справа № 208/8147/20
№ провадження 1-кп/208/47/21
ВИРОК
Іменем України

08 червня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001369 від 03.10.2020 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Норільська Красноярського краю Російської Федерації, громадянина України, маючого середню технічну освіту, розлученого, маючого двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09.12.1999 року Дніпровським окружним судом Дніпродзержинської області за ст. 93 «Е» КК України до 8 років позбавлення волі, вирок скасовано 25.07.2000 року Верховним судом України, 24.12.2003 року вироком апеляційного суду Дніпропетровської області за ст. 93 «Е» КК України призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі, 24.11.2005 року звільнено умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 12 днів;

- 29.12.2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1-3 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частина майна з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» в 2014 році звільнений від основного покарання;

- 01.02.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, на підставі ч. 4 ст. 72 КК України вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.12.2015 року виконується самостійно;

- 27.09.2017 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 05.12.2018 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 24.05.2019 року по відбуттю строку покарання;

- 29.04.2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
26.09.2020 року приблизно о 21:50 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кафе «1+1», яке розташовано по пр. Свободи, 42В у м. Кам`янському, побачив на столі мобільний телефон чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефона, який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 26.09.2020 року приблизно о 22.00 год., перебуваючи в приміщенні кафе «1+1», розташованого по пр. Свободи, 42В у м. Кам`янське, діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів та корисливої мети, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 тимчасово не здійснював контроль над своїм майном, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, підійшов до столу та викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8A» 2/32GB, чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператора НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не має, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_5 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/839 від 19.10.2020 року складає 2 500, 00 грн.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 вийшов із вказаного приміщення, тим самим залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 2 500, 00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що у день, час та місці, вказаних в обвинувальному акті, зайшов у приміщення кафе потанцювати, побачив на краю стола мобільний телефон без нагляду та вирішив його викрасти. З вказаним мобільним телефоном залишив приміщення кафе, в подальшому зрозумів, що вчинив погано, щиро кається у вчиненому, прохає суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 надав до суду заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, цивільний позов ним не заявлено, щодо виду та міри покарання покладається на розсуд суду.

Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно приписів ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У звязку з цим, докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, встановлена і доведена.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, класифікується як нетяжкий злочин;

- особу винуватого, який раніше судимий, скарг за місцем проживання не надходило, перебування його на обліку лікаря нарколога, неперебування на обліку лікаря психіатра, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, відсутність офіційного працевлаштування, наявність двох неповнолітніх дітей, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, наявність обставини, що обтяжує покарання рецидиву злочинів.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням приписів ст. 71 КК України з огляду на вчинення ним кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Цивільний позов потерпілим не заявлений. Клопотань щодо обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не надходило. По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зі скасуванням застосованих заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України з огляду на припинення існування обставин, що були підставами для їх застосування. На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_4 даним вироком суду, приєднати частково у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі невідбуте покарання, призначене йому вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.04.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня його фактичного затримання на виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/839 від 19.10.2020 року у сумі 653, 80 грн (шістсот п`ятдесят три гривні вісімдесят копійок).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 09.10.2020 року № 208/6842/20 на мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8A» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_2 скасувати.

Речовий доказ мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8A» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1