Справа № 505/5601/14-к
Провадження по справі № 1-кп/522/1089/21
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту

18 лютого 2021 року м. Одеса
Суддя Приморського районного ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000067 від 03.03.2013 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, одруженого, маючого вищу освіту, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
представника заявника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 знаходиться обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 03.03.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.ст. 190 КК України.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали до суду заяву про повернення вказаного обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність до вимог ст.291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали заяву адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , також самостійно заявили клопотання про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України прокурору для усунення недоліків.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків обвинувального акту.

Крім того, до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту з майна, накладеного в рамках досудового розслідування Котовським міськрайонним судом Одеської області від 22.10.2014р., а саме з квартири АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_9 зазначила те, що вказана квартира була придбана ОСОБА_3 під час шлюбу з ОСОБА_9 , у зв`язку з чим є спільно нажитим. У кримінальному провадженні №0000067 ОСОБА_9 не є підозрюваною, обвинуваченою.
В судовому засіданні представник ОСОБА_10 ,- адвокат ОСОБА_5 підтримала вимоги клопотання про скасування арешту майна.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та її захисника, представника заявника, дослідивши обвинувальний акт із додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту. До обвинувального акта додаються реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Відповідно до ст.7 вказаного Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження, а згідно зі ст.2 цього Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Судом встановлено, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам статей 109 та 291 КПК України .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Проте, формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_3 за вчинення ним злочину за ч. 4 ст. 190 КК України відсутнє.

Так, в обвинувальному акті стосовно обвинуваченого, всупереч вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, а саме прокурор не конкретизував у змісті пред`явленого обвинувачення щодо ОСОБА_3 час, дату, обстановку, спосіб вчинення злочину, що має важливе значення для з`ясування характеристики об`єктивної сторони злочину, що у свою чергу фактично призвело до порушення права обвинуваченого на захист, так як обмежило його у здійсненні цього права.

На думку суду, під час розгляду вказаної категорії справ обов`язково необхідно зазначати та встановлювати які дії обвинуваченим були вчинені із зазначенням причинного зв`язку між діями і наслідками, що у даному випадку органом досудового розслідування не виконано, оскільки як формулювання обвинувачення, так і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення вказаного не містить.
Разом з цим, відповідно до припису п.5 ч.2 ст.291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладення фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
Відсутність в обвинувальному акті фактичних обставин і конкретного формулювання обвинувачення унеможливлює якісний і повний захист обвинуваченого від пред`явленого йому обвинувачення, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.
Наприклад, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».
У рішенні від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи причини зміни обвинувачення».
У рішенні від 09.10.2008, прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», вказано: «Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.
Одночасно суд зазначає, що у підготовчому судовому засіданні судом не досліджувались обставини, зокрема чи містять дії обвинуваченого ОСОБА_3 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, оскільки ці обставини підлягають перевірці судом в ході судового розгляду, відповідно до вимог КПК України.
Крім того, згідно зі ст. 291 цього ж Кодексу, обвинувальний акт має містити відомості про найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого та потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Судом встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Незважаючи на вищенаведені недоліки, обвинувальний акт 26.12.2014р. був затверджений прокурором Котовської місцевої прокуратури.

Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст. 291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.

Крім того, суд зазначає, що ухвалою Котовським міськрайонним судом Одеської області від 22.10.2014р., в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000067 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_9 надала до суду клопотання про скасування арешту з вказаного майна. Однак, зазначені заявником у клопотанні про скасування арешту факти щодо спільної власності подружжя ОСОБА_11 на зазначену квартиру, яка є спільно придбаним майном подружжя, були ураховані слідчим суддею під час прийняття рішення про накладення арешту на вказане майно. На даний час підстав для скасування вказаного арешту немає.
Таким чином, арешт було накладено обгрунтовано, правові підстави для арешту вказаного майна на цей час не змінились, так як арешт накладався з метою забезпечення відшкодування шкоди у кримінальному провадженні.
Вказане підтверджує законність та обґрунтованість накладення арешту на майно від 22.10.2020р.
Керуючись ст.110, 291,п.4 ч.3 статті 170-174, 314-316, 372, 376 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, повернути прокурору через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

У задоволенні клопотання ОСОБА_12 про скасування арешту з майна відмовити з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд Одеської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

12.03.21