Справа № 298/792/19 Провадження № 1-в/304/4/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника персоналу органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
його захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше судимого,

про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,

В С Т А Н О В И В:

до Перечинського районного суду після визначення підсудності Закарпатським апеляційним судом надійшло подання начальника Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, в якому останній просить вирішити питання щодо можливості звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 02 червня 2017 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку. Посилається на те, що під час перебування на обліку засуджений зарекомендував себе позитивно, 05 червня 2018 року без поважної причини не з`явився для реєстрації до органу пробації, після чого йому було надіслано виклик про явку на 14 червня 2018 року. Однак напередодні до органу пробації з`явилася рідна сестра засудженого, яка повідомила, що брат утримується під вартою у Словацькій Республіці. Після першочергових пошукових заходів, сектором пробації до поліції було направлено подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів. Такими заходами 11 березня 2019 року встановлено, що 06 травня 2018 року ОСОБА_5 було затримано за нелегальний перетин українсько-словацького кордону та на даний час він знаходиться під вартою; справа ТТр/28/2018 перебуває на розгляді суду м. Гуменне. Крім цього ініціатор подання зазначає, що 07 травня 2019 року ними було відібрано пояснення від рідної сестри ОСОБА_5 та з`ясовано, що зі слів його адвоката брат перебуває під слідством у м. Кошице, розгляду справи відносно нього ще не було. Відтак вказує на те, що засуджений з 05 червня 2018 року не з`являвся для реєстрації, оскільки знаходився за межами України, тому попередження ОСОБА_5 не виносилися та не відбиралися пояснення. Вважає ОСОБА_5 згідно презумпції невинуватості невинним до того часу, поки його вину не буде доведено у порядку передбаченому законодавством і встановлено вироком суду, що набрав законної сили. Так засуджений за період перебування на обліку до адміністративної відповідальності не притягався, згідно вимоги ВІЗ ГУ НП у Закарпатській області від 05 квітня 2019 року нового злочину не вчинив, за місцем проживання характеризується посередньо, скромний, товариський та такий, який бере активну участь у спортивних заходах, а тому начальник Великоберезнянського РС пробації просить подання задовольнити.

У судовому засіданні начальник Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 подання підтримав та просив таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини. Зазначив також, що ОСОБА_5 нового злочину не вчинив, протягом року вчасно з`являвся на реєстрацію, аж допоки не був затриманий словацькими правоохоронцями за нелегальний перетин кордону, у зв`язку з чим з`являтися до органу пробації перестав, що у свою чергу вважає поважною причиною неявки для реєстрації.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що у 2018 році через перетин українсько-словацького кордону поза пунктом пропуску, був затриманий на території Словацької Республіки та згодом засуджений, а тому з 05 червня 2018 року не міг з`являтися для реєстрації до органу пробації. Крім того зазначив, що в цей період помер його батько, що також стало перепоною для явки на реєстрацію, однак в той же час просив задовольнити подання та звільнити його від покарання за вироком суду, оскільки ніяких злочинів на території України він не вчиняв та вчиняти не буде, має сім`ю, яку необхідно утримувати, є працевлаштованим. Його захисник адвокат ОСОБА_6 також зазначила, що підстав для відмови у задоволенні подання не має, вказувала також на молодий вік засудженого та його важке матеріальне становище.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 за встановлених обставин проти задоволення подання органу пробації заперечив, зазначивши, що засуджений не виконав жоден із покладених на нього обов`язків, протягом півтора року на території України не перебував, а відтак змінив місце проживання без дозволу органу пробації та відповідно не з`являвся протягом вказаного часу на реєстрацію.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали подання, суд приходить до таких висновків.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких вцілому свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75, 76 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом іспитового строку.

Встановлено, що вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 02 червня 2017 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки та зобов`язано не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Вирок суду набрав законної сили 04 липня 2017 року та звернений до виконання (а. ос. с. 1, 2-4).

Третього серпня 2017 року засуджений був взятий на облік органу з питань пробації та 08 серпня 2017 року попереджений про те, що у разі ухилення від покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання, а також ОСОБА_5 роз`яснено положення ч. 3 ст. 164 КВК України, про що останній надав відповідну розписку. Того ж дня засудженого ознайомлено з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме першу середу кожного місяця (а. ос. с. 6, 12, 13, 14).

Крім того, із засудженим було проведено профілактичну бесіду та ознайомлено з переліком адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, про що складено відповідну довідку. Такі профілактичні бесіди органом пробації проводилися з ОСОБА_5 періодично протягом його явки на реєстрацію (а. ос. с. 17, 28, 31, 39).

Як видно з листка реєстрації, в період з 06 вересня 2017 року по 02 травня 2018 року ОСОБА_5 систематично з`являвся для реєстрації до органу пробації, однак, починаючи з 05 червня 2018 року з`являтися перестав, натомість 12 червня 2018 року прийшла його рідна сестра ОСОБА_7 , яка надала письмові пояснення про те, що її брат перебуває у Словацькій Республіці під вартою. Останнього разу вона бачила його близько місяця тому, у разі його повернення додому зобов`язалася повідомити про обов`язкову явку до органу пробації (а. ос. с. 15, 44).

