гСправа № 179/353/20 Провадження №1-кп/0187/166/21
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000617 від 11.12.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новомосковськ Дніпропетровської області, українця, освіта середня, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків,
передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ

10 грудня 2019 року близько 08 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , після спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_5 , коли останній залишив приміщення житлового будинку, помітив на підлозі банківську картку. В ході раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення офіційного документу, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , таємно, шляхом вільного доступу, викрав банківську картку № НОМЕР_1 AT «Державний ощадний банк України» видану на ім`я ОСОБА_5 , яка випала з кишені ОСОБА_5 , та є офіційним документом - електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку, піднявши картку з підлоги з метою її подальшого використання для заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , тим самим незаконно заволодів офіційним документом - банківською карткою № НОМЕР_1 AT «Державний ощадний банк України», виданою на ім`я ОСОБА_5 .
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме викрадення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів.
Окрім цього, 10 грудня 2019 року близько 08 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , після спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_5 , коли останній залишив приміщення житлового будинку, помітив на підлозі банківську картку. В ході раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення офіційного документу, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно, шляхом вільного доступу, викрав банківську картку № НОМЕР_1 AT Державний ощадний банк України» видану на ім`я ОСОБА_5 .
У подальшому 10 грудня 2019 року близько 13 години 49 хвилин. ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 у AT «Державний ощадний банк України», належного ОСОБА_5 , перебуваючи в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, достовірно знаючи пін-код до картки № НОМЕР_1 , виданої AT «Державний ощадний банк України» ОСОБА_5 , за допомогою банкомату, розташованого за адресою: Центральна, 49 в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, належного АТ «Державний ощадний банк України», переслідуючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу, ввівши пін-код та здійснивши відповідні операції по зняттю коштів, таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_5 в сумі 500 гривень 00 копійок.
Заволодівши викраденими грошовими коштами, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, присвоївши грошові кошти та розпорядившись ними на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальний збиток на загальну суму 500 гривень 00 копійок.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю і не заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що 10.12.2019 року, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , після спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_5 , коли останній залишив приміщення житлового будинку, помітив на підлозі банківську картку, знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав банківську картку, яка випала з кишені ОСОБА_5 . У подальшому 10.12.2019 року. перебуваючи в смт. Магдалинівка Магдалинівського району, знаючи пін-код до картки ОСОБА_5 , за допомогою банкомату, розташованого за адресою: Центральна, 49 в смт. Магдалинівка Магдалинівського району, ввівши пін-код, здійснив зняття коштів в сумі 500 грн.В скоєному щиро кається, просив не застосовувати строге покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, цивільний позов заявляти не буде. (а.с. 55).
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних проступків в судовому засіданні доведена повністю, тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які в силу ст. 12 КК України є кримінальними проступками та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, щиро розкаювався у скоєному злочині, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, раніше не судимий, грошові кошти в ході досудового розслідування було повернуто ОСОБА_5 .

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті закону, визначеної за вчинені ним кримінальні проступки у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення підсудного від покарання, судом не встановлено.

При цьому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлено.

Процесуальні витрати на проведення експертних досліджень у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: банківську картку «Ощадбанк», яка була поміщена до спец пакету Національної поліції № 3566619 дисковий накопичувач «DVD-R» з фото та відео матеріалами з камер зовнішнього спостереження з банкомату АТ «Ощадбанк» зберігати в матеріалах справи, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 1 року 3-х місяців обмеження волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: банківську картку «Ощадбанк», яка була поміщена до спец пакету Національної поліції № 3566619 тадисковий накопичувач «DVD-R» з фото-відео матеріалами з камер зовнішнього спостереження з банкомату АТ «Ощадбанк» зберігати в матеріалах справи.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1