"19" липня 2021 р. Справа № 363/2595/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вишгороді клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000495, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: наручний годинник марки «Восток», радянського виробництва з чорним шкіряним ремінцем, мобільний телефон марки «Blackberry» фіолетово-чорного кольору, скреч-карта від сім карти «Лайфселл», з мобільним номером НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Iphone 6, сірого кольору IMEI: НОМЕР_2 ; 5) магнітні брилки в кількості 37 (тридцяти семи) штук, які знаходяться в полімерному пакеті з пазовим замком, 18 металевих предметів зовні схожих на «відмички», металева пластина блискучого кольору, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

В обґрунтування клопотання зазначено, що відділенням розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000495 від 26 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України.

15 липня 2021 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що зловмисники під час вчинення злочину користувалися автомобілем марки «Toyota Camry», 2008 року випуску, сірого кольору, номерний знак: « НОМЕР_3 », яким керував ОСОБА_7 , а власником являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 липня 2021 року при проведенні обшуку на підставі ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та влучено наступне: 1) наручний годинник марки «Восток», радянського виробництва з чорним шкіряним ремінцем, 2) мобільний телефон марки «Blackberry» фіолетово-чорного кольору, 3) скреч-карта від сім карти «Лайфселл», з мобільним номером НОМЕР_1 , 4) мобільний телефон марки Iphone 6, сірого кольору IMEI: НОМЕР_2 ; 5) магнітні брилки в кількості 37 (тридцяти семи) штук, які знаходяться в полімерному пакеті з пазовим замком, 6) 18 металевих предметів зовні схожих на «відмички», 7) металева пластина блискучого кольору.

Цього самого дня постановою слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, вищевказане вилучені предмети в порядку статті 98 КПК України визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що підставою накладення арешту на вищевказане майно є те, що вилучені речі мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, оскільки є об`єктом, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та потребують дослідження в ході проведення судово-товарознавчих експертиз, додаткових оглядів, ідентифікації та встановлення власників вище вилучених речей. Після проведення експертизи та додаткових оглядів вказані вилучені речі можуть бути використано як доказ в даному кримінальному провадженні. Вважає, що для досягнення мети збереження речових доказів та запобіганню їх знищенню виключно накладення арешту на вилучене майно зможе запобігти спробам його знищення.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розгляд клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні

№ 0000495, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, призначено до розгляду слідчим суддею на 19 липня 2021 року про що повідомлено учасників провадження.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили.

Згідно із статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частина перша статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно частиною другою статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчому судді дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий просить накласти арешт на майно, виявлене та вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, у клопотанні не визначено процесуальний статус ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді підозру вручено лише ОСОБА_5 та

ОСОБА_6 , майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до статті 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Відповідно до частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Всупереч вказаній нормі закону в клопотанні про арешт майна не вказано конкретні підстави і мету для накладення арешту на майно третіх осіб відповідно до положень пунктів 1-4 частини другої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що подане слідчим клопотання підлягає поверненню.

Крім того, у відповідності до вимог КПК України, слідчий суддя встановлює строк сімдесят дві години з моменту постановлення ухвали для усунення недоліків.

Керуючись статтями 36, 37, 64-2, 132,171,172 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в рамках кримінального провадження

№ 0000495, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, про арешт майна повернути для усунення недоліків, встановивши строк усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин з моменту постановлення ухвали.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Ухвалу постановлено та проголошено о 15:40 19 липня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1