Через наведені обставини органом пробації були проведені першочергові пошукові заходи, в результаті яких встановлено, що засуджений ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності Великоберезнянським ВП не притягався; в період з 03 серпня 2017 року по 20 червня 2018 року за медичною допомогою до Великоберезнянської РЛ не звертався; станом на 23 червня 2018 року у Закарпатській УВП № 9 не утримується; в АДРЕСА_1 не зареєстрований, але проживав, на даний час місце перебування засудженого органу місцевого самоврядування невідоме; інформація щодо перетину ним Державного кордону України відсутня, а відтак органом пробації 19 липня 2018 року направлено подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів до Великоберезнянського відділення поліції, де відносно такого заведено ОРС «Розшук» № 1400418 від 13 серпня 2018 року (а. ос. с. 46, 47, 48, 49, 50, 51, зворот, 52, 53, 54, 58-59, 60, 66-67, 68-70).

Як вбачається з матеріалів особової справи, 27 лютого 2019 року працівниками СКП Великоберезнянського ВП встановлено місцезнаходження розшукуваного громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, згідно повідомлення Сектору Міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 258/106/13-2019 від 18 лютого 2019 року, за нелегальний перетин українсько-словацького кордону 06 травня 2018 року був затриманий та знаходиться під вартою за адресою: Ustav na vykon vazby a trastu. Florianska nr. 18 SK-041 42 Kosice. Справа ТТр/28/2018 знаходиться у суді m. Humenne (а. ос. с. 74, 75).

Крім цього як видно з пояснень рідної сестри засудженого ОСОБА_7 від 07 травня 2019 року, від адвоката ОСОБА_5 їй відомо, що брат знаходиться під слідством у м. Кошице по обвинуваченню з приводу незаконного перетину Державного кордону. З братом вона спілкувалася на початку року і той повідомив, що судове засідання повинно було відбутися 06 лютого, однак його перенесли, більше ніякої інформації він не повідомляв. Наскільки їй відомо все це затягнеться приблизно на півроку (а. ос. с. 79).

В той же час за вказаних обставин, 10 червня 2019 року органом пробації до суду подано подання для вирішення питання щодо можливості звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового терміну (а. ос. с. 81, 82).

Ухвалою Великоберезнянського районного суду від 06 вересня 2019 року вказане подання задоволено та звільнено ОСОБА_5 від покарання, призначеного йому вироком цього ж суду від 02 червня 2017 року у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки (а. ос. с. 89-90).

Однак ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16 січня 2020 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково та скасовано вказану ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06 вересня 2019 року з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції (а. ос. с. 114-115). У порядку ст. 375 КПК України суддею колегії висловлено окрему думку про те, що апеляційним судом не враховані пояснення прокурора, відповідно до яких відомості про вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення не вносилися до ЄРДР, так само як і матеріали подання не містять будь яких даних про це за фактом вчинення ним кримінально-протиправних дій, у тому числі пов`язаних з нелегальним перетином українсько-словацького кордону. Крім цього зазначено, що ні в апеляційній скарзі прокурора, ні у матеріалах самого подання не вказується на те, що ОСОБА_5 не виконував покладені на нього обов`язки (а. ос. с. 114-116, 117-118).

Натомість під час нового розгляду даного подання судом встановлено, що ОСОБА_5 не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, зокрема не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, що стверджується листком реєстрації, згідно якого ОСОБА_5 починаючи з 05 червня 2018 року аж до закінчення іспитового строку для реєстрації першої середи кожного місяця до органу пробації не з`являвся, а також виїхав (поза пунктом пропуску) за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а відтак не зробив належних висновків та не довів свого виправлення під час випробувального терміну.

Обставини, на які посилається ініціатор клопотання у своєму поданні, що протягом визначеного вироком іспитового строку засуджений ОСОБА_5 виконав покладені на нього обов`язки і тому після закінчення цього строку суд має звільнити його від відбування призначеного покарання, не узгоджується із вимогами ст. 78 КК, 165 КВК України, а також ч. 3 ст. 75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед не вчинить нового злочину.

Суд не може взяти до уваги посилання начальника органу пробації ОСОБА_4 на те, що неявки засудженого на реєстрацію мали місце з поважних причин, тому що такий перебував під вартою на території іншої держави, оскільки відбування покарання за вироком суду чи тримання особи під вартою може вважатися поважною причиною лише у випадку її подальшого виправдання.

До того ж судом письмовими поясненнями рідної сестри ОСОБА_5 ОСОБА_7 (а. ос. с. 44, 79), а також повідомленням Сектору міжнародного поліцейського співробітництва Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 18 лютого 2019 року (а. ос. с. 75) встановлено, та не заперечується самим засудженим факт вчинення ним в період іспитового строку нового кримінального правопорушення (хоча й на території іншої держави), що визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.

Законодавець не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду, тому доводи подання на засади презумпції невинуватості є безпідставними.

Також суд не може прийняти до уваги посилання засудженого, як на одну з причин його неявки до органу пробації на реєстрацію те, що в той період помер його батько ОСОБА_8 , оскільки як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14 квітня 2018 року такий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого засуджений ще 02 травня 2018 року з`явився до органу пробації.

Як зазначено в ч. 3 ст. 166 КВК України невиконанням обов`язків вважається, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Тобто закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме виконанням покладених на нього обов`язків та не вчиненням нового злочину.

На підставі наведеного та зважаючи на те, що безпідставне звільнення від покарання особи, яка протягом року під час іспитового строку не виконувала покладених на неї обов`язків, порушує такі загальні засади кримінального провадження, як законність та рівність всіх перед законом і судом, внаслідок чого у суду відсутні підстави для звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_5 , а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 44, 78 ч. 1 КК України, ст. 165, 166 КВК України, ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні подання начальника Великоберезнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1