Справа № 344/9462/21
Провадження № 1-кс/344/3770/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання cтаршого слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000362 від 20.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження № 0000362 від 20.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що посадові особи ТОВ «Прикарпаття-Авто», шахрайським способом, шляхом обману незаконно вдруге відчужили нерухоме майно торгове приміщення № 2 по вул. Тичини, 65 у м. Івано-Франківську.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомив про те, що 30.11.2012 останній укладено Договір купівлі-продажу № Т/ДТ-3 з ТОВ «Прикарпаття-Авто», згідно якого продавець зобов`язаний передати покупцю у власність об`єкт нерухомого майна торговий зал площею 198,1 м2, юридична адреса: м.Івано-Франківськ вул. Тичини, 65, торгове приміщення № 82.

На виконання умов договору, ОСОБА_5 здійснив оплату за придбане приміщення, що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 451 від 12.12.2012 в сумі 945 000 (дев`ятсот сорок п`ять тисяч) гривень.

У 2015 році, представником ТОВ «Прикарпаття-Авто» фактично здійснено передачу ОСОБА_5 придбаного ним приміщення та ключів від нього, а також технічну документацію на приміщення у т. ч. і техпаспорт на нього. За наслідками переданого йому у власність і оплаченого в 100% від вартості приміщення, потерпілим з комунальними та обслуговуючими службами міста були укладені договори, і як споживачем ним регулярно і постійно здійснюється оплата за надані послуги, що стверджується: договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 24.01.2017; договором про відшкодування вартості послуг з водопостачання та водовідведення від 24.01.2017; договором №7.03.17 про технічне обслуговування автоматичної пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу від 15.03.2017; договором про централізовану охорону об`єкта № 609-ОП від 18.05.2017; договором №2405514 на постачання електричної енергії від 30.10.2017; договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 04.10.2019; договором про відшкодування вартості послуг з водопостачання та водовідведення від 04.10.2019; договором про централізовану охорону об`єкта №1308-ОП від 01.06.2020, які долучені ОСОБА_5 до матеріалів кримінального провадження.

Також зі слів потерпілого, посадові особи ТОВ «Прикарпаття-Авто» вирішили шахрайським способом вдруге продати один і той самий об`єкт нерухомості - торгове приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 198,1 м2, яке належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, і за яке 30.11.2012 ним були повністю сплачені грошові кошти представникам ТОВ «Прикарпаття-Авто» в сумі 945 000 (дев`ятсот сорок п`ять тисяч) грн., що складає 100% вартості даного нерухомого майна.

Таким чином, 02.11.2020 ОСОБА_5 дізнався, що 09.07.2020 державний реєстратор Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_6 , вніс зміни в реєстраційний запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення права власності і відразу зареєстрував це майно на рідного брата ОСОБА_7 (ріелтора, який зі слів потерпілого продав йому це приміщення), - ОСОБА_8 , чим позбавили права власності потерпілого ОСОБА_5 на вказане нерухоме майно.

14 червня 2021 року, об`єкт нерухомого майна - торгове приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 198,1 кв.м., реєстраційний номер 101, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно, може призвести до його можливого подальшого незаконного відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задоволити.

З метою забезпечення арешту майна в судове засідання власник майна не викликався, що не суперечить положенню до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено, посадові особи ТОВ «Прикарпаття-Авто», шахрайським способом, шляхом обману незаконно вдруге відчужили нерухоме майно торгове приміщення АДРЕСА_2 .

14 червня 2021 року, об`єкт нерухомого майна - торгове приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 198,1 кв.м., реєстраційний номер 101, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Отже, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна - торгове приміщення АДРЕСА_1 , загальною площею 198,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та належить ОСОБА_8 , заборонивши відповідним державним органам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із відчуженням, зміною, перереєстрацією, заставою або іншого виду зміни власника вказаного майна, що належить ОСОБА_8 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1