Справа №487/2291/20
Провадження №1-кс/487/242/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2021 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 21.09.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000203 від 27.03.2019 за ч. 2 ст. 365 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 21.09.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000203 від 27.03.2019 за ч. 2 ст. 365 КК України.

В обгрунтування скраги ОСОБА_3 вказав, що рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованим і підлягає скасуванню, оскільки слідчий не допитав його.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити.

Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 не був присутнім в судовому засіданні, надавши письмові заперечення проти скарги, в яких також просив розгляд здійснювати за його відсутності. Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000203 від 27.03.2019 за ч. 2 ст. 365 КК України, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст. 110 КПК, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

КПК України визначає можливість прийняття рішення про закриття кримінального провадження лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, а постанова слідчого, у розумінні вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України, окрім іншого, повинна містити виклад встановлених слідчим обставин, які є підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також мотиви прийнятого рішення, його обґрунтування з посиланням на положення КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. У разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 27.03.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстроване кримінальне провадження №0000203 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду від 19.03.2019, якою в.о. директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, було доручено внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно зазначеного обвинуваченим ОСОБА_3 в його апеляційній скарзі та підтвердженого в судовому засіданні 19 березня 2019 факту здійснення на нього працівниками поліції фізичного та психологічного тиску та здійснення психологічного тиску прокурором, тобто застосування до нього працівниками поліції та прокуратури під час досудового розслідування недозволених методів слідства. Перевірку провести з обов`язковим допитом обвинуваченого ОСОБА_3 щодо обставин (часу, місця, характеру і наслідків) зазначених ним дій, а також можливості встановлення осіб, причетних до таких дій, якщо вони мали місце (а.с. 1-3).

У апеляційній скарзі на адресу Кропивницького апеляційного суду від 05.12.2018 ОСОБА_3 повідомляв про незаконні методи допитів (побиття), підписання ним зізнавальних показів під фізичним і моральним впливом (а.с. 10-13).

Крім того, зі змісту ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду від 19.03.2019 встановлено, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений вказав, що під час досудового розслідування на нього психологічно тиснув прокурор, вказував, щоб він визнав свою вину. Фізичний та психологічний тиск до нього було застосовано оперативними співробітниками поліції, які його били та психолоігчно тиснули, щоб він надавав визнавальні показання по справі. З цього приводу він звертався із заявою до прокуратури.

Під час досудового розслідування був допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який повідомив, що 23.01.2019 в актовому залі на другому поверсі Новомиргородського відділу поліції, четверо поліцейських, серед яких був ОСОБА_5 , та начальник розшуку, прізвище якого він не пам`ятає, а також прокурор, який в подальшому вручав йому обвинувальний акт та приймав участь у розгляді в суді першої інстанції, застосовували до нього фізичний і психологічний тиск. Прокурор сказав, що в разі визнання вини у вчиненому злочині, він попросить умовний термін, а якщо він не буде визнавати вину, то він дасть йому по максимуму. Вважає, що такими діями прокурор чинив психологічний тиск, був упереджений наперед та не бажав розібратися у суті справи. Оскільки він не визнавав вину у викраденні телефону, працівники поліції вели себи грубо, висловлювалися нецензурною лайкою на його адресу, після чого ОСОБА_6 правою ногою вдарив його у живіт, від чого він впав на спину, та відразу після цього працівники поліції почали наносити удари ногами по спині, ногам, у живіт. Хто конкретно бив, він не бачив. Викликати для нього адвоката відмовилися, ОСОБА_6 сказав, що адвокат буде після визнання вини. Після цього його помістили до кімнати затриманих. О 18:00-19:00 його вивели на вулицю у внутрішній двір, де повністю роздягли і сказали, що в разі невизнання вини, він буде стояти на вулиці голим всю ніч, тому він вимушений був обмовити себе, підписав документи, не читаючи їх. Після цього працівники поліції відвезли його на ринок, де самостійно знайшли телефон, який, мабуть, самі і заховали, повторно його обшукали, а потім привели понятих (а.с.34-38) .

Також слідчий під час досудового розслідування допитав в якості свідків співробітників Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с. 87-92, 96-99).

