Справа № 727/9527/17
Провадження № 1-кс/727/843/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року Шевченківський районний суд в складі:

Головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 2 приміщення суду, справу за заявою про самовідвід судді Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_5 по розгляду кримінального провадження № №0000159 від 12 лютого 2016 року за обвинувальним актом, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01.04.2021 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями на розгляд передано заяву про самовідвід судді Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_5 по розгляду кримінального провадження № №0000159 від 12 лютого 2016 року за обвинувальним актом, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України. В заяві зазначається, що суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_5 не може брати участь у розгляді наведеного вище кримінального провадження з підстав товариських відносин на протязі тривалого періоду часу з родиною обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме його батьками, а також і у зв`язку з тим, що син ОСОБА_6 на протязі десяти років навчалися в одному класі з її дитиною та його дружина з суддею входили до складу батьківського комітету, а також те, що з ОСОБА_7 вона викладає на юридичному факультеті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить, заяву про самовідвід задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні висловив думску про те, що прямих підстав для відводу не має, однак не заперечував проти задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 просив задовольнити заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід, в поясненнях не заперечував обставин викладених в заяві судді, а також не заперечував про розгляд заяви у відсутність його захисника.

Вислухавши думку учасників процесу суд зважає на наступне.

Відповідно до п.4 ч.1ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, що викликають сумнів в його неупередженості. Згідно ч.ч.1,2 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід; за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені, зокрема, під час судового провадження.

Норми ст.81 КПК України визначають порядок вирішення питання про відвід.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно повторного автоматизованого розподілу справи від 30.03.2021 року, за кримінальним провадженням № №0000159 від 12 лютого 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України до розгляду по суті, було передано судді Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_5 з підстав смерті головуючого судді ( ОСОБА_9 )

Відповідно до ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним і керується верховенством права.

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої законом від 17.07.1997 року №475/97-ВР, визначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема, у п.66 зазначено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюються особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано і у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

Крім цього, у кожній справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі. При вирішенні питання про відвід судді необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Суд, аналізуючи положення ст.ст.75,80 КПК України, а також враховуючи вищевказану практику ЄСПЛ, з урахуванням наведених положень і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; з огляду на імперативність положень ст.129 Конституції України про те, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним і керується верховенством права, в контексті доводів наведених в заяві про самовідвід, суд вважає, що обставини викладені суддею, є прямими обставинами, в розумінні п.4, п.2 ч.1 ст.75 КПК України, які б могли викликати сумнів у неупередженості головуючого у справі, судді ОСОБА_5 .

Так, у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що «кожен має право при визначенні його громадянських прав і свобод або при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що йому пред`явлено, на справедливий, публічний розгляд справи у розумний строк незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону» (п.1 ст.6). У статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, право обвинуваченого на розгляд справи судом без невиправданої затримки перераховано в ряду мінімальних гарантій справедливого правосуддя.

Отже, за обставинами поданої заяви про самовідвід суддею ОСОБА_5 , в ній наведені достатні дані, які унеможливлюють подальший розгляд суддею кримінального провадження № №0000159 від 12 лютого 2016 року за обвинувальним актом, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України, а тому заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.8,9,28,32,35,75,80-82,369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву від 01.04.2021 року про самовідвід судді Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_5 по розгляду кримінального провадження № №0000159 від 12 лютого 2016 року за обвинувальним актом, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1