Провадження № 11-кп/824/1568/2021 Доповідач ОСОБА_2 КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судових засідань ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №10 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2020 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Обгрунтовуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить фактичного викладу обставин кримінального правопорушення та чіткого формулювання обвинувачення.
Крім того, суд вказує про відсутність в обвинувальному акті належного пояснення викладеного твердження того, що трансфузійні рідини перебували у віданні обвинуваченого, цей факт обгрунтовується лише викладенням окремих пунктів Посадової інструкції обвинуваченого. До того ж в обвинувальному акті не зазначено, кому ж саме належали трансфузійні рідини, які за версією сторони обвинувачення привласнив обвинувачений, а відтак не зрозуміло, чому сторона обвинувачення зазначає про заподіяння шкоди саме НДСЛ «ОХМАТДИТ» МОЗ України.
Також суд першої інстанції вказує, що обвинувальний акт містить ряд положень, що суперечать одне одному, а саме зазначено період, в який ОСОБА_9 вчинено інкриміновані йому діяння з 01.06.2017 по 17.07.2018, у той же час сторона обвинувачення описує кримінально протиправні дії ОСОБА_9 порушенням положень внутрішніх нормативно-правових актів НДСЛ «ОХМАТДИТ» МОЗ України, які прийняті вже після початку цього періоду, зокрема зазначено наказ №115 від 20.09.2017, розпорядження №10 від 08.06.2017, а в наступному вказано, що розпорядження №10 датовано вже не 08, а 04 червня 2017 року. Разом з тим, стороною обвинувачення зроблено висновок про те, що ОСОБА_9 є відповідальним за оформлення медичної документації у відділенні ТКМ і ІМДХТ Центру ДОГ і ТКМ, однак п.3.2 Посадової інструкції лікаря-трансфузіолога не містить таких положень стосовно всього відділення і зазначено, що вказане відділення очолює завідувач.
В обгрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам кримінального процесуального закону. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджені обставини, які мають значення для ухвалення законного рішення, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та необгрунтованого повернення акта прокурору.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та представника потерпілого, які підтримали подану апеляційну скаргу, доводи захисника, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
Статтею 291 КПК України встановлено вимоги щодо змісту та форми обвинувального акта. Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім?я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім?я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім?я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК Україн, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України. Зокрема, в ньому зазначено найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, анкетні відомості потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора. Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_9 , містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення частин статей кримінального закону, а також формулювання обвинувачення. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, в ньому зазначено дату та місце його складення та затвердження. До обвинувального акта долучені реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акта.
Висновки суду першої інстанції щодо неконкретності сформульованого в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України КК України, не відповідають фактичним обставинам справи. Зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_9 вбачається, що викладене в ньому формулювання обвинувачення містить в собі вказівку на місце, час та мотив вчинених ОСОБА_9 інкримінованих злочинів, а також спосіб у який вони були вчинені.
Водночас, формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_9 за своїм змістом не може бути предметом дослідження та аналізу на стадії підготовчого провадження, а лише при судовому розгляді, за результатами якого і суд формулює обвинувачення, визнане судом доведеним, або приймає рішення про недоведеність обвинувачення повністю або частково чи виправдовує обвинуваченого з підстав, визначених законом.
Посилання суду першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, на те, що у ньому не зазначено, кому ж саме належали трансфузійні рідини, а також на те, чому сторона обвинувачення зазначає про заподіяння шкоди саме НДСЛ «ОХМАТДИТ» МОЗ України, не відповідають матерілам справи, оскільки Національна дитяча спеціалізована лікарня «ОХМАТДИТ» МОЗ України визнана потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Вказані судом суперечності, як то в періоді інкримінованих ОСОБА_9 діянь та датами внутрішніх нормативно-правових актів НДСЛ «ОХМАТДИТ» МОЗ України, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки оцінка зазначеним обставинам має бути надана судом при ухваленні судового рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_9 скасуванню з призначенням нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №10 задовольнити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України скасувати.
Призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:
_______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4