Справа № 760/2102/21
Провадження № 1-кс/760/794/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , старшого слідчого з особливо важливих справ десятого СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна
в кримінальному провадженні №0000431 від 02.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000431 від 02.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2020 (справа №760/19318/20, провадження 1-кс/760/6401/20) було накладено арешт на грошові кошти у сумі 216 750,00 (двісті шістнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, які знаходяться на IBAN рахунку АТ «УКРПОШТА» НОМЕР_1 в банківський установі АТ «СІТІБАНК (Україна)» (МФО 300584), власником яких є ОСОБА_4 .
У клопотанні зазнається, що 27.07.2020 на ім`я ОСОБА_4 у відділенні АТ «Укрпошта» № НОМЕР_2 за адресою м. Київ вул. Велика Васильківська, 102, було здійснено грошовий переказ на суму 220 001, 25 (двісті двадцять тисяч одна гривня двадцять п`ять копійок), підставою якого є розрахунок за договором купівлі-продажу №1 від 22.07.2020. Зазначається, що переказ було здійснено шляхом використання банківської карти АТ КБ «ПРИВАТБАНК» покупця - юридичної особи ТОВ «МУВ ЕКСПО» (код 42937317) та терміналу АТ «УКРПОШТА», одержувачем грошових коштів було вказано ОСОБА_4 . Так, жодних заперечень щодо цього переказу від співробітників пошти не було, АТ «УКРПОШТА» списало грошові кошти з банківської карти покупця, також списало комісійну винагороду за здійснену операцію, однак грошові кошти ОСОБА_4 видано не було. При цьому, співробітники пошти не повідомляли ані про причини, ані про строки блокування грошових коштів на рахунку пошти.
Разом з тим, вищевказана ухвала слідчого судді про арешт майна була надіслана ОСОБА_4 поштою та надійшла на поштове відділення 16.10.2020. При цьому, ОСОБА_4 не був затриманий, йому не оголошено про підозру, він не є обвинуваченим, та навіть не є свідком у кримінальному провадженні №0000431, жодного разу не викликався на допит, не отримував запитів та не надавав пояснень в кримінальному провадженні, в ході досудового розслідування якого накладено вищевказаний арешт,
У клопотанні зазначається, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем грошових коштів у сумі 216 750,00, а отримання (перерахування) цих коштів є наслідком укладання цивільно-правового договору купівлі-продажу майна №1 від 22.07.2020. Так, вказаним майном є побутові електронні товари, які буди у використанні, а чеки, гарантійні талони та накладні є підтвердженням походження та реальності даних товарів, факт передачі товару підтверджено актом прийому-передачі майна від 27.07.2020.
У клопотанні вказується, що арешт було накладено необґрунтовано, оскільки грошові кошти на спеціальному рахунку АТ «УКРПОШТА» не відповідають ознакам речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України. Так, покупцем товару за договором №1 від 22.07.2020 є юридична особа ТОВ «МУВ ЕКСПО» (код 42937317), яке перерахувало кошти з власного розрахункового рахунку - наявність на рахунку цих грошових коштів підтверджено випискою з АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; ТОВ «МУВ ЕКСПО» не згадується в ухвалі слідчого судді про арешт грошових коштів, досудове розслідування щодо даного товариства не здійснюється.
Також зазначається, що, на думку органу досудового розслідування, у період з 2015 по 2020 рік ОСОБА_4 за результатами здійснення операцій зі зняття грошових коштів з платіжних карт нібито ухилився від сплати прибутку на доходи фізичних осіб на суму 4 159 800,00. Якщо прийняти таке твердження, то можна дійти висновку, що фізична особа ОСОБА_4 (при нормі оподаткування доходу фізичних осіб 18%) отримав дохід в розмірі 23 111 000 грн., однак жодних розрахунків органом досудового розслідування не надано.
У клопотанні вказується, що у вищевказаній ухвалі слідчого судді наведено низку підприємств, на яких працював ОСОБА_4 (у тому числі, 5 років тому), які, на думку органу досудового розслідування, здійснюють протиправну діяльність, що, як зазначається, полягає у тому, що ці підприємства здійснювали купівлю води, продуктів харчування, промислових товарів, а також здійснювали зарахування та перерахування безготівкових та готівкових коштів, однак в цьому і полягає господарська діяльність даних товариств. Також у вищевказаній ухвалі слідчого судді зазначено, що у нібито протиправній діяльності брали участь фізичні особи ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шляхом використання їх платіжних карток. Однак, орган досудового розслідування не поцікавився джерелом походження вказаних коштів та навіть не звернувся до АТ «Альфа-Банк», при цьому, неспростовним юридичним фактом є те, що у вказаних фізичних осіб існували строкові вклади (депозити) згідно чинного законодавства України, однак факт про наявність строкового вкладу (депозиту) у фізичної особи ОСОБА_4 слідством замовчується.
