В И Р О К

іменем України

07.06.2021 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області у складі судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Жашків кримінальне провадження № 0000483 від 24 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубище Красилівського району Хмельницької області, громадянина України, розлученого, з середньо-технічною освітою, не працюючого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України;

Сторони кримінального провадження:

Сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_6 .

Сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 рішенням Жашківського районного суду від 24 вересня 2010 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Але, починаючи з 10 вересня 2010 року по 1 квітня 2017 року та з 1 липня 2017 року по 1 грудня 2019 року, від сплати встановлених рішенням суду аліментів злісно ухилявся, на облік в цент зайнятості як шукаючий роботу не ставав, мав прибутки від тимчасових робіт, з яких виплат аліментів не проводив, достовірно знаючи, що Жашківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області відкрито виконавче провадження про стягнення з нього аліментів, не вживав ніяких заходів для погашення заборгованості, добровільно рішення суду не виконував, на неодноразові попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів не реагував, чим допустив заборгованість по виплаті аліментів за вищевказаний період часу, яка, згідно з розрахунком державного виконавця Жашківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області станом на 1 грудня 209 року становить 65 962,17 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 164 КК України, визнав частково та показав, що дійсно певний період не сплачував аліменти на утримання дочки. Пояснив, що не мав можливості регулярно сплачувати кошти у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем. Проте постійно спілкувався з дитиною, купував одяг, дарував подарунки на свята, ходив до школи, де, зокрема, здавав кошти.

Крім того, ОСОБА_3 зазначив що у лютому 2020 року його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Вказане стягнення він відбув у повному обсязі.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що почала отримувати аліменти з грудня 2020 року, до цього виплат не отримувала. Одягу для дитини ОСОБА_3 не купував.

Також у судовому засіданні допитані свідки, працівники Жашківського районного відділу державної виконавчої служби, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повідомили, що обвинувачений є боржником у виконавчому провадженні, виплати ним не проводились, довідок щодо виплат він не приносив, згідно довідок податкової служби та пенсійного фонду обвинувачений ніде не працював.

Крім того, в судовому засіданні досліджено довідку Жашківської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості від 6 листопада 2019 року № 01-18/609, в якій повідомлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку, як зареєстрований безробітний не перебував та не перебуває.

Відповіддю № від 1 жовтня 2019 року Пенсійний фонд України повідомив, що інформації про ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як особи, яка працює за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи не знайдено.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, піддавши їх оцінці, суд приходить до переконання, що своїми умисними діями ОСОБА_3 здійснив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто здійснив злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

В той же час, суд не може залишити поза увагою, що постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2020 року (справа № 693/31/20) ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Факт повного відбуття призначеного покарання встановлено в ході судового розгляду.

У подальшому, Черкаський апеляційний суд постановою від 14 серпня 2020 року задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_6 .

Скасував постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП на підставі п.8 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд зазначає, що серед покарань, передбачених ст. 51 КК України, відсутній такий вид покарання, як суспільно корисні роботи.

За приписами ч. 1 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Вказане визначення збігається із приписами ст. 301 КУпАП.

Поняття суспільно корисних робіт визначено у ст. 311 КУпАП, відповідно до якої суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Право не бути притягненим до суду або покараним двічі за одне й те саме діяння (non bis in idem) закріплено в ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція): Нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Положення попереднього пункту не перешкоджають відновленню провадження у справі згідно із законом та кримінальною процедурою відповідної держави за наявності нових або нововиявлених фактів чи в разі виявлення суттєвих недоліків у попередньому судовому розгляді, які могли вплинути на результати розгляду справи.

Жодних відступів від положень цієї статті не допускається на підставі статті 15 Конвенції.

Практика застосування ЄСПЛ ст. 4 Протоколу № 7 є непослідовною та в деяких випадках навіть суперечливою. Також у практиці Суду дія принципу «non bis in idem» поширюються лише на кримінально-правову сферу, межі якої суд розуміє значно ширше, ніж національні юрисдикції держав членів Ради Європи. ЄСПЛ відносить до кримінально-правових й окремі види адміністративних правопорушень.

У справі «Oliveira пройти Швейцарії» Цюріхський окружний суд (Bezirksgericht) у рішенні зазначає, що принцип «non bis in idem» притягнення до адміністративної відповідальності виключає можливість подальшого кримінального переслідування особи, проте, оскільки ретельне розслідування показало, що ті самі факти становлять більш серйозне, кримінально-каране порушення, то перше рішення і покарання повинні бути скасовані. Розмір штрафу в другому процесі був зменшений з урахуванням вже сплаченої суми стягнення на підставі першого рішення. ЄСПЛ за цією справою дійшов висновку, що це типовий приклад, коли одне діяння становить два окремих правопорушення. У таких випадках, на думку ЄСПЛ, як правило, більше покарання поглинає менше.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зарахувати до покарання, призначеного судом у кримінальному провадженні, покарання, призначене судом за наслідками притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 342-351, 363-368 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Зарахувати до призначеного покарання відбуте покарання у вигляді виконання суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку суду негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Юлія Дмитрівна Коцюбинська