ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1411/21 Номер провадження 11-сс/814/339/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ухвала сл.судді
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

та представника власника майна - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського апеляційного суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000559 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 30 березня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 30 березня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, а саме посівного матеріалу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя, встановивши, що слідчим 25.03.2021 року проведено огляд та відібрано зразки зернової продукції та мішків для фасування, вилучених в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , прийшов до висновку, що слідчим не доведена необхідність накладення арешту на майно ТОВ «Торговий Дім, Агромаркет».

В апеляційній скарзі, прокурор просить ухвалу слідчого судді про відмову у накладенні арешту на майно скасувати і постановити нову ухвалу, якою, повністю задовольнити клопотання слідчого та накласти арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою : АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000559.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника власника майна про безпідставність апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційнох скарги колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до положень ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури про накладення арешту на посівний матеріал виробника «EURALIS», що знаходиться в зелених паперових мішках загальною кількістю 124 мішки; посівний матеріал виробника LG TUNCA, що знаходиться в червоних паперових мішках загальною кількістю 100 мішків; посівний матеріал виробника SN «Steigen» DEUTSCHE QUALITAT в паперових мішках чорного кольору загальною кількістю 79 мішків; посівний матеріал виробника NS SEME «SEME SUNCOKRETA» в паперових мішках білого з синім та зеленого кольору загальною кількістю 90 мішків; посівний матеріал виробника STEIGEN в паперових мішках чорного кольору з жовтою вставкою загальною кількістю 16 мішків «Steigen»; посівний матеріал виробника «Syngenta» в паперових мішках зеленого кольору з білими вставками загальною кількістю 5 мішків; посівний матеріал виробника «Екопрод» в зелених мішках кількістю 2 шт.; посівний матеріал виробника DEKALB «ACCELERON» в паперових мішках синього кольору загальною кількістю 41 штука; посівний матеріал виробника «Syngenta» в паперових мішках білого кольору, зеленого та синього кольору загальною кількістю 150 мішків, які вилучено 16.03.2021 в ході обшуку в приміщеннях, що використовуються ТОВ «Мітра - С» (), ТОВ Торговий Дім «Кредо Інвест» ( ) за адресою: Дніпропетровська область, м. Підгородне, вул. Партизанська, буд. 111 та належить ТОВ «Торговий дім «Агросервіс України» (ідентифікаційний код: 34886090, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Саранська, 59, кім.З).

Слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000559 від 26.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, тобто забруднення чи пошкодження земель та ч. З ст. 229 КК України, тобто незаконне використання знака для товарів та послуг.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що на адресу слідчого управління ГУНП в Полтавській області надійшла заява ОСОБА_8 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 . з 2016 року і по теперішній час, проводиться незаконна обробка посівного матеріалу, хімікатами невідомого доходження, які потраплять в грунт, що в подальшому призводить до забруднення грунту та води в житловому секторі м. Миргорода Полтавської області.

З метою збору доказів, які підтверджують факт вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а також причетність до його вчинення певного кола осіб, в період часу з по 17.03.2021 на підставі ухвали слідчого судці Октябрського районного суду м. Полтава, проведено обшук в приміщеннях, які використовуються ТОВ «Мітра» - за адресою: м. Підгороднє, Дніпропетровська область, м.Підгороднє, вул.Партизанська, буд.11

Постановою слідчого від 17.03.2021 року вилучені під час обшуку речі та документи визнані речовими доказами.

Крім того, слідчим проведено огляд посівного матеріалу та відібрано зразки зернової продукції та мішків для фасування, вилучених в ході обшуку.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що слідчим у клопотанні про накладення арешту на майно та у постанові про визнання речовими доказами вилученого в приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 посівного матеріалу належним чином не доведено про належність та значення як речового доказу посівного матеріалу у мішках до предмету злочину, який передбачає можливе забруднення землі в м. Миргород Полтавської області при протруюванні посівного зернового матеріалу.

Слідчим також не доведено наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна та яким чином арешт на вказане майно дозволить досягти дієвості кримінального провадження, та як зразки посівного зернового матеріалу відібрані.

За таких обставин колегія суддів вважає, що формальне посилання на положення ст.98 КПК України, яка регулює визначення майна та документів речовими доказами, не може розцінюватися як відповідне обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи внаслідок накладення арешту на належне такій особі майно та не відповідає принципам розумності, співрозмірності та пропорційності меті досудового слідства, а крім того може мати негативні наслідки для здійснення підприємницької діяльності зазначеними та іншими товариствами в період посівного періоду.

Крім того, доказів того, що майно на яке просить накласти арешт слідчий здобуте злочинним шляхом чи було об`єктом кримінального правопорушення не надано, а відтак таке майно не має ознак речового доказу, визначеного у положенні ст. 98 КПК України

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Також, варто звернути увагу і на позицію Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішенні по справі «Волохи проти України». В даному рішенні Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам КПК України, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

При розгляді клопотання слідчого будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею не допущено і колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 з доповненнями залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 30 березня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . Л.В. Нізельковська.