ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/952/21
Провадження № 1-кп/210/411/21

"22" квітня 2021 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторони кримінального провадження, які беруть участь у судовому розгляді: прокуроро Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , потерпіла - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000940 від 13.06.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою спеціальною освітою, не зареєстрований,фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 5 КК України, пункту 2-1 частини 1 статті 90 КК України судимість за вироком від 28.05.2020 року Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України станом на день винесення вироку погашена, покарання у вигляді 100 годин громадських робіт відбуте повністю, знятий з обліку 18.08.2020р.

у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в невстановлений слідством час, перебував разом з опікунами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем мешкання останніх та їх доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 де в нього виник умисел та таємне викрадення майна належного ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, діючи повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що його дії носять таємний характер, скориставшись відсутністю за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 , заклопотаністю домашніми справами ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , а також відсутністю інших свідків та очевидців, пройшов до кімнати потерпілої та таємно, шляхом вільного доступу викрав з скрині для прикрас, що стояла на столі в указаній кімнаті майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:

-золотий кулон, 585?, загальною вагою 1,55 г, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2102 від 16.02.2021 становить 971,91 грн.;

-золотий ланцюг, 583?, загальною вагою 2,39 г, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2102 від 16.02.2021 становить 1 493,49 грн.;

-золотий ланцюг, 500?, загальною вагою 16,63 г, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2102 від 16.02.2021 становить 8 912,52 грн.;

-пара золотих сережок, 585?, загальною вагою 7,16 г, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2102 від 16.02.2021 становить 5 461,52 грн.;

-годинник марки «Rado», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2102 від 16.02.2021 становить 4 564,75 грн.;

Після чого, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 20 432,28 гривень.

За вказані дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся, та пояснив суду, що 26.04.2019 року він прийшов до батьків, поки батьки були заклопотані, пішов до кімнати і взяв золото, яке належить ОСОБА_6 . Викрадене здав в ломбард, так як на той час був залежний від наркотичних засобів і тому потребував грошей. Заявлений цивільний позов визнав повністю, також пояснив, що на сьогоднішній день компенсував потерпілій 3000 грн.
Крім того, вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження у показах потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 29.05.2019 року вона приїхала до батьків, з якими проживає окремо, але в їх будинку в неї є своя кімната, де в шкатулці зберігались золоті прикраси, мама повідомила потерпілій, що в них в гостях 25-26 квітня був ОСОБА_9 , який вчинив крадіжку золотих прикрас. Потерпіла заглянувши в шкатулку виявила, що частина золотих прикрас зникла, вона зателефонувала ОСОБА_10 і просила повернути прикраси або допомогти знайти їх.
Заявлений цивільний позов потерпіла ОСОБА_6 підтримала, але так як обвинуваченим компенсовано 3000 грн, з урахуванням цього, в судовому засіданні зменшила позовні вимоги.
Клопотань про виклик свідків в кримінальному провадженні на стадії судового слідства не заявлено.
Статтею 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, враховуючи, що відповідно до вимог кримінального процесуального закону, тягар доведення обґрунтованості обвинувачення та, відповідно, надання доказів винуватості покладено на сторону обвинувачення.
З урахуванням думки сторін кримінального провадження, судом досліджені письмові матеріали в частині, що стосуються цивільного позову.
Згідно з висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 2102 від 16.02.2021 року вартість виробів із золота 585 проби вагою 8,71 грами становить 5461,52 грн, вагою 2,39 грами становить 1493,49грн.
Згідно з специфікацій до Договорів про надання ломбардом фінансового кредиту за № від 29.04.2019 року, № від 26.04.2019 року; № від 26.04.2019 року; № 6 від 08.05.2019 року; укладених між ПТ "Ломбард "Золота скриня" ТОВ "Кредитне товариство № 1 " і Компанія" та ОСОБА_5 вартість викрадених речей становить відповідно: золотого ланцюга, 500?, загальною вагою 16,63 г, становить 8 912,52 грн.; золотого кулону, 585?, загальною вагою 1,55 г, вартість якого 899,26 грн.; золотого ланцюгу, 583?, загальною вагою 2,39 г, становить 1 493,49 грн.; вартість годинника марки «Rado» згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2102 від 16.02.2021 становить 4 564,75 грн.;

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченнях визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі письмові докази, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченого слід визнати винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, та кваліфікувати його дії: за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Суд враховує, що ОСОБА_5 за вироком від 28.05.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу був засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України (на момент винесення вироку судимість погашена), кримінальне правопорушення за вказаним вироком ОСОБА_5 вчинив 08 квітня 2019 року, в даному провадженні злочинні дії мали місце 26 квітня 2019 року, тому його дії правильно кваліфіковані за ознакою повторності.