Так, свідок ОСОБА_7 пояснив, що у січні 2018, отримавши повідомлення про вчинення невідомою особою грабежу, прибув на вул. Поповкіна в м. Новомиргород, біля ринку, де був затриманий ОСОБА_10 . Далі він повіз ОСОБА_10 до Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області, де потерпіла та свідок впізнали у Воронцові грабіжника. ОСОБА_10 не заперечував своєї участі у грабіжі та погодився видати мобільний телефон, а саме, вказати де він його сховав. Під час його перебування разом із ОСОБА_10 жоден працівник поліції не вчиняв будь-якого тиску на ОСОБА_10 та не застосовував фізичну силу.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що знає ОСОБА_10 як особу, яка неодноразово судима. В кінці 2017, або на початку 2018 він, перебуваючи у фоє Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області, побачив ОСОБА_10 , також дізнався, що він вчинив грабіж. У приміщенні відділення також були потерпіла та свідок. До ОСОБА_10 він не підходив та не говорив з ним. Далі слідчий, поняті, потерпіла та свідок, ОСОБА_10 направились до місця, де ОСОБА_10 заховав викрадений телефон, який він погодився добровільно видати. Він також вирушив на місце з метою охорони громадського порядку під час проведення слідчих дій. Під час його перебування разом із ОСОБА_10 жоден працівник поліції не вчиняв будь-якого тиску на ОСОБА_10 та не застосовував фізичну силу.

Свідок ОСОБА_9 повідомив, що проводив слідчі дії у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_3 , який повністю визнавав свою причетність до кримінального правопорушення, сприяв досудовому розслідуванню та жодних скарг, клопотань, заперечень чи пропозицій ні від нього, ні від його захисника не надходило. З приводу фізичного чи психологічного впливу кимось із працівників Новомиргородського ВП чи сторонніми особами на ОСОБА_3 йому не відомо.

Допитана слідчим в якості свідка прокурор Новомиргородського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_11 пояснила, що підтримувала державне обвинувачення під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 в Новомиргородському районному суді. Вперше ОСОБА_3 вона побачила 19.03.2018 під час підготовчого судового засідання. Ні в ході досудового розслідування, ні під час розглґяду справи судом у першій інстанції ОСОБА_3 не вказував про те, що працівники поліції застосовували відносно нього фізичну силу. Ні ОСОБА_3 , ні його захисники не зверталися до Новомиргородського відділу Знам`янської місцевої прокуратури зі скаргами про застосування фізичного насильства працівниками поліції до ОСОБА_3 (а.с.93-95).

Крім того, слідчий витребував з ГУНП в Кіровоградській області та долучив до матеріалів кримінального провадження висновок та матеріали службового розслідування за фактами, викладеними у апеляційній скарзі ОСОБА_3 (а.с.44-72).

Відповідно до висновку службового розслідування за фактами вчинення неправомірних дій окремими працівниками Новомиргородського ВП відносно ОСОБА_3 від 25.09.2019, факти, викладені в листі Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, який надійшов 08.08.2019 за вх. №1084, щодо можливого вчинення неправомірних дій окремими поліцейськими Новомиргородського відділення поліції Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області відносно ОСОБА_3 , зокрема спричинення тілесних ушкоджень під час досудового розслідування кримінального провадження №0000 від 27.03.2019, не знайшли свого підтвердження (а.с 68-72). Під час службового розслідування встановлено, що в ході досудового розслідування підозрюваний жодних скарг на дії поліцейських не надавав, із відповідними заявами до органів поліції і прокуратури не звертався, до медичних закладів за медичною допомогою у зв`язку із спричиненням йому тілесних ушкоджень також не звертався, що підтверджується наявними обліками інформаційної системи НПУ. ОСОБА_3 про вчинення вищевказаних неправомірних дій повідомив лише у червні поточного року, тобто через шість місяців після події, про які він вказує.

Зібравши вищевказані докази, зокрема, висновок службового розслідування, покази свідків - співробітників поліції ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , прокурора Новомиргородського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , які спростовують повідомлення ОСОБА_3 , допитавши останнього, слідчий дійшов висновку, що проведеним по справі досудовим розслідуванням не здобуто об`єктивних доказів, які б могли свідчити про факт застосування фізичного та психологічного насильства працівниками Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області та прокуратури Новомиргородського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області по відношенню до ОСОБА_3 .

21.09.2020 слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження №0000203 від 27.03.2019 у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні працівників Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області та прокуратури Новомиргородського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим надана належна правова оцінка діям працівників поліції та прокуратури, а саме щодо відсутності в їх діях складу вказаного кримінального правопорушення.

Доводи ОСОБА_3 про те, що слідчим неповно проведено досудове розслідування, зокрема, що не здійсненого його допит, є безпідставними, оскільки суперечать матеріалам кримінального провадження, в яких наявний протокол допиту ОСОБА_3 в якості свідка. Які саме слідчі (розшукові) дії повинен ще здійснити слідчий, щоб усунути неповноту, на думку ОСОБА_3 , досудового розслідування, ним не зазначено ні в скарзі, ні в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що прийняте за результатами досудового розслідування рішення слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є законним, обгрутованим та мотивованим, а його зміст відповідає фактичним обставинам справи, а за такого, скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 21.09.2020 р. про закриття кримінального провадження №0000203 від 27.03.2019 за ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 22.02.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1