Номер провадження: 11-кп/813/1036/21
Номер справи місцевого суду: 522/8590/13-к 1-кп/521/416/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2021 у кримінальному провадженні №0000664, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2012, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121, п. п. 1, 5, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 358 КК України, -

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2021 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 30.03.2021 включно.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявні у справі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не змінилися та не перестали існувати.

Вимоги апеляційної скарги.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений

ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу, постановити нову, якою застосувати до нього інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він знаходиться під вартою більше восьми років та за цей час стороною обвинувачення не було надано жодних доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також обвинувачений вказує, що всі докази у кримінальному провадженні відносно нього зібрані та свідки допитані, тому будь-яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню він не може та не має наміру.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; виступ захисниці, яка підтримала доводи апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши виділені матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Частина 1 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, та визнано, що ухвали, які постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

За змістом ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, районний суд виконав вимоги ст. ст. 199, 331 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Мотивуючи неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду, що раніше доведені ризики не зменшились та не перестали існувати.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість кримінальних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_8 стороною обвинувачення, в тому числі вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, існування ризиків вчиненні іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також те, що на даний час триває судовий розгляд, виправдовують необхідність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дають апеляційному суду можливість дійти висновку про обґрунтованість рішення районного суду щодо наявності по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків у справі, апеляційний суд визнає необґрунтованими з таких підстав.

Враховуючи обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які пов`язані із навмисним позбавленням потерпілих осіб життя шляхом застосування зброї, його характеру, тяжкості та зухвалості, можливої міри покарання, яка може бути йому призначена у разі визнання винним (позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі із конфіскацією майна), а також того, що обвинувачений ОСОБА_8 не має постійного місця проживання на території Одеської області, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, та прийнятим з урахуванням положень ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, оскільки, виходячи з вищевикладеного, є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжують існувати ризики, зазначені в ухвалі суду першої інстанції.

Водночас, зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не прийнято, постійного місця проживання на території Одеської області обвинувачений не має, існує ризик того, що останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_8 офіційно не працює, що свідчить про відсутність у нього офіційних джерел для існування.

Апеляційний суд приймає до уваги характеризуючі обвинуваченого дані, а саме те, що він одружений, має на утриманні дітей, не судимий, проте зазначає, що такі обставини не зменшують існування вищенаведених ризиків.

Вказані обставини дають суду підстави стверджувати, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, районний суд обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, та існуючі ризики, які не зменшилися.

Доводів щодо неможливості перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, апеляційному суду, сторонами кримінального провадження надано не було.

З урахуванням вищевикладених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про відсутність обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та наявність підстав для необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, оскільки запобігти наявним у справі ризикам іншим чином є неможливим.

Інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення апеляційному суду не надано.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які, на думку апеляційного суду, потребують звернення особливої уваги районного суду під час розгляду кримінального провадження.

Так, апеляційний суд звертає увагу районного суду на положення ст. 8 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз практики Європейського суду щодо тлумачення положення «розумний строк» свідчить: в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» Суд роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У розумінні Європейського суду для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює собою все провадження.

З аналізу наданих апеляційному суду копій виділених матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 вбачається те, що кримінальне провадження перебуває на розгляді суду першої інстанції досить тривалий час. Протягом цього часу обвинувачений тримається під вартою, але судовий розгляд не завершений.

Апеляційний суд вважає таку невиправдану тривалість розгляду даного кримінального провадження неприпустимою, що з огляду на положення ч. 4 ст. 28 КПК України, тягне за собою порушення принципу розумності строку розгляду справи.

В зв`язку з цим апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу районного суду на необхідність дотримання розумних строків судового розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000664, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2012, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121, п. п.1, 5, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 358 КК України, відповідно до вимог ст. 28 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що оскаржену ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 403, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2021 у кримінальному провадженні №0000664, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2012, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121, п. п.1, 5, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 358 КК України, - залишити без змін.

Звернути увагу районного суду на необхідність дотримання вимог ст. 28 КПК України щодо розумних строків розгляду справи

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4