Справа № 545/1074/21
Провадження № 1-в/545/196/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області у м. Полтаві клопотання засудженої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоіванівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не заміжньої, раніше судимої:

- 03.06.2010 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст 304, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 31.03.2011 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 30.09.2015 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням, строком на 2 роки;

-23.12.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, з випробування, строком на 2 роки;

-19.05.2017 року Баштанським районний судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі,

за даною справою засудженої: 26.03.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3, ст.70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі. 16.05.2019 року Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 10.10.2017 по 25.04.2018 рік включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджена ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про застосування щодо неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбула встановлені законом 2/3 строку покарання, стала на шлях виправлення. Також зазначає, що не працевлаштована у зв`язку за станом здоров`я.

В судове засідання представник адміністрації не з`явився, надавши заяву про розгляд подання в його відсутність.

Від засудженої ОСОБА_4 надійшла заява з проханням розглядати заяву в її відсутність.

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 , засуджена за вчинення тяжкого злочину, в Державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)» відбуває покарання з 20.06.2018 року, за час відбування покарання не працювала, характеризується переважно негативно, має три стягнення, одне з яких непогашене, що свідчить про передчасність застосування до неї умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи та клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання засудженої ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання,призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочині до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджена 26.03.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3, ст.70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі.

Відповідно до характеристики на засуджену від 19.04.2021 року, ОСОБА_4 з 12.10.2017 року перебувала в установі виконання покарань №3 м. Кривий Ріг, де характеризувалася негативно. Мала одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, заохочень не мала. До праці не залучалася.

З 20.06.2018 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія(№65)». За час відбування покарання в установі характеризувалась задовільно, рішенням дисциплінарної комісії установи (протокол №49 від 01.07.2020 року) до засудженої було застосовано заохочення у вигляді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці стягнень не має.

Під час етапування до Київського слідчого ізолятора засуджена отримала одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, заохочень не мала. До праці не залучалася.

З 10.10.2020 року була етапована на лікування до УВП №3 м. Кривий Ріг, характеризувалася негативно. Отримала стягнення за порушення вимог утримання яке не знято та не погашено у встановленому законом порядку, заохочень не мала. До праці не залучалася.

З 12.02.2021 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія(№65)».

Згідно статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджена не бажає працювати, тому не працевлаштована на підприємстві установи, згідно власної заяви.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України до засудженої ОСОБА_4 є те, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, однак засуджена має лише одна заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці, і не має заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, за весь час покарання, має три стягнення, одне з яких не погашене, за весь час відбування покарання позитивно не характеризувалась взагалі.

Щодо посилань засудженої ОСОБА_4 на наявність медичних протипоказань до виконання роботи та фізичних навантажень, то надана нею виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20.06.2018 року у відповідній графі «Лікувальні і трудові рекомендації» будь-яких обмежень виконання фізичної діяльності не містить.

Крім того, ОСОБА_4 не працювала і до засудження, будь-які дані про можливість прилучення її до суспільно корисної праці після звільнення відсутні, засуджена за вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, перевіривши доводи викладені в клопотанні, дослідивши матеріали особової справи засудженої ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що за час відбування покарання засуджена не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України, тому що за весь час відбування покарання не працювала, характеризується посередньо, має три стягнення.

З наведеного убачається, що на даний час засуджена не досягла необхідного ступеня виправлення та не довела своє виправлення, а тому не має впевненості в свідомому відновленні в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже клопотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 537 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1