоди завданої злочином суд встановив наступне.

В частині стягнення матеріальної шкоди позов задоволенню не підлягає, оскільки вимоги про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого не обґрунтовані і не підтверджені документально в повній мірі, зокрема касові чеки, квитанції з аптек долучені до цивільного позову є нечитабельними та на думку суду не відносяться до таких витрат, які були пов`язані з лікуванням та потребами потерпілого внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень, враховуючи той факт, що позивачем на підтвердження необхідності придбання вказаних лікарських засобів не було надано жодного документу про призначення вказаних ліків потерпілому, зокрема не надано лікарського призначення, а також фіскальні чеки не є іменними, у зв`язку із чим суд не може однозначно визнати їх належними та допустимими.

Як слідує із доводів позовної заяви, завдана ОСОБА_6 моральна шкода полягає в тому, що він отримав емоційні страждання внаслідок протиправних дій обвинуваченого. Потерпілий втратив кошти, час, сили та енергію на відновлення свого стану здоров`я, певних страждань зазнали його рідні. За таких обставин, завдану йому моральну шкоду потерпілий оцінює в 50 000,00 грн.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визнання судом ОСОБА_4 винним у вчинені злочину, що полягає у спричиненні потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не могло не призвести до переживань, душевних страждань та зміни організації життя потерпілого. А тому, суд погоджується з наявністю моральної шкоди завданої ОСОБА_6 неправомірними діями ОСОБА_4 . Однак, суд виходить з того, що відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом до збагачення цивільного позивача/потерпілого.

З урахуванням викладеного, цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково, оскільки суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. є не обґрунтованою та неспіврозмірною із протиправним діянням та його наслідками.

Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Оцінивши доводи сторін судового провадження, суд дійшов до висновку про те, що грошова компенсація, завданої моральної шкоди діями ОСОБА_4 у розмірі 15 000,00 грн. буде відповідати засадам розумності й справедливості.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Згідно з п.3 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, серед іншого, і розмір процесуальних витрат.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В той самий час, потерпілим та його представником суду не надано документів, що свідчать про дійсну оплату послуг з правничої допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку тощо). Також не надано розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що підстав для стягнення витрат на правничу допомогув сумі 7900,00 грн у справі немає.

Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 15 000 (п`ятнадцять) тисяч грн. 00 коп. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази в кримінальному провадженні: два оптичні диски з відеозаписами залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1