Справа № 156/1057/19 Провадження №11-кп/802/467/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 152 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000222 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 26 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :
Вказаним вироком суду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мишів, Іваничівського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий раніше не судимий,
засуджений за ч.2 ст.152 КК України до покарання у виді позбавлення волі, на строк 5 (п`ять) років.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту його затримання, а саме з 03 серпня 2019 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування покарання період перебування його під вартою з 03 серпня 2019 року по день вступу вироку в законну силу включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вироком вирішено питання речових доказів та цивільного позову.
Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 , 03 серпня 2019 року близько 04:00год. перебуваючи на горищі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягнув на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він разом проживає, пов`язаний спільним побутом і веде домашнє господарство, застосувавши фізичне насильство, а саме нанісши декілька ударів рукою по голові та тілу потерпілої, подолавши опір останньої, силоміць роздягнув та без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_10 вступив з нею у статеві зносини природним способом шляхом вагінального проникнення в її тіло з використанням власних геніталій.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинувачених, а також строк призначеного покарання, вважає, що вирок суду в частині не застосування до ОСОБА_8 положень ст.75 КК України, необґрунтованим. Посилається на те, що ОСОБА_8 вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий, має постійне місце проживання, посередньо характеризується, повністю примирився з потерпілою, яка в свою чергу просила не позбавляти його волі, вирішив питання відшкодування завданої шкоди. Також вказує на те, що судом безпідставно не віднесено до обставин що пом`якшують покарання обвинуваченому щире каяття. Просить вирок суду змінити, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання з встановленням іспитового строку тривалістю два роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримували та просили застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 положення ст.75 КК України, думку прокурора, яка заперечувала апеляційну скаргу і просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.152 КК України, правильність висновків суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину, учасниками судового розгляду не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, підстави для перегляду вироку, в цій частині відсутні.
Згідно положень ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Роз`ясненнями, викладеними у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).
Приписами ст.75 КК України визначено, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника щодо наявності підстав для пом`якшення обвинуваченому призначеного покарання і звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для її задоволення.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.ст.50, 65 КК України та врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином проти статевої недоторканості особи, вчиненого щодо особи похилого віку, з якою він разом проживає, пов`язаний спільним побутом і веде домашнє господарство, із застосуванням фізичного насильства, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та наявність обставини, яка обтяжує покарання і обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення в межах санкції ч.2 ст.152 КК України, яке слід відбувати реально.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування ст.75 КК України, з урахуванням обставин вчиненого злочину, який характеризується аморальністю, посягає на статеву недоторканість особи похилого віку, вчинений із застосуванням фізичного насильства (нанесення ударів особі похилого віку), тому вид та розмір покарання, призначений ОСОБА_8 , відповідають принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатніми для досягнення цілей покарання, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги захисника є неспроможними та не можуть бути задоволеними.
Доводи захисника про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його посередню характеристику, відсутність судимостей, ставлення до вчиненого та думку потерпілої були належним чином враховані судом при призначенні покарання та враховуючи всі обставини у справі, місцевий суд призначив покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.152 КК України.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд обґрунтовано відніс вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Водночас, суд першої інстанції не визнав обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, яке передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки.
Так, в судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину визнав лише після дослідження всіх доказів кримінального провадження, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання щирого каяття обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 ..
Суд апеляційної інстанції вважає, що врахувавши сукупність зазначених обставин, суспільну небезпеку вчиненого злочину та його наслідки, характеристику особи обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.152 КК України у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, у зв`язку із чим апеляційний суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.75, 76 КК України.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому підстави для застосування щодо ОСОБА_8 положень ст.ст.75, 76 КК України відсутні.
Призначене судом покарання повністю відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення і на думку апеляційного суду повністю відповідає меті й принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке в даному випадку є адекватним характеру вчинених обвинуваченим дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

За цих обставин, апеляційний суд вважає неспроможними доводи апелянта та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Під час апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 26 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , який утримується під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії даної ухвали.

Головуючий

Судді: