ВИРОК
іменем України
12 квітня 2021 рокуСправа №451/503/21
Провадження № 1-кп/451/168/21

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 451/503/21, внесеному 19.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 з угодою про примирення між підозрюваним ОСОБА_3 та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_4 і законним представником неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, -

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_6

- неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 ,

- законний представник неповнолітньої потерпілої

ОСОБА_5

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

за участю прокурора, неповнолітньої потерпілої, законного представника неповнолітньої потерпілої, обвинуваченого

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 у серпні 2020 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, близько 22 год. будучи повнолітньою особою, знаходячись у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом із неповнолітньою ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ученицею 9 класу Добротвірської ЗОШ 1-3 ступенів, достовірно знаючи про її вік та усвідомлюючи недосягнення нею шістнадцятирічного віку, незважаючи на це, за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, вступив з нею у добровільні природні статеві зносини.

У подальшому, повнолітній обвинувачений ОСОБА_3 в період спільного проживання з неповнолітньою ОСОБА_4 в серпні 2020 року у невстановлений досудовим розслідуванням день та 11.11.2020 року вступав у статеві зносини з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за її добровільної згоди, завідомо достовірно знаючи, що вона не досягла шістнадцятирічного віку.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, а саме в тому, що він, будучи повнолітньою особою, вступив у природні статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку.

Під час досудового розслідування 25.03.2021 року між підозрюваним та неповнолітньою потерпілою, законним представником неповнолітньої потерпілої укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст.155 КК України, а також, що обвинувачений має понести покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік. За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні. Підозрюваному ОСОБА_3 , неповнолітній потерпілій ОСОБА_4 , законному представнику неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно, без примусу і призначити погоджене покарання.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 , законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 також не заперечували проти укладення угоди з обвинуваченим; просили призначити погоджене ними покарання обвинуваченому та ствердили суду, що розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України. Зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають; угода була укладена ними добровільно і без примусу.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення від 25.03.2021 та призначити обвинуваченому покарання узгоджене сторонами угоди.

Суд, розглядаючи у відповідності до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, дійшов висновку про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України та можливість ухвалення вироку, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини, справа «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №- 9043/05 від 29 квітня 2014 року, зазначено, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

У ході підготовчого судового засідання суд встановив, що дії, які інкримінуються ОСОБА_3 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України. Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст.155 КК України є вірною, оскільки будучи повнолітньою особою, вчинив природні статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку. Як вбачається зі ст.12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України.

Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а неповнолітня потерпіла та її законний представник цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, також суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_4 та її законним представником ОСОБА_5 угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про примирення та наслідки її невиконання.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ст.474 ч.7 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного суд вважає, що укладена угода між неповнолітньою потерпілою ОСОБА_4 , законним представником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 25.03.2021 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Зокрема, що обвинувачений раніше не судимий, не працює, не одружений.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вид та міра покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік відповідає санкції ч. 1 ст.155 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України і є достатньою для його виправлення та попередження скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши зміст угоди про примирення, матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 469, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення, укладену 25 березня 2021 року між неповнолітньою потерпілою ОСОБА_4 , законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 2 ( два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

ГоловуючийОСОБА_1