Справа № 755/8715/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 16 березня 2021 року за № 0000853, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Керч, АР Крим, Україна, с середньо-спеціальною освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.01.2021 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
УСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 05.03.2021 року в період часу з 15 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебував за місцем тимчасового проживання у приватному будинку за адресою АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, де останній об`єктом свого посягання обрав майно що належить ОСОБА_5 , а саме десять металевих (алюмінієвих) стільців «АМГ Джаз» , вартістю по 500 гривень за одиницю, які зберігались у підсобному приміщенні на території зазначеного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, та його дії є таємними для ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу зайшов до підсобного приміщення де зберігались зазначені стільці.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до металевих(алюмінієвих) стільців в кількості 10 штук, які в подальшому розібрав та помістив до трьох пакетів. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, вказані розібрані стільці у пакетах заніс до приймального пункту, що за адресою: АДРЕСА_3 , де здав їх в якості металобрухту та отримав грошові кошти у сумі 420 грн.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 5000 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, підтвердив суду обставини вчиненої ним крадіжки 05 березня 2021 року.
Підтвердив суду, що станом на 05 березня 2021 року він проживав в будинку по вулиці Гродненській де допомагав потерпілому по господарству та мав вільний доступ до всіх приміщень. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб він вчинив крадіжку стільців, які розібрав та здав на металобрухт.
Щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 тих, що стосуються вирішення питання щодо долі речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та вартості заподіяної шкоди.
Винуватість ОСОБА_4 ,який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обираючи покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що вказаний злочин відносяться до категорії нетяжких злочинів, особу винуватого, який був раніше судимий за крадіжку, має місце реєстрації, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, обвинувальний акт не мітить.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи його критичне ставлення до вчиненого та усвідомлення власної протиправної поведінки, наявність минулої судимості за вчинення крадіжки, враховуючи позицію прокурора щодо призначення покарання у виді обмеження волі, розмір завданої шкоди від крадіжки, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі.
Також, судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.01.2021 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до закінчення невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.01.2021 року, суд вважає за необхідне на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду та остаточно призначити йому до відбуття покарання у виді обмеження волі.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід не обирався. Речові докази відсутні.
Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.
Керуючись ст. 373 - 376 КПК, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.01.2021 року та призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного ) місяця обмеження волі.
Строк відбування покарання стосовно ОСОБА_4 у виді обмеження волі обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М. Сазонова