У Х В А Л А
ІМЕНЕМУКРАЇНИ
15.06.2021 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , особи, в користуванні якої знаходилось вилучено майно ОСОБА_5 , власника вилученого майна ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного в межах досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР № 0000198 від 27.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2021 року до Франківського районного суду м.Львова надійшла заява ОСОБА_6 про скасування накладеного арешту у кримінальному провадженні №0000198 від 27.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на транспортний засіб автомобіль марки "Volkswagen Jetta", реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 . Заяву мотивує тим, що автомобіль потрібен для використання в службових цілях та особистих потребах. Разом з тим, заявниця зазначає, що усі необхідні слідчі дії та експертиза по цьому автомобілю органами досудового розслідування проведено, відтак просив скасувати арешт на вищевказаний автомобіль та передати такий їй на відповідальне зберігання.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_6 та особа, в користуванні якої знаходилось вилучено майно ОСОБА_5 надали пояснення аналогічні за змістом до заяви, яку просили задоволити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечили щодо поданої заяви, пояснили, що експертиза даного транспортного засобу, на який накладено арешт, не проведена, всі слідчі дії не проведені, відтак на даний момент скасування арешту на транспортний засіб буде недоцільним.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали поданої заяви та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 01.06.2021 року у справі №465/4071/21 накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки "Volkswagen Jetta", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), який зареєстрований на ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без права відчуження, ремонту та експлуатації.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатисясвоєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Як зазначено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що зазначені ОСОБА_7 підстави для скасування арешту не відповідають дійсності, оскільки жодна експертиза в даному кримінальному провадженні не проведена, заявником не надано до суду належних та допустимих доказів необхідності скасування арешту, оскільки потреба у такому не відпала, а тому слідчий суддя приходить до переконання про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного в межах досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР № 0000198 від 27.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного в межах досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР № 0000198 від 27.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 18.06.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1