Справа № 610/1270/21
провадження № 1-кс/610/334/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 за кримінальним провадженням № 0000084 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Буди Харківського району Харківської області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Погоджене з прокурором клопотання обґрунтовано тим, що влітку 2018 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з особою, з якою він перебував у сімейних відносинах, діючи умисно та протиправно, маючи умисел вступити з малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у статевий зв`язок, скориставшись їх безпораднім станом, з мотивів задоволення власної статевої пристрасті, достовірно знаючи, що потерпіла не досягла чотирнадцятирічного віку, користуючись відсутністю уваги сторонніх осіб, у приміщенні будинку, розташованого за вищевказаною адресою, зняв із ОСОБА_7 одяг, поки потерпіла ОСОБА_7 спала, з метою уникнути будь-яких дій з боку останньої, які могли б привернути увагу сторонніх осіб, тобто скориставшись її безпораднім станом, щоб потерпіла ОСОБА_7 не змогла чинити йому опір, після чого продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій та їх наслідків у вигляді порушення статевої недоторканості потерпілої та бажаючи їх настання вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_7 з використанням власних геніталій, вчинивши із нею статевий акт, вагінальним шляхом. Крім того, ОСОБА_4 продовжував періодично вчинювати дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчиненому щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, відносно малолітньої ОСОБА_7 в тому числі останній раз 10.04.2021.

Відомості про дану подію 05.05.2021 внесені до ЄРДР за № 0000084 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

У вчиненні злочину підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Буди, Харківського району, Харківської області, громадянин України, українець, пенсіонер, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

05.05.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчиненому щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, з використанням безпорадного стану потерпілої особи, незалежно від її добровільної згоди.

Саме цей вид запобіжного заходу необхідний для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у суді заперечували проти задоволення клопотання слідчого. Захисник просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Судом встановлено, що ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 за результатами якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, письмове повідомлення про яке 05.05.2021 вручено ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 278 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується:
1) протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ,;

2) протоколом допиту представника потерпілої ОСОБА_8 ;

3) протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_9 ;

4) висновком судово-медичного експерта №12-14/113-БЛ/21 від 05.05.2021, згідно якого, у ОСОБА_7 будь-які тілесні ушкодження та їх ступінь тяжкості встановити не можливо через їх відсутність, а також експертиза встановлення статевої зрілості в Україні проводиться щодо осіб жіночої статі віком з 14 до 18 років при ранньому початку статевого життя, а також при обстеженні з приводу встановлення характеру та механізму виникнення ушкоджень при скоєнні насильницького статевого акту;

5) протоколом освідування особи від 05.05.2021, згідно якого наружні статеві органи розвинуті по жіночому типу. При зовнішньому огляді ран, саден, тріщин на великих та малих статевих губах, не виявлено. Оглядове дзеркало без перешкоди увійшло в піхву. Слизові бліді шийка матки конічної форми. Матка та придатки не звеличені та безболісні. Своди вільні, слизові виділення у помірній кількості;

6) протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка працює на посаді лікаря акушера-гінеколога в КНП БРР в Харківській області в м. Балаклія;

7) протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що вона на теперішній час перебуває в дитячому санаторії в м. Харків з середини березня 2021 року. Там вона підтримувала дружні відносини з ОСОБА_7 . Так як у ОСОБА_7 не було свого мобільного телефону, то зв`язок зі своїми рідними вона підтримувала через мобільний телефон, що належить Єлизаветі. У телефоні мається функція автоматичний запис телефонної розмови. Часто на її телефон телефонував чоловік та прохав покликати до телефону ОСОБА_12 . Одного разу ОСОБА_13 слухала музику та в одному із файлів, вона почула аудіо записи, це був голос ОСОБА_12 з чоловіком. Запідозривши неладне в аудіо записах, а саме як чоловік спілкувався з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про це повідомила керівництву даного санаторія;

8) протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що вона працює на посаді завідувача педагогічної частини КНП Харківської обласної ради «Обласний дитячий туберкульозний клінічний санаторій», що розташований в м. Харків. Так 27.04.2021, їй повідомили про те, в телефоні Єлизавети маються аудіо записи розмов незнайомого чоловіка та ОСОБА_15 , як стало відомо, це був її дідусь. Прослухавши аудіо записи та запідозривши неладне в даних аудіо записах, а саме як чоловік спілкувався з ОСОБА_12 , вона зрозуміла про інтимний характер в розмовах ОСОБА_12 з чоловіком, якого вона називала дідом, після чого повідомила в благодійний фонд волонтерів, а в подальшому в правоохоронні органи;

9) протоколом огляду місця події від 05.05.2021, за адресою: м. Харків, вул. Архітекторів, 40, приміщення санаторію, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон «CUBOT-NOVA», що належить ОСОБА_11 , в якому маються 13 аудіо записів телефонних розмов;

10) протоколом огляду місця події від 05.05.2021, за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено фрагмент верхньої нашивки матрацу та чорні джинсові штани 28 розміру;

11) протоколом огляду речового доказу від 05.05.2021, а саме наявність в мобільному телефоні «CUBOT-NOVA» 13 аудіо записів телефонних розмов ОСОБА_7 з чоловіком.

На цей час суду не надано доказів того, що підозрюваний намагався або може намагатися здійснити незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. У разі спроби впливу потерпіла та свідки не позбавлені права заявити про це до правоохоронних органів, наразі такими даними суд не володіє.

Судом також встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що з усіх інших існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор підозрюваний може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Переконання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні ґрунтується на: тяжкості кримінального правопорушення і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється (злочин є особливо тяжким); відсутності постійного офіційного місця роботи, постійного законного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є надзвичайно небезпечним, адже людина, її життя, здоров`я, честь і гідність та безпека належать до найвищих соціальних цінностей, що може свідчити про підвищену суспільну небезпеку останнього.

Інші позитивні дані про особу підозрюваного цього висновку не спростовують.

На цій стадії досудового розслідування надані на обґрунтування клопотання докази в їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати що ОСОБА_4 , який є родичем малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , мав можливість вчинити інкриміновані дії щодо останньої. Малолітня потерпіла прямо вказує на нього, як на особу, яка її зґвалтувала, а неповнолітня свідок ОСОБА_9 , хоча і не була очевидцем цього, однак в своїх показаннях вказала, що бачила підозрюваного голого, який намагався роздягнути її сестру, що підтверджує можливу причетність до вчинення інкримінованого злочину.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що він, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Це рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини («Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України»), згідно якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінуються підозрюваному, а саме зґвалтування, вчинене щодо малолітньої особи, суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства так і потерпілої.
Відповідно до вимог ст.ст. 182-183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з огляду на те, що інкримінований злочин вчинений із застосуванням насильства, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосування застави не вбачається можливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-201 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 04 липня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1