Справа № 159/1243/21
Провадження № 1-кп/159/277/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковель кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 30 січня 2021 року з угодою про примирення у цьому ж кримінальному провадженні, укладеною між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Камінь-Каширського Волинської області, українцем, громадянином України, з середньою освітою, тимчасово безробітним, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 ,таким, що не має судимості,

в с т а н о в и в :
згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_4 , 31.12.2020 року, в денну пору доби, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , яку за усною домовленість орендував у потерпілої ОСОБА_5 , керуючись умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, розпорядився не належним йому майном, яке перебувало у вказаній квартирі, в результаті чого продав його іншій особі, чим таємно викрав холодильник марки «AEG» вартістю 3666,67 грн. та пральну машину марки «Bosh» вартістю 2116,17 грн., чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 5782,84 грн.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 05.01.2021 року, в денну пору доби, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , яку за усною домовленість орендував у потерпілої ОСОБА_5 , керуючись умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, розпорядився не належним йому майном, яке перебувало у вказаній квартирі, в результаті чого продав його іншій особі, чим таємно викрав холодильник марки «Elekta» вартістю 766,67 грн. та ванну виготовлену з чавуну вартістю 716,67 грн., чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 1483,34 грн.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 10.01.2021 року, в денну пору доби, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , яку за усною домовленість орендував у потерпілої ОСОБА_5 , керуючись умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, розпорядився не належним йому майном, яке перебувало у вказаній квартирі, в результаті чого продав його іншій особі, чим таємно викрав газову колонку марки «Термет» вартістю 1600 грн., чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, тобто кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст. 185 КК України.
Між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з другого боку, 26 лютого 2021 року укладена угода про примирення.
За умовами вказаної угоди сторони констатують про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 ,підтвердив факти, зазначені у п. 1 угоди про примирення, а саме підтвердив, що вчинив кримінальні правопорушення - таємно викрав чуже майно, (крадіжку), а також таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, тобто кримінальні правопорушення передбачені ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди та вважають, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 було заподіяно майнову шкоду в розмірі 8812,18 грн.
Сторони дійшли примирення на наступних умовах:
Потерпіла ОСОБА_5 констатує, що на час підписання цієї угоди їй відшкодовано завдану шкоду, інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
Обвинувачений ОСОБА_4 приносить потерпілій ОСОБА_5 щирі вибачення за спричинену майнову шкоду та принесені незручності, внаслідок неправомірних дій, вказаних в п.1 даної угоди.
Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкціями ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, а саме: за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі строком; за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі строком. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставіст.75, ст.76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).
Дана угода діє з моменту її підписання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесено до категорії проступків та нетяжких злочинів, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, відповідно до ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребувані матеріали кримінального провадження №0000051 від 30 січня 2021 року, на предмет наявності скарг обвинуваченого, поданих ним під час кримінального провадження.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Обвинувачений погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної 26 лютого 2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати за проведення експертизи стягнути з обвинуваченого, а доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Угоду про примирення від 26 лютого 2021 року у кримінальному провадженні за №0000051 від 30 січня 2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, призначивши покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 1797,95 ( одну тисячу сімсот дев`яносто сім грн. 95 коп).
Речові докази у справі, які передані під розписку потерпілій ОСОБА_5 , відповідно до Постанови слідчого від 01.02.2021 року залишити у власності останньої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженому, потерпілій і прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1