справа № 178/1426/18
№ провадження 1-кп/208/77/21
УХВАЛА

19 жовтня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

при секретарі ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 , у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, не працюючої, розлучена, маючої середньо-спеціальну освіту, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених п.6,п.12, ч.2 ст.115, ч.1 ст.185, ч.3 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченій обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Справа розглядається судом присяжних. Питання щодо продовження строку тримання під вартою у цьому випадку, відповідно до норм КПК України, вирішується головуючим по справі.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченої заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, яке аргументовано наступним.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні низки корисливих злочинів, у тому числі особливо тяжких. Враховуючи покарання передбачене за вчинення зазначених злочинів, а саме до довічного позбавлення волі, вважав застосування менш суворого запобіжного заходу не можливим. Враховуючи ризик ухилення ОСОБА_8 від суду з метою уникнення від покарання, не виконання своїх процесуальних обов`язків, продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою відповідає правовим позиціям практики ЄСПЛ.

Адвокат просив змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_8 на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою. ОСОБА_8 тривалий час знаходиться під вартою. За весь час по справі допитано тільки потерпілу та одного свідка. Доказів вчинення ОСОБА_8 інкримінованих їй злочинів, не надано. Ніяких даних, які б свідчили про переховування обвинуваченої від слідства, не надавалось. Знаходячись на свободі ОСОБА_8 ніяким чином не зможе перешкодити судовому слідству. Домашній арешт на його думку у повній мірі забезпечить виконання нею своїх процесуальних обов`язків. Обвинувачена підтримала думку свого адвоката.

Потерпіла підтримала думку прокурора. Представник потерпілої зазначив про погодження з клопотанням прокурора, так як знаходячись на волі ОСОБА_8 буде мати можливість незаконно впливати на свідків по справі. Інші особи причетні до вчинення злочину на теперішній час перебувають поза межами України, і сама ОСОБА_8 , знаходячись на волі зможе залишити її межі намагаючись уникнути передбаченого законом покарання.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків. Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, або пожиттєве ув`язнення.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику. Тяжкість злочину може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ «Волосюк проти України»

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наводилось.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про необхідність продовження щодо обвинуваченої виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні низки злочинів, один з яких є особливо тяжким, а інший будучі особливо тяжким, передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Враховуючи термін покарання який загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винною, суд вважає це за відповідний ризик ухилення від суду. Суд також враховує, що знаходячись на свободі ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків, перешкодити судовому провадженню іншим чином, і тому, застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, забезпечення її належної процесуальної поведінки, створення необхідних умов для виконання завдань кримінального провадження, як вони передбачені положеннями ст. 2 КПК України, що повністю узгоджується з вищенаведеними нормами закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 183, 331 КПК України, суд
у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 16 грудня 2020 року.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через районний суд, протягом 7-днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1