Згідно з частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень..
Відповідно до частини 4 статті 12 КК України вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 185 КК України є нетяжким злочином.
При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_5 скоїв нетяжкий злочин; офіційно не працює, в силу статті 89 КК України на момент постановлення вироку не судимий, оскільки покарання у вигляді 100 годин громадських робіт відбув повністю та знятий з обліку 18.08.2020року (пункт 2-1 частини 1 статті 89 КК України), під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває; завдана майнова шкода відшкодована частково під час розгляду справи.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, безперечне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено
Суд також приймає до уваги досудову доповідь, згідно з якою існує ризик вчинення ОСОБА_5 повторного злочину, який оцінюється як середній.

Згідно з досудової доповіді виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, наявність пом"якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_5 основного покарання у вигляді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, виходячи з наступного.
Питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому з огляду на положення ст. 75 КК законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання, як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.
Щире каяття як таке характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася. За наявності щирого каяття особи не обов`язковим має бути активне сприяння у розкритті злочину. Активне сприяння розкриттю злочину є окремою обставиною, що пом`якшує покарання, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 66 КК України.
Тобто передбачені пунктом 1 частини 1 статті 66 КК обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної (постанова Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 297/562/17 (провадження № 51-329км18).
Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , оскільки не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, беззаперечно визнав вину, тяжких наслідків від його дій не настало, активно сприяв в розкритті злочину, частково відшкодував шкоду, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 КК України.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд виходить з наступного.
Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (стаття 1177 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
В силу частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з частиною 1 статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судовим розглядом встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення потерпілій спричинено матеріальну шкоду на суму 20 432,28 грн, що, зокрема, підтверджується висновком експерта та специфікаціями ломбарду, в якому ОСОБА_5 заклав викрадене майно, і яке не повернуто потерпілій.
Крім того, під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений частково компенсував завдану шкоду, а саме в суммі 3000 (три тисячі)грн.
Таким чином, цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 17432,28 гр.=(20432,28 - 3000,00).
В частині вимог про стягнення моральної шкоди, суд враховує, що виходячи з норм частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з частинами 1 та 5 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що злочином потерпілій завдано збитків, і це безумовно призвело до моральних страждань, враховуючи положення статей 23, 1167 ЦК України, суд виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, а також характеру вчинених обвинуваченим дій щодо потерпілої, вважає за доцільне частково задовольнити позов в цій частині та стягнути на користь ОСОБА_6 2500,00 (дві тисячі п"ятсот ) гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона зазнада у зв"язку з викраденням її майна.

Крім того, з обвинуваченого на користь потерпілої підлягають стягненню витрати на правову допомогу, які остання понесла у зв"язку з поданням позову в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п"ять )грн., які в силу положень ч. 5 ст. 128 КПК України, статтей 76-80, 133, 137 ЦПК України документально підтверджені.
На підставі викладеного, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочином, підлягає задоволенню частково.
Процесуальні витрати, речові докази, відсутні,
Запобіжний захід не обирався
Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком два роки з іспитовим терміном в 1 (один) рік.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у відповідності до пунктів 1,2 частини 1 статті 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Додатково на підставі пункту 2 частини 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обов"язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_1 :
- в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на сумму 17432,28 грн. (сімнадцять тисяч чотириста тридцять дві тисячі двадцять вісім коп.);
- в рахунок відшкодування моральної шкоди 2500,00 (дві тисячі п"ятосот грн.),
- витрати на правову допомогу. в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п"ять )грн .
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1