КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №371/335/20Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2643/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Миронівського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Миронівського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.194 КК України та виправдано, у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину.
По справі вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_7 12лютого 2020 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , частина якого належить йому, розлив бензин на одяг, що знаходився на ліжках у житлових кімнатах АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , після чого помістив побутовий газовий балон з вмістом газу та підпалив ліжка. В подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди у вигляді пошкодження стелі ј частки вказаного будинку, що належить їй на праві приватної власності.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що позиція суду першої інстанції стосовно диспозиції частини 2 статті 194 КК України є хибною та суперечить позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 05 грудня 2018 року. Зокрема, вживаючи слова «те саме діяння», законодавець має на увазі лише «суспільно небезпечне діяння» як ознаку об`єктивної сторони складу аналізованого злочину.
За наслідками апеляційного розгляду просить вирок Миронівського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбаченні ст.76 цього Кодексу. Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів в розмірі 6280 грн. 40 коп.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно положень ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, провівши судовий розгляд в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особу, постановив щодо ОСОБА_7 виправдувальний вирок.
В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що матеріали кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів умисного пошкодження чужого майна, яке заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу. З цих підстав дійшов висновку про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді даного провадження допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, що потягло за собою ухвалення незаконного і необґрунтованого судового рішення.
За приписами частини 3 статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року в справі № 521/11693/16-к відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.
Суд першої інстанції, визнавши недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорювались, визначив обсяг доказів, які будуть досліджуватись, обмежившись допитом обвинуваченого і вивченням матеріалів, що характеризують його особу.
Проте, зі змісту судового рішення вбачається, що суддя вийшов за межі визначеного обсягу доказів, оскільки ухвалюючи виправдувальний вирок, вдався до оцінки інших доказів, які не були предметом дослідження безпосередньо під час судового розгляду, в тому числі висновку експерта №14/67 від 03.03.2020 року.
Цим самим суд припустився істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили цьому суду ухвалити законне й обґрунтоване рішення і які в свою чергу позбавляють можливості колегію суддів апеляційного суду зробити висновок про правильність юридичної оцінки дій ОСОБА_7 та обґрунтованість висновків суду про відсутність в його діях складу злочину.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, як це передбачено ч. 1 ст. 412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З огляду на те, що судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та постановлення щодо нього виправдувального вироку істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, вирок Миронівського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно розглянути провадження з неухильним дотриманням положень КПК України.

Керуючись ст. 376 404, 405, 407, 409, 415, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Вирок Миронівського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4