08.04.2021
Справа № 642/1398/21
Провадження № 1-кс/642/844/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000235 від 23.02.2021,
встановив:
Слідчим відділом ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000235 від 23.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи, ч.2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, із застосуванням зброї, ч. 2 ст. 127 КК України, а саме катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного та, морального страждання шляхом нанесення побоїв, інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчинене за попередньої змовою групою осіб.

Під час досудового розслідування встановлено, що 20.02.2021 близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прибули до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає потерпілий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке огороджено парканом з металевими воротами, маючи на меті будь-яким шляхом потрапити у двір вищевказаного будинку, діючи з прямим умислом, почали стукати у металеві ворота, дзвонили у відео домофон, після чого ОСОБА_7 дістав зі своєї сумки предмет схожий на пістолет за допомогою якого почав бити по відеокамері, яка встановлена у верхньому правому куті металевих воріт та зірвав її з кріплення. Після чого, ОСОБА_8 переліз через металеві ворота тим самим незаконно проник на територію зазначеного домоволодіння, після чого обірвав дроти відео домофона та відчинив ворота шляхом підняття засуву, тим самим впустив ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у двір домоволодіння ОСОБА_11 , чим порушив гарантоване статтею 30 Конституції України, статею 12 "Загальної декларації прав людини" та статтею 8 "Конвенції про захист прав людини та основних свобод" право на недоторканність житла.

Крім того, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за вказаних вище обставин, 20.02.2021 близько 10 години 40 хвилин знаходячись у дворі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі людини, з корисливим мотивом, де побачили ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до якого підійшов ОСОБА_8 , який розпилив ОСОБА_11 у обличчя предмет який має сльозоточиву і подразнюючу дію та наніс один удар кулаком своєї правої руки в ділянку потилиці. В цей час ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_11 та наніс один удар своєю правою ногою в ділянку живота, а ОСОБА_7 тримаючи у своїй правій руці предмет, схожий на пістолет, з метою залякування ОСОБА_11 здійснив один постріл у повітря, після чого наніс останньому один удар рукояткою предмета схожого на пістолет в ділянку потилиці, також ОСОБА_12 перебуваючи позаду ОСОБА_11 наніс останньому три удари обох рук в ділянку потилиці. Після цього ОСОБА_10 підігнав автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado темного кольору з якого попередньо, з метою уникнення можливості упізнати в подальшому вказаний автомобіль було знято державні номерні знаки. В подальшому ОСОБА_10 підігнав вищевказаний автомобіль Toyota Land Cruiser Prado темного кольору до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 всупереч волі потерпілого, витягнули з двору домоволодіння на вулицю, де ОСОБА_9 приспустив штани ОСОБА_11 та розпилив предмет який має сльозоточиву і подразнюючу дію у ділянку таза останнього.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , застосовуючи фізичну силу, протиправно, всупереч волі, заштовхали ОСОБА_11 на заднє сидіння автомобіля марки до автомобіля Toyota Land Cruiser Prado темного кольору, без державних номерних знаків, та сіли з лівої сторони і з правої сторони від останнього, при цьому на переднє пасажирське сидіння сів ОСОБА_9 , тим самим незаконного позбавили волі останнього. Після цього на автомобілі марки Toyota Land Cruiser Prado темного кольору, під керуванням ОСОБА_10 поїхали в напрямку вул. Афанасієвської, а згодом до вул. Тринклера, де по дорозі періодично наносили тілесні ушкодження, тобто застосовували до останнього насильство, шляхом заподіяння йому фізичних страждань, яке виразилось у вигляді ударів в область голови при цьому вимагаючи у останнього грошові кошти.

20.02.2021 близько 11 год. 15 хвилин ОСОБА_11 привезли за адресою: АДРЕСА_2 , та висадили з автомобіля.

Крім того, 20.02.2021 близько 11 години 15 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де висадили з автомобіля ОСОБА_11 та грубо порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, а також загальновизнані принципи і норми міжнародного права (ст.ст. 3 ч.1, 28 ч.1 Конституції України, ст.ст. 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), діючи з прямим умислом, з метою спонукання та примушування вчинити дії, що суперечили волі потерпілого - ОСОБА_11 , які полягали у залякуванні, направленого на злам його фізичного та морального опору, піддавали останнього катуванню, а також спільно вчиняли щодо потерпілого ОСОБА_11 насильницькі дії, які заподіювали йому моральні страждання, принижуючи його людську гідність, а саме ОСОБА_7 розпилив в обличчя ОСОБА_11 газовий балончик. В подальшому ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , продовжили погрожувати предметом схожим на пістолет та наносити потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження, вчиняти інші насильницькі дії, що принижують його людську гідність, з метою примусити останнього вчиняти дії, що суперечать його волі, а саме наказали потерпілому ОСОБА_11 оголитися, тобто зняти весь одяг, в тому числі нижню білизну. В оголеному вигляді примусили потерпілого йти вулицею до дому, спричиняючи тим самим потерпілому як фізичного болю, так і морального страждання. Зазначені незаконні дії, що принижували людську гідність потерпілого ОСОБА_11 , крім того вказані дії, останні фіксували на відео за допомогою мобільного телефону та в подальшому розвосюдили вказаний відеозапис за допомогою "кросплатформеного мессенджеру" - "телеграм каналу" за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Загалом вказані неправомірні дії ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , охоплені єдиним умислом, викликали у потерпілого стрес, почуття неспокою, приниження, болю, тілесні ушкодження, тобто заподіяли фізичні та моральні страждання.

31.03.2021, на підставі Ухвали Ленінського районного суду м. Харкова №1-кс/ 642/675/21 від 23.03.2021, у період часу з 12 годин 11 хвилини по 12 годин 48 хвилини, за адресою: АДРЕСА_3 , на стоянці проведено обшук автомобілю Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 якої належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено наступне: 29 набоїв калібру 12, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

31.03.2021 вищезазначені речі, постановою слідчого були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000235 від 23.02.2021.

31.03.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбаченних ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_4 та захисник підозрюваного ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, надали письмові пояснення та просили врахувати їх під час винесення рішення суду.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обшуку.

Крім цього, слідчим суддею береться до уваги, те що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі ст.1 Першого протоколу та кореспондується з вимогами п.5 ч.2 ст.173 КПК України, якою покладено на суд обов`язок враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Стороною обвинувачення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що не накладення арешту у виді заборони користуватись транспортним засобом та вилученими документами, унеможливить будь-яким чином реалізацію завдань кримінального провадження.
Виходячи з підстав розумності, керуючись принципами змагальності і диспозитивності, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та збереження речового доказу, слідчий суддя вважає, що на даному етапі потреби досудового слідства виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, що є підставою для накладення арешту, проте вважає за можливе накладення арешту на автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 у найменш обтяжливий спосіб, шляхом заборони їх відчуження без позбавлення права користування, що узгоджується з вимогами п.п.4 ч.5 ст.173 КПК України та передати таке майно на відповідальне зберігання власнику.
На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. ст. 40, 131, 132, 170, 171 КПК України, -

ухвалив:
Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000235 від 23.02.2021 задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 31.03.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:
-29 набоїв калібру 12, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;.
В частині автомобілю Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 - накласти арешт шляхом заборони відчуження без позбавлення права користування та передати вказане майно на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 .
В іншій частині вимог відмовити.
Виконання ухвали доручити прокурору Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_14 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Слідчий суддя