Дата документу 08.04.2021 Справа № 326/89/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №326/89/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/415/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, який має вищу освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, який має вищу освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.28 ч.1 ст.343 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
захисника адвоката ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Прокурор Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_11 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001549 від 25 червня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.28, ч.1 ст.343 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що приписам ч.2 ст.291 КПК України надісланий до суду обвинувальний акт не відповідає: фактичні обставини обох кримінальних правопорушень викладені в ньому однаково, тотожно формулюванням обвинувачень. Водночас у ньому немає викладу фактичних обставин, які характеризують і розмежовують об`єкти, об`єктивні та суб`єктивні сторони кожного з кримінальних правопорушень, зміст і ознаки хуліганства, відомості про особи та відносини обвинувачених і потерпілого, обставини, які передували, викликали конфлікт між ними, які безпосередньо наслідували протиправні посягання.

Крім того, з реєстру матеріалів досудового розслідування убачається, що під час досудового розслідування було допущено порушення гарантованого обвинуваченим права на захист, що виразилося у тому, що органом досудового розслідування при виконанні процесуальних дій в порядку ст.290 КПК України, не було викликано іншого захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_12 , якій не було повідомлено про завершення досудового розслідування і не було відкрито доступу до матеріалів.
Також в матеріалах кримінального провадження відсутня розписка захисника ОСОБА_12 про отримання нею копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування. Таким чином, прокурором не виконані вимоги, передбачені ст.293 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї скарги прокурор зазначає, що під час підготовчого судового засідання всі учасники кримінального провадження виказали думку про необхідність призначення кримінального провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень (злочинів), які саме прокурор вважав встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення викладено у повідомленні про зміну підозри у вчиненні злочину, яке є тотожнім тому, яке зазначено у обвинувальному акті.
В обґрунтування свого рішення суд, крім іншого, послався на положення ст.91 КПК України у частині щодо об`єму доказування. Фактично суд вийшов за межі питань, які вирішуються під час підготовчого судового засідання, та почав досліджувати обставини, які підлягають доказуванню, що можливо лише під час судового розгляду.
Не зважаючи на відсутність у ст.314 КПК України такої підстави для повернення обвинувального акту прокурору, як неконкретність обвинувачення, суд наводить обставини, які, на його думку, не зазначено у обвинувальному акті. При цьому ігноровано положення ст.338 КПК України щодо можливості зміни обвинувачення у суді прокурором.
Що стосується обвинувального акта, то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Згідно з ухвалою суду, 23 січня 2020 року до Приморського районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт, затверджений 14 січня 2020 року, у кримінальному провадженні №0001549 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за ч.2 ст.296, ч.1 ст.28 ч.1 ст.343 КК України.

25 березня 2020 року вказане кримінальне провадження було направлено до Запорізького апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого з відповідним поданням від 24 березня 2020 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 31 березня 2020 року у задоволенні подання Приморського районного суду Запорізької області щодо вирішення питання про направлення цього кримінального провадження, відмовлено.

07 квітня 2020 року матеріали кримінального провадження повернулися до Приморського районного суду Запорізької області.

22 квітня 2020 року захисником обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_10 направлено до суду «Укрпошта» клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке до канцелярії Приморського районного суду Запорізької області надійшло 28 квітня 2020 року. Клопотання обґрунтоване тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 підтримав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на його невідповідність вимогам ст.291 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 підтримали клопотання свого захисника та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо заявленого клопотання захисника ОСОБА_10 про повернення обвинувального акту прокурору, просив призначити судовий розгляд справи.

Потерпілий ОСОБА_9 підтримав думку прокурора.

Заслухавши доповідь судді; прокурора та потерпілого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу; обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Вимоги до обвинувального акту визначені у ст.291 КПК України.
На думку колегії суддів, обвинувальний акт у цьому провадженні вимогам зазначеної статті відповідає.
Вказаний акт складений слідчим та затверджений прокурором з зазначенням прізвища, ім`я, по батькові та займаних посад останніх; в акті міститься найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; вказано анкетні відомості обвинуваченого; викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване обвинувачення; та зазначені інші відомості, передбачені вказаною статтею.
Недоліки, на які вказав суд в оскаржуваній ухвалі, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору у розумінні положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, та не перешкоджають призначенню судового розгляду.
Доводи сторони захисту щодо суті висунутого обвинувачення та фактичних обставин провадження мають перевірятися під час судового розгляду, а не під час підготовчого провадження.
Більш того, при апеляційному розгляді обвинувачені зазначили, що суть висунутого обвинувачення їм зрозуміла.
Таким чином, колегія суддів вважає, що вищевказаний обвинувальний акт повернутий прокурору судом першої інстанції без передбачених на те законом підстав, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.
При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що це провадження надійшло до суду першої інстанції ще у січні 2020 року. Повернення обвинувального акту прокурору з зазначених в оскаржуваній ухвалі підстав потягне лише невиправдану тяганину у провадженні і ще більше затягне його розгляд по суті.
З врахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, та відповідно до положень ст.409 КПК України, підлягає скасуванню.
Оскільки вирішення питань, передбачених ст.314 КПК України, відноситься до компетенції місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_11 задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001549 від 25 червня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.28, ч.1 ст.343 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4