справа № 642/7021/19
провадження № 1-кп/642/240/21
ВИРОК
05 березня 2021 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.08.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки (ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.08.2020 вирок приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», вважається засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України з призначенням йому покарання у виді обмеження волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 2 роки);
-16.10.2019 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 2 роки (ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 31.08.2020 вирок приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», вважається засудженим за ч. 1 ст.185КК України з призначенням йому покарання у виді обмеження волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 2 роки);
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -
Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
Крім того, 26 листопада 2020 року близько 16 години 30 хвилин, громадянин ОСОБА_5 , прибув до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою підприємницьку діяльність з продажу одягу та взуття ФОП « ОСОБА_7 ».
Перебуваючи у приміщенні вказаного магазину ОСОБА_5 , маючи прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) викрав зі стелажу вказаного магазину тканеву чоловічу куртку чорного кольору з капюшоном, 48 розміру з логотипом марки «Ana. R», що належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак у цей час його злочинні дії були помічені адміністратором вказаного магазину ОСОБА_8 , яка в свою чергу вибігла на вулицю слідом за ним та почала окликати його, вимагаючи повернути викрадене.
Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєних злочинах, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень пояснив як зазначено вище, вказавши що вказані кримінальні правопорушення ним вчинялися оскільки у нього було скрутне матеріальне становище.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, дослідження відомостей щодо речових доказів та процесуальних витрат, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 скоїв злочини та кваліфікує його дії відповідно за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, та за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень - злочинів, які відносяться до тяжких, їх наслідки, той факт, що матеріальна шкода потерпілим відшкодована, шляхом повернення майна, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно працює, має місце реєстрації, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину.
Згідно досудової доповіді, складеної старшим інспектором Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, виправлення ОСОБА_5 не можливе без позбавлення волі або обмеження волі та становить високу небезпеку для суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, та враховуючи, що особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки на думу суду таке покарання необхідне для виправлення та попередження вчинення нового злочину. Та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 був засуджений 20.08.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 05.08.2020 після приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», вважається засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
та 16.10.2019 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України та відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 31.08.2020 після приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», вважається засудженим за ч. 1 ст.185КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.
Злочини, що інкримінуються ОСОБА_5 він вчинив за ч. 3 ст. 185 КК України 02.09.2019 року, тобто після ухвалення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова в період іспитового строка, але до ухвалення вироку Ленінського районного суду м. Харкова, та за ч. 2 ст. 186 КК України після ухвалення вказаних вироків суду, в період іспитового строку за обома вироками.
Суд враховує п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якого, коли після постановления вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановления першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановления першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановления першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1 - 3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Так, згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю, або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
За змістом ч. 3 ст. 78 КК України, у разів вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71,72 КК України.
Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.
Згідно з роз`ясненням, що містяться у абз. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
Таким чином, якщо вироком суду особу засуджено за злочин, що був вчинений у період іспитових строків за двома попередніми вироками стосовно неї, відповідно до яких було її звільнено від відбування покарання з випробуванням та які виконувалися самостійно, останнє покарання у такому випадку визначається на підставі ст. 71 КК України, з врахуванням невідбутих частин покарання за всіма вироками.
Тому, враховуючи наведені обставини, суд, вважає необхідним визначити покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та з застосуванням положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутих покарань за попередніми вироками із застосуванням положень ст. 72 КК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.08.2019 року із врахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 05.08.2020 та за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.10.2019 року із врахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 31.08.2020, остаточно призначити покарання, із застосуванням ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Строк покарання обчислювати з 11 січня 2021 року, з моменту фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи ХНДЕКЦ №2/920СЕ-19 від 17.09.2019 року у розмірі 1884 грн. 12 коп.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 30.11.2020 року на куртку чорного кольору з капюшоном, 48 розміру з логотипом марки «Ana. R», на застібці у вигляді «блискавки», що проходить спереду, з кишенями на яких маються нашивки у вигляді стрічок чорного кольору з фурнітурою червоно-білого кольору, вилучену в ході проведення ОМП від 26.11.2020 року за адресою м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 148/2.
-куртку чорного кольору з капюшоном, 48 розміру з логотипом марки «Ana. R», на застібці у вигляді «блискавки», що проходить спереду, з кишенями на яких маються нашивки у вигляді стрічок чорного кольору з фурнітурою червоно-білого кольору, передану на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити у його розпорядженні.
-GPS-навігатор марки «ERGO» моделі «X-11», флеш-накопичувач «Micro SD», об`ємом пам`яті 1 Gb, зарядний пристрій перехідник від автомобілю для USB (автомобільний адаптер) марки «Motorola» моделі «SYN0847A», передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити у його розпорядженні.
-Сумку чорного кольору, блокнот, навушники, батарейку, лікарські препарати, перчатку, банківську картку «ПриватБанк», свердло, сонцезахисні окуляри, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області (квитанція № 2326) повернути за вимогою власнику.
-пачку сигарет «Джинг Лінг» що зберігаються у камері зберігання речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області (квитанція № 2326) знищити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1