УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2021 Справа №607/8091/21

Провадження 1-кс/607/ 2627 /2021

м.Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, до затримання працюючого у ТОВ «Авакс проф» охоронцем, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2021 слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000304 від 11.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що групою слідчих ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000304 від 11.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисні корисливі злочини.

Встановлено, що 11.03.2021 близько 05:00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого заволоділи особистими речами ОСОБА_9 , чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 8758,44 грн. 11.03.2021 відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_8 , діючи повторно, 11.03.2021 близько 03:00 год., перебуваючи у під`їзді одного із будинків в м. Тернополі відкрито викрав мобільний телефон марки "Nokia", моделі "XI", чорного кольору, який належить ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 371,25 грн. 12.03.2021 відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК У країни.

Окрім цього, 11.03.2021 близько 09:10 год. ОСОБА_8 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_4 , відкрито викрали особисті речі ОСОБА_9 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на суму 1232,70 грн. 12.03.2021 відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Крім того, 11.03.2021 (точного часу органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи на території центрального ринку м.Тернополя, що по вул. Живова, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 , діючи повторно, відкрито викрав кросівки з написом «Merrell», вартістю 350 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. 26.04.2021 відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000552 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

28.04.2021 кримінальні провадження №№0000304, 0000552 об`єднані в одне кримінальне провадження та присвоєно єдиний номер №0000304 від 11.03.2021.

Ініціатор клопотання зазначила, що 11.03.2021 близько 05:00 год. у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , спільно із ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 11.03.2021 близько 05:00 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , маючи на меті заволодіти чужим майном, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я по відношенню до потерпілих, виконуючи вказівку ОСОБА_4 , утримував поряд із собою ОСОБА_10 з метою подолання з його сторони будь-якого опору, які могли б перешкодити ОСОБА_4 та ОСОБА_8 досягнути своєї мети. В свою чергу, ОСОБА_4 , з метою виконання вказівки ОСОБА_8 , підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , який знаходився у коридорі вказаної квартири, заламав останньому руки за спину, провів його у кімнату, де у цей час знаходились ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_9 , поставив ОСОБА_10 колінами на підлогу та опустив голову донизу, утримуючи його руки за спиною, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді синця на правій кисті та синця на лівому передпліччі, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. У цей час ОСОБА_8 підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , який лежав і спав на ліжку в кімнаті, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, приставив до його горла ніж із рукояткою зеленого кольору та білими вставками, підняв останнього з ліжка, заломав руки за спину та кисті рук зв`язав потерпілому мотузкою. Після цього наблизив його до ОСОБА_4 , який утримував ОСОБА_10 за руки та почав обшукувати потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Так, ОСОБА_11 у ОСОБА_9 віднайдено та забрано мобільний телефон мобільний телефон марки «Redmi» Note 9 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 5946 гривень 67 копійок із чохлом чорного кольору, виготовлений із пластмаси та з металевими вставками вартістю 111 грн. 77 коп. та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_3 . В подальшому ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_4 , погрожуючи ОСОБА_9 фізичною розправою, підняв рукою голову ОСОБА_9 та почав руками стискати шию, з метою отримання інформації щодо паролю до його особистої банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» за номером НОМЕР_3 .

Після цього ОСОБА_9 , будучи під впливом психологічного насильства, сприймаючи реальну загрозу для свого життя та здоров`я з сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , назвав пароль від належної йому банківської картки. В цей же час ОСОБА_8 положив ОСОБА_9 обличчям до низу на підлогу кімнати та наказав ОСОБА_4 спостерігати за ОСОБА_9 щоб останній не втік, а ОСОБА_10 із застосуванням погроз застосування фізичного насильства, змусив вийти з квартири та йти разом з ним до банкомату. В цей час ОСОБА_4 , діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , залишився у приміщенні квартири, де дозволив ОСОБА_9 піднятися на коліна та тримати голову рівно при цьому, утримуючи в руках ніж із рукояткою зеленого кольору та білими вставками, який перед виходом із квартири йому передав ОСОБА_8 та, розмахуючи ножем перед обличчям ОСОБА_9 , продовжував погрожувати йому фізичною розправою. Внаслідок вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_4 тривалих насильницьких дій щодо ОСОБА_9 та перебування останнього у зв`язаному стані в ділянці правого та лівого променево-зап`ясткових суглобів і лівого передпліччя утворились тілесні ушкодження у виді синців, що відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Орієнтовно о 07 год. 00 хв. цього ж дня ОСОБА_8 , використовуючи банківську картку ОСОБА_9 , продовжуючи погрожувати фізичним насильством ОСОБА_10 , повідомив йому пароль від банківської картки ОСОБА_9 та змусив його зняти готівкові кошти в сумі 2700 грн. із банкомату «АТМ56057 TERNOPIL» AT «Укрексімбанк» на вул. Шептицького, 21 в м.Тернополі. Заволодівши зазначеними грошовими коштами, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 повернулися у приміщення зазначеної квартири.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_8 заволоділи отриманими телефоном марки «Redmi» Note 9 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 5946 грн. 67 коп. із чохлом чорного кольору, виготовлений із пластмаси та з металевими вставками вартістю 111 грн. 77 коп. та готівковими коштами на суму 2700 гривень розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 8758 грн. 44 коп.

