Справа № 457/876/20
провадження №1-кп/457/14/21
УХВАЛА
про застосування примусових заходів
медичного характеру

12 квітня 2021 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м.Трускавці кримінальне провадження щодо вчинення кримінального проступку, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 27.06.2020 р. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Трускавця, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 26.06.2020 приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи по місцю свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклого конфлікту із своєю матір`ю ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, схопивши її за руки, почав наносити удари зверху по голові та руках, заподіявши цим ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій лобній ділянці, синців на лівому лікті та на внутрішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, неповний злам коронки 4-го лівого верхнього зуба, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними, протиправними діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 30.11.2020 року по вказаному провадженню було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу та зупинено судове провадження на час її проведення.

На адресу суду 23.03.2021 року від КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» відділення судово-психіатричної експертизи № 5 надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 42 від 10.02.2021 року за результатами амбулаторної судово-психіатричної експертизи, згідно якого вбачається, що на даний час, ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з дефектом в емоційно-вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Аналіз архівної медичної документації дає зиогу припустити, що вказане психічне захворювання маніфестувало у 2015-му році. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_3 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з дефектом в емоційно - вольовій сфері, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки в період інкримінованих йому дій ОСОБА_3 страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з дефектом в емоційно - вольовій сфері, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_3 і 26.06.2020 року, ОСОБА_8 повернувся додому напідпитку, був агресивний та почав бити її по голові. Пізніше він вийшов на вулицю, однак повернувшись він був ще агресишнішим та продовжував бити її по всьому тілу.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 , пояснила, що вона являється бабусею обвинуваченого ОСОБА_3 . Її онук 26.06.2020 року побив свою матір, душив її, хапав за волосся, бив по всьому тілу .

ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав свою вину та покаявся у вчиненому.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора щодо застосування до обвинуваченого заходів медичного характеру.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора.

Вина ОСОБА_3 у вчиенні кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується показами потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_9 та письмовими доказами, які безпосередньо досліджені судом:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне прравопорушення від 26.06.2020 року;

- заявою потерпілої ОСОБА_5 на ім`я начальника Трускавецького ВП від 26.06.2020 року, в якій вона просить прийняти міри до її сина ОСОБА_3 , який наніс їй тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 276 від 27.06.2020 року згідно якої у потерпілої ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.07.2020 року з фототаблицею.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального пповадження, суд приходить до наступного:

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 42 від 10.02.2021 року за результатами амбулаторної судово-психіатричної експертизи, вбачається, що на даний час, ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з дефектом в емоційно-вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_3 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з дефектом в емоційно - вольовій сфері, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

У відповідності до вимог ст.ст.19, 94 КК України, до осіб, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п.3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 125 КК України в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.19, 93, 94 КК України, ст.ст. 508, 512, 513 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавця, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1