ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2021 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження № 521/11845/20 відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеській області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

12.05.2020 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні гуртожитку, за адресою АДРЕСА_2 , упевнившись в тому, що його дії залишаються непомітними для інших мешканців гуртожитку, діючи таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до шафи, яка знаходиться в коридорі вищевказаного гуртожитку та є загальнодоступним місцем для всіх мешканців, які там проживають, та власноручно викрав майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: електричний шуруповерт марки «Зініт» ЗШ-600, посуд, кухонний комбайн марки «Philips Viva Collection», м`ясорубку марки «Delfa DMG-3150», чим спричинив останній матеріальний збиток на суму 4 700 гривень.

Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого суд розцінює як достовірні, які узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

Потерпілою ОСОБА_7 , яка була визнана цивільним позивачем у кримінальному провадженні, був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4 700 грн. та про відшкодування компенсації моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 суму позовних вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди визнав частково.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачем матеріальною шкодою, суд керується положеннями п.1,2 п.п.1, п.3 ст.22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.

В судовому засіданні підстави позову, розмір заподіяної шкоди та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_7 доведена вищенаведеними доказами в обсязі їх дослідження.

Відповідно до п.1 ст.3 Закону «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно пп.6 п.1 ст. 5 цього закону, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З врахуванням зазначеного, приймаючи до уваги, що позивачем не сплачений судовий збір в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_7 в цієї частині цивільного позову залишити без розгляду.
Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 суму в розмірі 4 700 гривень. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.
Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд приймає до уваги, щообвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи наявність пом`якшуючої вину обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку учасників судового засідання, у тому числі і думку прокурора, щодо призначення покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.

Під час проведення досудового розслідування був залучений судовий експерт, витрати на залучення якого складають 1634 гривню 50 копійок. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 винний у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 суму в розмірі 4 700 гривень у якості компенсації за заподіяну матеріальну шкоду. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, які становлять 1634 гривні 50 копійок стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази, якими є предмети крадіжок і які знаходяться на відповідальному зберіганні у їх власника, а саме у ОСОБА_9 , - вважати повернутими за належністю.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеський апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_10