Окрім того, встановлено, що 11.03.2021 близько 08:30 год. у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які перебували у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 11.03.2021 близько 08:30 год., діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , погрожуючи застосуванням насильства, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, вийшли із зазначеної квартири разом з потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 о 09:00 год. цього ж дня та підійшли до ломбарду «Скарбниця», що знаходиться на бульварі Шевченка, 14 в м. Тернопіль. У свою чергу, перед входом у ломбард, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , залишився наглядати ОСОБА_10 на дворі, а ОСОБА_13 разом із ОСОБА_9 зайшли у ломбард. Орієнтовно о 09:37 год. цього ж дня ОСОБА_8 погрожуючи застосуванням фізичного насильства, примусив ОСОБА_9 здати належні йому особисті речі, а саме гітару марки «Parksons» «UK-24C» із чохлом чорного кольору з написом «Ibanez» загальною вартістю 1232 гривні 70 копійок у зазначеному ломбарді, за що ОСОБА_9 отримано грошові кошти на суму 400 гривень. Отримані з ломбарду кошти ОСОБА_9 , підкоряючись волі ОСОБА_14 , діючи під впливом погроз застосування до нього фізичного насильства, одразу передав ОСОБА_8 , який у свою чергу розділив їх між собою та ОСОБА_4 і у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , заподіяв майнову шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 1232 гривні 70 копійок.

11.03.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.03.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2021 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 23 год.59 хв. 07.05.2021, визначено заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України у випадку внесення застави.

29.04.2021 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч. 2 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2021 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 12.05.2021, з можливістю внесення застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України у випадку внесення застави.

Слідчий вказала, що 07.05.2021 сторонам кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Слідчий також зазначила, що дію запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, слід вчергове продовжити, оскільки заявлені стороною обвинувачення під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 цього запобіжного заходу ризики не зменшилися, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. На думку слідчого, наявні достатні підстави вважати, що у разі непродовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, в яких підозрюється. Окрім цього, необхідність продовження строку дії тримання ОСОБА_4 під вартою слідчий обґрунтовувала тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, які, відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами.

На думку слідчого, конкретні обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів свідчать про наявність підстав для продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий вважає, що викладені у клопотанні обставини та дані про особу підозрюваного виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому. Також вказав, що на даний час, відповідно до ст.290 КПК України, сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Втім, з урахуванням об`єму матеріалів та кількості підозрюваних, їх захисників у даному провадженні, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим ч.1 ст.177 КПК України ризикам, є потреба у продовженні строку тримання ОСОБА_4 під вартою, строком на 60 днів.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначаючи про необґрунтованість підозри та недоведення прокурором в судовому засіданні наявності вказаних у клопотанні ризиків. Вказав, що ОСОБА_4 не усвідомлював, що вчиняє кримінальні правопорушення щодо потерпілих, такі дії вчинив за вказівкою ОСОБА_8 , який попросив ОСОБА_4 допомогти виявити крадіжку речей з його квартири, чим ввів ОСОБА_4 в оману. Посилаючись на належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , наявність у нього постійного місця проживання, працевлаштованість, незадовільний стан здоров`я, здійснення ним догляду за бабусею похилого віку, просив обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою домашній арешт цілодобово.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 категорично заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, непричетність до інкримінованих йому кримінальних правопорушень та недоведення прокурором в судовому засіданні наявності вказаних у клопотанні ризиків. Просив врахувати незадовільний стан його здоров`я, зазначивши, що хворіє на гепатит типу С, має виразки в шлунку та потребує лікування, вказав про наявність постійного місця проживання та роботи, необхідність постійного догляду за 89-річною бабусею, вказуючи, що дотримуватиметься належної процесуальної поведінки. Підозрюваний ОСОБА_4 також вказав про застосування до нього психологічного та морального тиску, погроз з боку працівників поліції ГУНП в Тернопільській області під час надання ним пояснень щодо подій 11.03.2021.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, покази свідка ОСОБА_15 , дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000304 від 11.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

12.03.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

13.03.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 23 год.59 хв. 07.05.2021, визначено заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України у випадку внесення застави, а саме: носити електронний засіб контролю; з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; дати органу досудового розслідування на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон; утриматися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

29.04.2021 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, та у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

07.05.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 12.05.2021, з можливістю внесення застави в розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2021, та покладенням передбачених ст.194 КПК України обов`язків.

