Справа № 524/2799/21
Провадження № 1-кп/524/371/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження (до суду не викликались на підставі ч.2 ст.381 КПК України):

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000130 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_5 є батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубо порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, достовірно знаючи про те, що згідно з рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.02.2008 та виконавчого листаАвтозаводського районного суду м. Кременчука №2-469 від 03.03.2008, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2007 року, маючи змогу отримувати стабільний заробіток та сплачувати аліменти, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , так як офіційно не працевлаштувався, на обліку в центрі зайнятості не перебував, допомоги на утримання дитини не надавав. У результаті протиправних дій ОСОБА_5 , відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 6743335 виникла заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.03.2021 у розмірі 198 162, 95 грн., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 164 КК України як кримінальний проступок, оскільки він злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ( аліментів).

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, який затверджено прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Потерпіла ОСОБА_6 , також не заперечують щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку, що вбачається з її письмової заяви.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення - проступку за ч.1 ст. 164 КК України повністю доведена.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст.62 Конституції України і норм КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного правопорушення повністю доведена.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого , судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває .

Призначаючи покарання, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 302, 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з отримання копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1