Також вказується, що ОСОБА_4 зберігав в АТ «АЛЬФА БАНК» власні кошти на депозитному строковому рахунку в розмірі триста тисяч доларів США згідно депозитного договору, а через 2 роки після закінчення строку депозиту вказаний депозит було закрито, а грошові кошти ОСОБА_4 зняв з рахунку, про що є всі підтверджуючі банківські документи. Так, саме отримання виписки з АТ «АЛЬФА БАНК», в якій відображено велику суму строкового двохрічного депозиту, а також перерахування власних коштів з депозиту та знімання з карткових рахунків відсотків за власним договором, а також за депозитними договорами родичів вказує, на думку органу досудового розслідування, на схему протиправної діяльності нібито злочинної групи фізичних осіб. Однак, згідно виписки ОСОБА_4 із АТ «АЛЬФА БАНК» - всі податки з депозитних вкладів сплачено самим банком, оскільки це є вимогою чинного законодавства України, а зняття відсотків з банківського вкладу, у тому числі за нотаріальною довіреністю, є законними діями та звичайною практикою.
Крім того, ОСОБА_4 до недавнього часу був зареєстрований як приватний підприємець та сплачував єдиний податок.
Враховуючи вищенаведене та керуючись стст. 28, 167, 170, 174 КПК України, ОСОБА_4 просить слідчого суддю клопотання про скасування арешту задовольнити, зобов`язати службових осіб АТ «УКРПОШТА» виплатити грошовий переказ ОСОБА_4 у сумі 216 750,00 (двісті шістнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, які на даний момент арештовані на ІВАN рахунку АТ «УКРПОШТА» НОМЕР_3 в банківський установі АТ «СІТІБАНК (Україна)» (МФО 300584).
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, вказавши, що арешт було накладено необґрунтовано, а з моменту накладення арешту пройшло вже близько 6 місяців, тому в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
У судовому засіданні старший слідчий з особливо важливих справ десятого СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання в повному обсязі, вказавши, зокрема, що досудове розслідування триває, тому необхідність в накладенні арешту не відпала. Крім того, слідчий зазначив, що виїжджав за адресою розташування ТОВ «МУВ ЕКСПО», проте дане товариство за цією адресою відсутнє, що свідчить про протиправність діяльності ОСОБА_4 , що розслідується у даному кримінальному провадженні.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , старшого слідчого з особливо важливих справ десятого СВ РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Виходячи з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 09.09.2020 (справа №760/19318/20, провадження 1-кс/760/6401/20) в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000431 від 02.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, було накладено арешт на грошові кошти у сумі 216 750, 00 грн., що знаходяться на IBAN рахунку АТ «Укрпошта» НОМЕР_1 в банківській установі АТ «Сітібанк (Україна)» (МФО 300584), вигодоодержувачем яких є ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_4 ). При цьому, слідчий суддя виходив, зокрема, з того, що згідно з Узагальненими матеріалами №0577/2020 Державної служби фінансового моніторингу України встановлено, що 29.07.2020 прийнято рішення про зупинення фінансової операції, пов`язаної зі спробою здійснення обготівковування поштового переказу, здійсненого фізичною особою ОСОБА_4 , у сумі 216 750,00 грн. на своє ім`я з використанням платіжної карти, з призначенням платежу: приймання переказу. Крім того, АТ «Укрпошта» до вищезазначеної операції надано наступний коментар: «у процесі аналізу фінансових операцій клієнта виникла підозра конвертації безготівкових коштів у готівку».
Так, при вирішенні питання про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000431 від 02.09.2020 слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим було доведено в клопотанні та судовому засіданні, що грошові кошти у сумі 216 750, 00 грн., що знаходяться на IBAN рахунку АТ «Укрпошта» НОМЕР_1 в банківській установі АТ «Сітібанк (Україна)» (МФО 300584), вигодоодержувачем яких є ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_4 ), відповідають ознакам речового доказу, а саме є грошима, набутими кримінально протиправним шляхом або отриманими юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя враховує, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000431 від 02.09.2020 здійснюється і не є закритим, а тому, в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження потреба не відпала, а у клопотанні та адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні не доведено протилежного.
Крім того, слідчий суддя враховує, що надані адвокатом ОСОБА_3 копії документів, у тому числі копія договору купівлі-продажу майна №1 від 22.07.2020, укладеного між ТОВ «МУВ ЕКСПО» () та ОСОБА_4 , за яким, як вказує адвокат, ОСОБА_4 отримав грошові кошти у сумі 216 750,00, не є належним підтвердженням того, що саме ці грошові кошти є тими грошовими коштами, на які накладено арешт вищевказаною ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2020. Також адвокатом ОСОБА_3 не спростовано інформації AT «Укрпошти» щодо відмови ОСОБА_4 надати підтверджуючі документи щодо зарахування коштів на банківську картку AT «Альфа-Банк».
Слідчий суддя також враховує, що адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , не спростовано висновків Державної служби фінансового моніторингу України, викладених в Узагальнених матеріалах №0577/2020, та з яких, серед іншого, виходив слідчий суддя під час накладення арешту, згідно з якими АТ «Укрпошта» щодо операції із здійснення обготівковування поштового переказу ОСОБА_4 дійшла висновку про наявність підозри конвертації безготівкових коштів у готівку.
З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що в клопотанні ОСОБА_4 про скасування арешту майна не доведено, що цей арешт накладено необґрунтовано та що відпала необхідність в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.
Керуючись стст. 170-173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1