ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/943/21 Справа № 199/4369/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000131 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , який народився у 1978 році квітня місяці 19 дня у місті Дніпропетровську, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.12.2001 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 10.06.2003 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
- 14.11.2007 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.190, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2003, до відбуття призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі;
- 21.12.2011 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 02.10.2012 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 850 грн;
- 18.12.2013 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;
- 29.09.2016 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;
- 09.11.2016 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;
- 23.08.2016 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
- 27.04.2017 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.1,4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день за два дні позбавлення волі;
-08.05.2019 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 шість місяців, на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк перебування у слідчому ізоляторі з розрахунку один день за два дні позбавлення волі. Звільнено від відбування покарання у зв`язку з відбуттям покарання;
- 06.02.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
- 01.06.2020 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 шість місяців;-
- 06.07.2020 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2020 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки сім місяців.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2020 яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України , - більш суворим за даним вироком, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України ОСОБА_7 до призначеного покарання частково приєднано покарання невідбуте за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2020 року яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 9 (дев`ять ) місяць.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили вирішено залишити у виді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з 28 березня 2020 року, з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2020 року.
Доля речових доказів та процесуальних витрат вирішена у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, 28 лютого 2020 року близько 02:00 годин, ОСОБА_7 , проходив біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . В цей момент у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_7 , в той же час, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, вчиняючи корисливий злочин, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрив ворота та зайшов на територію домоволодіння, тим самим незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння. Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_7 направився до гаражу, вхідні двері якого були зачинені навісним замком.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , за допомогою розвідного ключа, пошкодив навісний замок та відчинив двері гаражу, після чого зайшов до нього, таким чином, незаконно проник в середину даного приміщення.
Далі, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_7 , 28.02.2020 приблизно о 02:00 години, знаходячись у приміщенні гаражу, що розташований за вищевказаною адресою, виявив: електричний генератор, що працює на бензиновому паливі «Mannesman», бензинову ланцюгову пилу «Stihl», електричну ланцюгову пилу «РИТМ-М» моделі «ПЦ 405», які обрав предметом свого злочинного посягання та виніс їх з гаражу.
Доводячи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення до кінця, ОСОБА_7 , в той же час та місці утримуючи електричний генератор, що працює на бензиновому паливі «Mannesman» вартістю 2248,00 гривені, бензинову ланцюгову пилу «Stihl» вартістю 2518,56, електричну ланцюгову пилу «РИТМ-М» моделі «ПЦ 405» вартістю 770,00 гривень при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Ринкова вартість електричного генератору, що працює на бензиновому паливі «Mannesman» становить 2248,00 гривні, вартість бензинової ланцюгової пили «Stihl» становить 2518,56 гривні, вартість електричної ланцюгової пили «РИТМ-М» моделі «ПЦ 405» становить 770,00 гривні. Загальна вартість викраденого майна становить 5536,56 гривні (п`ять тисяч п`ятсот тридцять шість гривень 56 коп.).
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріальну шкоду на загальну суму 5536,56 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що матеріали справи не відповідають дійсності, а також під час досудового розслідування були допущені порушення, а також порушено право обвинуваченого на захист. Крім того, обвинуваченого не доставляли 30 червня 2020 року для проведення слідчих дій.
Обвинувачений звертає увагу суду на висновок експерта, в якому вказано, що на місці злочину знайдено три сліди пальців рук, які співпали з дактилокартками, заповненими на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також на ім`я ОСОБА_10 , проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , а тому кому все ж таки належать відбитки пальців невідомо. Крім того, відбитки пальців, які були взяті на місці злочину були передані на експертизу лише в травні 2020 року.
Також обвинувачений зазначає, що свідок ОСОБА_11 надавав неправдиві показання під час пред`явлення особи для впізнання.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та захисник підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, просили задовольнити її в повному обсязі.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просила залишити вирок суду першої інстанції без змін.
Потерпілий в судовому засіданні послався на розсуд суду.

Мотиви апеляційного суду.
У відповідності до ст. 404 КПК України судове рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що матеріали справи не відповідають дійсності, оскільки він кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, не вчиняв, не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених та належно оцінених судом першої інстанції доказів.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються доказами, які були досліджені в суді першої інстанції та яким надана належна оцінка.
Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу змісту показань самого обвинуваченого, який був безпосередньо допитаний в судовому засіданні і визнав свою вину в повному обсязі, протоколом огляду місця події, висновками експерта, а також на підставі інших доказів, зміст яких детально відображено у вироку.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, підтвердив обставини, час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення, та пояснив суду, що він дійсно, 28 лютого 2020 року близько 02.00 години знаходився на «Березановке» по вулиці Рабкорівська, 85 м. Дніпро, де на території приватного домоволодіння примітив гараж, який був закритий на гвинтовий замок. В гаражі він побачив авто «Daewoo» та мопед, а також помітив там генератор та дві бензинові пилки, які він виніс у кущі за приватне домоволодіння, де потім викликав таксі, та в середині березня 2020 року продав викрадені речі.
Крім того, вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується письмовими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження.
Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 28.02.2020 року в ході огляду було виявлено автомобіль «Daewoo Lanos», де на поверхні водійської двері виявлено 3 сліди папілярних візерунків.
Згідно з висновком експерта по дактилоскопічному дослідженню від 18.05.2020 року № 19/104-7/3/629 три сліди пальців руки, які вилучені під час огляду місця події, придатні для ідентифікації за ними особи.
Відповідно до повідомлення від Дніпропетровського Наукового-дослідного експертно- криміналістичного центру від 18.05.2020 року встановлено збіг трьох слідів пальців рук з відбитками пальців рук у дактилокарткі, заповненій на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з висновком судово-трасологічної експертизи від 30.06.2020 року № 19/104-7/3/815 - три сліди пальців руки, залишені великим, середнім та безіменним пальцями правої руки особи, дактилокартка якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2020 року у присутності понятих свідок ОСОБА_13 впізнав особу, у якого 16-17 березня 2020 року придбав генератор та дві бензинових пили, а саме ОСОБА_7 .
Крім того, відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.06.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_9 та самого ОСОБА_7 , останній добровільно погодився відтворити обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, події яких відбувалися у ніч на 28.02.2020 року.
Таким чином, що стосується зазначених судом доказів у їх сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає їх достатніми і приходить до висновку, що вину ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині доведено поза розумним сумнівом.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відповідає доказам, які були предметом дослідження в судовому засіданні, та які суд поклав в основу обвинувального вироку, за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій ґрунтується на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
Отже, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено, та підстав для задоволення доводів обвинуваченого, зазначених ним під час апеляційного розгляду, не має.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що свідок ОСОБА_13 надав неправдиві показання під час пред`явлення особи для впізнання, не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що перед пред`явленням особи для впізнання свідка ОСОБА_13 попередньо попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України та з`ясовано, чи може він впізнати особу, опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу, на що свідок ОСОБА_13 повідомив, що зможе впізнати, та впізнав за загальними рисами обличчя (форми носу, розрізу очей, формою брів) особу, яким є ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 35-36). Будь-яких порушень кримінального процесуального закону під час пред`явлення особи для впізнання апеляційним судом не встановлено.
Посилання обвинуваченого на те, що на місці злочину знайдено три сліди пальців рук, які співпали з дактилокартками, заповненими на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також на ім`я ОСОБА_10 , а тому невідомо кому ж все таки належать відбитки пальців, спростовуються висновком судово-трасологічної експертизи від 30.06.2020 року № 19/104-7/3/815, відповідно до якого три сліди пальців руки, залишені великим, середнім та безіменним пальцями правої руки особи, дактилокартка якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що на нього чинився моральний тиск з боку працівників поліції, то вони є необґрунтованим, оскільки будь-яких заяв від обвинуваченого про здійснення на нього тиску ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду провадження у суді, не надходило, дії працівників поліції не оскаржувалися, та будь яких доказів щодо застосування до нього недозволених методів ведення розслідування, ним надано не було.
Крім того, під час апеляційного розгляду обвинувачений пояснив, що моральний тиск полягає в тому, що працівники поліції вказували йому, що під час досудового розслідування встановлено достатньо доказів його вини у вчиненні даного злочину.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що його 30 червня 2020 року не доставляли для проведення слідчих дій, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наданими прокурором під час апеляційного розгляду дозволом Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на конвоювання ОСОБА_7 для проведення з останнім 30 червня 2020 року слідчих дій, запитами слідчого до Державної установи Дніпровська установа виконання покарань №4 МЮУ для здійснення 30 червня 2020 року конвоювання ОСОБА_7 , довіреністю на видачу ОСОБА_7 для здійснення 30 червня 2020 року слідчих дій, а також листом слідчого про повернення ОСОБА_7 для подальшого його тримання під вартою в умовах слідчого ізолятора.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо порушень під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищезазначеними матеріалами справи.
Отже, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4