Справа №766/473/16-к
н/п 1-кс/766/1356/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановила:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення адміністративного корпусу літера «А» загальною площею 1797,6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Червонофлотська, 17, які на праві приватної власності належать ТОВ «НОРБЕРТ ГРУП» шляхом заборони його відчудження та розпорядження, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Обґрунтування клопотання:

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0004407 від 22.08.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.09.2007 між ТОВ «Компанія «Укрзернотрейд» та ТОВ «МПК-Альянс» укладено договір купівлі-продажу, за яким останнім набуто право власності на нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення адміністративного корпусу літера «А» загальною площею 1797,6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Червонофлотська, 17.

14.11.2007 між АКіБ «Укрсіббанк» та ТОВ «МПК-Альянс» укладено кредитний договір на суму 883 000 грн., в забезпечення якого укладено іпотечний договір, предметом якого були нежитлові приміщення адміністративного корпусу літера «А» загальною площею 1797,6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Червонофлотська, 17. У подальшому ТОВ «МПК-Альянс» не виконувало взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту, у зв`язку з чим АКіБ «Укрсіббанк» переуступив право вимоги за кредитним договором ПАТ «Дельта Банк». 18.03.2013 ПАТ «Дельта Банк» переуступив вимогу ТОВ «Інтертопресурс», а 21.10.2013 ТОВ «Інтертопресурс» переуступив право вимоги ТОВ «РАЙЗЕ ГРУПП» та право іпотекодержателя за іпотечним договором.

01.05.2013 між директором ТОВ «МПК-Альянс» ОСОБА_5 та ФОП Шидій укладено договір оренди нежитлових приміщень, відповідно до якого передано в оренду приміщення загальною площею 1 797,6кв.м., що розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Червонофлотська, 17 терміном з 01.05.2013 по 31.12.2013.

18.11.2013 листом-вимогою ТОВ «РАЙЗЕ ГРУПП» повідомило ТОВ «МПК-Альянс» про існування заборгованості за кредитними зобов`язаннями у розмірі 1 204 594 грн. та просило у 30 денний строк сплатити вказану заборгованість, в іншому випадку ТОВ «РАЙЗЕ ГРУПП», як іпотекодержатель, повідомило про звернення стягнення на предмет іпотеки.

15.01.2014 директором ТОВ «МПК-Альянс» ОСОБА_5 надано відповідь про те, що ТОВ «МПК-Альянс» не має можливості погасити вказану заборгованість у короткий термін, оскільки на даний час не здійснює господарської діяльності та не має коштів для здійснення розрахунків.

У подальшому ТОВ «РАЙЗЕ ГРУПП» у зв`язку з невиконанням ТОВ «МПК-Альянс» вимоги від 18.11.2013, звернув стягнення на спірне нерухоме майно шляхом оформлення права власності, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.03.2014.

31.07.2014 ТОВ «РАЙЗЕ ГРУПП» уклало з ТОВ «Укр-трейд-менеджмент» договір іпотеки за яким останньому було передано спірне нерухоме майно з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань ТОВ «РАЙЗЕ ГРУПП» в сумі 447 000грн., що виникли між вказаними сторонами за договором позики від 31.07.2014.

13.08.2014 між ТОВ «РАЙЗЕ ГРУПП» та ТОВ «НОРБЕРТ ГРУП» за згодою іпотекодержателя ТОВ «Укр-трейд-менеджмент» укладено договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна ,за умовами якого відповідач ТОВ «НОРБЕРТ ГРУП» набув у власність нежитлові приміщення по вул. Червонофлотській, 17 в м. Херсоні.

13.08.2014 між ТОВ «Укр-трейд-менеджмент», ТОВ «РАЙЗЕ ГРУПП» та ТОВ «НОРБЕРТ ГРУП» було укладено договір про переведення боргу, за яким ТОВ «НОРБЕРТ ГРУП» виступив новим боржником перед ТОВ «Укр-трейд-менеджмент».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.02.2021 встановлено, що нежитлові приміщення адміністративного корпусу літера «А» загальною площею 1797,6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Червонофлотська, 17 на праві приватної власності належать ТОВ «НОРБЕРТ ГРУП».

02.02.2021 нежитлові приміщення адміністративного корпусу літера «А» загальною площею 1797,6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Червонофлотська, 17 та на праві приватної власності належать ТОВ «НОРБЕРТ ГРУП», визнано речовим доказом у кримінальному провадженні так як вказані матеріальні об`єкти нерухомого майна були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Необхідністю накладення арешту на вказане майно є запобігання можливості його, в тому числі й відчуження іншим особам.
Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Слідчий підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.

Представник власника майна заперечував проти арешту майна. На обґрунтування своїх заперечень послалась на те, що жодного ризику, передбаченого КПК України, не існує. Всі роки власник користується майно і не збирається його відчужувати. Крім того, в Херсонському міському суді є цивільна справа за участю ТОВ «Норберт Груп», в якій на майно накладено арешт. Справа розглядається понад п`ять років і за цей час не вживалися заходи по скасуванню майна. Досудове розслідування здійснюється з 2014року і за цей час жодній особі не повідомлено про підозру. Будівля не є предметом злочину. Раніше неодноразово слідчі судді відмовляли в арешті вказаного майна за клопотаннями слідчого у даному кримінальному провадженні.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчий просить накласти арешт на майно, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України клопотання про арешт майна, серед іншого, має містити підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування арешту майна.

Відповідно до ст.171 КПК України, якою визначені вимоги до клопотання про арешт майна, основу клопотання повинно складати обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, натомість основу клопотання складає детальний виклад укладення між сторонами кредитних договорів та договорів іпотеки, а хто і якими повноваженнями зловживав у клопотанні і не згадується.

Із загальної фрази у клопотанні, майно «визнано речовим доказом у кримінальному провадженні так, як вказані матеріальні об`єкти нерухомого майна були об`єктом кримінально - протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом» слідує, що арешт необхідно накласти як на речовий доказ. У клопотанні слідчий описував, як майно внаслідок цивільно-правових угод переходило від одного власника до іншого, а в результаті майно виявилося набутим кримінально-протиправним шляхом.

Постановою слідчого вказане майно слідчий визнав речовими доказами. Проте вказана постанова взагалі не містить жодної інформації про те чому вказаний об`єкт є речовим доказом. Зміст вказаної постанови складає виклад підстав набуття права власності на майно за цивільно-правовими угодами і посилання на інформацію кому належить майно.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так у клопотанні слідчого відсутня правова підстава для арешту майна. Загальна фраза «Необхідністю накладення арешту на вказане майно є запобігання можливості його в тому числі й відчуження іншим особам.», за своїм змістом є не логічною та не належним обґрунтуванням арешту майна.

В порушенні п.2 ч.2 ст.173 КПК України слідчим не зазначено можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки як зазначає слідчий необхідність застосування заходу забезпечення є саме забезпечення збереження речового доказу.

Також, у клопотанні відсутнє обґрунтування п.3 ч.2 ст.173 КПК України.

Згідно положення ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий ні в клопотанні ні в судовому засіданні не довів необхідність арешту майна з метою забезпечення збереження речового доказу. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004407 проводиться з 22.08.2014 року, коли й були внесенні відомості до ЄРДР. Будь-яких відомостей про наявність ризиків а саме щодо можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження об`єкта нерухомості слідчим не зазначено.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В клопотанні слідчий не довів існування обставин, зазначених у ст.132 КПК України. Слідчий жодним чином не зазначив яке ж завдання має бути виконане арештом майна.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке не відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,слідчий суддя

постановила :

Відмовити слідчому в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про арешт на об`єкт нерухомого майна - нежитлових приміщень адміністративного корпусу літера «А» загальною площею 1797,6 кв.м, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Червонофлотська, 17, що на праві приватної власності належать ТОВ «НОРБЕРТ ГРУП».
Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 15 годині 19 лютого 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1