Дата документу 18.05.2021 Справа № 335/7740/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/7740/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/321/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 від 06 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 000006 від 29 листопада 2012 року за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.27, ч.2 ст.205 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,
апелянта ОСОБА_6 в режимі відеоконференції (EASYCON).

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 000006 від 29 листопада 2012 року за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.27, ч.2 ст.205 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вищевказана ухвала слідчого судді не відповідає нормам КПК України та висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Також апелянт зазначає, що 19 лютого 2021 року у його скриньці Електронної Пошти він виявив відповідь (та копію постанови) слідчого 3 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_9 від 17 лютого 2021 року, де він повідомлявся про те, що прокурором ОСОБА_10 06 лютого 2020 року було винесено постанову про часткове закриття кримінального провадження №0000006 за його обвинуваченням у вчиненні злочину за ч.3 ст.27, ст.205 КК України на підставі ч.4 ст.284 КПК України, у зв`язку з прийняттям Закону України №101 IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес», який набрав чинності 25 вересня 2019 року.
Вважає дану постанову неправомірною, оскільки своєї згоди на закриття кримінального провадження він не надавав.

У доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що виправдувальний вирок йому потрібен для відшкодування шкоди, спричиненої йому та членам його родини у зв`язку з кримінальним переслідуванням.

Він відмовляється від можливого закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією ст.205 КК України та змінами диспозиції ст.212 КК України та ряду статей цього Кодексу за нереабілітуючими обставинами та наполягає, щоб йому було пред`явлено початкову підозру від 2012 року.

До початку судового розгляду ОСОБА_6 відмовився від наведених ним безпосередньо в апеляційні сказі клопотань про призначення перекладача, захисника та надання можливості ознайомитись з повним текстом оскаржуваної ухвали слідчого судді, тому апеляційним судом рішення за вказаними клопотаннями не приймалось.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону не відповідає, з огляду на таке.
Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно з вимогами ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається з матеріалів провадження, 06 лютого 2020 року постановою прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 закрито кримінальне провадження №000006 від 29 листопада 2012 року за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.27, ч.2 ст.205 КК України. Підставою для закриття провадження зазначено набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» від 18 вересня 2019 року № 101-ІХ, яким виключено з Кримінального Кодексу України ст.205 (фіктивне підприємництво).
22 лютого 2021 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на вказану постанову прокурора. За змістом скарги, ОСОБА_6 вважає, що постанова прокурором винесена незаконно, своєї згоди на закриття кримінального провадження він не надавав, він наполягає на проведенні судового процесу та виправдання його судом для подальшого поновлення порушених його прав внаслідок дій органу досудового розслідування.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді у задоволенні поданої ОСОБА_6 скарги відмовлено.
Залишаючи без задоволення вказану скаргу, слідчий суддя, окрім іншого, вказав на те, що прокурором дотримано вимоги п.4 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки кримінальне провадження закривається прокурором, якщо набрав чинності закон, яким скасовано кримінальну відповідальність за вчинене особою діяння. Зазначена обставина виключає подальше проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки відпали правові підстави надалі підозрювати чи обвинувачувати ОСОБА_6 у фіктивному підприємництві.
Одночасно слідчий суддя вказав на те, що із змісту зазначеної норми закону прямо слідує, що в такому випадку кримінальне провадження закривається і таке закриття є обов`язком, а не правом прокурора. При цьому, у вказаній нормі закону не передбачено згоди підозрюваного на закриття провадження.
Закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за декриміналізацією його діяння є реабілітуючою обставиною і не тягне за собою для нього будь-яких негативних правових наслідків.

З висновками слідчого судді колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Тобто, для закриття кримінального провадження на підставі вказаної норми закону необхідно встановити: чи мала місце подія кримінального правопорушення; чи міститься в діянні певної особи склад правопорушення, яке йому інкриміноване, та лише за умови доведення цього і за умови, що кримінальна відповідальність за це діяння скасована, є законні підстави для закриття кримінального провадження з зазначених вище підстав, які не є реабілітуючими.
Викладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №153/1289/18, провадження №51-2675 км 19.
В свою чергу, з оскаржуваної постанови прокурора від 06 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження не вбачається, що органом досудового розслідування встановлені будь-які фактичні обставини та причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому правопорушення.
Отже, вказана постанова прийнята без дотримання вимог, передбачених ст.ст.94, 110, 284 КПК України, а висновки слідчого судді про протилежне, є помилковими.
З урахуванням викладеного ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтовано, тому на підставі ст.ст.407, 409 КПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали - про скасування вищевказаної постанови прокурора.
Доводи ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про його невинуватість у інкримінованих йому правопорушеннях мають ретельно перевірятися в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 від 06 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 000006 від 29 листопада 2012 року за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.27, ч.2 ст.205 КК України, скасувати, а також скасувати зазначену постанову прокурора про закриття кримінального провадження.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4