Із пояснень, наданих прокурором в судовому засіданні, та долучених до матеріалів провадження документів вбачається, що підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 в порядку ст.290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Положеннями ч.3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 11.03.2021, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ; протоколом затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ; протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ; протоколами слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 ; висновками судово-медичних експертиз, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий за погодженням з прокурором вказав на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує, що ОСОБА_4 інкримінуються кримінальні правопорушення, які віднесені до категорії тяжких злочинів, в тому числі, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих, слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_4 відомо місце проживання потерпілих, та на яких підозрюваний може впливати з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь, та враховано встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, що свідчить стійкість протиправної поведінки особи та небажання стати на шлях виправлення, що дає підстави вважати наявним, окрім вищезазначених, ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, у яких підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджуються з вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні про тяжкий злочин.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку, що заявлені стороною обвинувачення під час обрання підозрюваному запобіжного заходу ризики продовжують існувати та не зменшилися, що є підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, слідчий суддя враховує, що на час розгляду клопотання про продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000304 від 11.03.2021 перебуває на стадії відкриття матеріалів (ст. 290 КПК України).

У відповідності до ч.1 ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Поряд з цим, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, які відповідно до ст..12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів, у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та запобігання ризикам, що мають місце під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, складання та скерування обвинувального акту до суду, свідчить про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.

Втім, наведені в судовому засіданні підозрюваним та його захисником доводи, в тому числі і щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваного, наявності у підозрюваного постійного місця проживання, роботи до затримання, міцних соціальних зв`язків, його позитивної характеристики, не можуть бути безумовною підставою для застосування щодо підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого. З огляду на викладене, вимоги сторони захисту про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, задоволенню не підлягають.

Надаючи оцінку наведеним в судовому засіданні підозрюваним та його захисником твердженням про незадовільний стан здоров`я, слідчий суддя зазначає, що належного медичного висновку, який би засвідчував факт неможливості тримання ОСОБА_4 під вартою за станом здоров`я з урахуванням тих діагнозів, на які посилався підозрюваний та його захисник, слідчому судді не надано. Таким, чином, дані, що свідчать про наявність у ОСОБА_4 будь-яких тяжких захворювань, що перешкоджають триманню його в слідчому ізоляторі, а також інші обставини, що перешкоджають триманню його під вартою, відсутні.

Слідчий суддя також враховує показання допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 бабусі підозрюваного ОСОБА_4 в частині характеризуючи даних особи підозрюваного. Втім, за наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні тяжких злочинів з такими кваліфікуючими ознаками як вчинення повторно та за попередньою змовою групою осіб, на переконання слідчого судді, навіть позитивна характеристика особи ОСОБА_4 не усуває існування доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.
Поряд з цим слідчий суддя враховує, що продовжуючи застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків, вважає, що для їх запобігання застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, як на тому наполягала сторона захисту.

До того ж, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, за доводами сторони захисту, в судовому засіданні не встановлено.

Так, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст.177 КПК України. Доводи сторони захисту щодо відсутності заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, наведені прокурором у судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

На переконання слідчого судді, застосований відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Враховуючи викладене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_18 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 09.07.2021.

Крім того, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне залишити заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2021, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом і не є завідомо непомірною для підозрюваного.

За таких обставин, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Разом з тим, під час розгляду слідчим суддею даного клопотання, підозрюваний ОСОБА_4 подав суду заяву, в якій вказав про порушення його прав під час проведення досудового розслідування, які полягають у застосуванні працівниками ГУНП в Тернопільській області щодо нього психологічного та морального тиску.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне зафіксувати таку заяву, доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові, провести перевірку фактів, викладених в письмовій заяві ОСОБА_4 від 11.05.2021 щодо психологічного та морального тиску з боку працівників поліції ГУНП в Тернопільській області.

Керуючись ст..ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 290, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, до 23 год. 59 хв. 09.07.2021, із визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2021.

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові, провести перевірку фактів, викладених в письмовій заяві ОСОБА_4 від 11.05.2021 щодо психологічного та морального тиску з боку працівників поліції ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1