Провадження № 1-кс/947/6704/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 (в редакції від 10.11.2015 року), ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обставини вчинення кримінального правопорушення викладені слідчим письмово в клопотанні.
Слідчий звертається з клопотанням обґрунтовуючи його тим, що ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неодноразовому продовженні запобіжного заходу на даний час не сплили та продовжують існувати.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти клопотання, вказавши, що клопотання необґрунтоване, ризики відсутні, сторона захисту не погоджується з повідомленою підозрою, на підставі чого просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими клопотання обґрунтовується, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як встановлено в судовому засіданні, 27.07.2020 року відносно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; ч.2 ст.209 (в редакції від 10.11.2015 року) КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення правочину з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, з метою приховування та маскування незаконного походження такого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; ч.3 ст.358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: підроблення посвідчення та іншого офіційного документа, який видається установою, організацією, нотаріусом, вчинені за попередньою змовою групою осіб; ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підроблених документів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. Вказане письмове повідомлення про підозру, згідно долучених до клопотання матеріалів, було вручено підозрюваному у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

30.07.2020 року Київським районним судом м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням останнього в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з альтернативою внесення застави у розмірі 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень, до 26.09.2020 включно.

23.09.2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси продовжено строк досудового розслідування до 6 місяців, тобто до 27.01.2021 року.

24.09.2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень, до 22.11.2020 року.

19.11.2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень до 17.01.2021 року.

13.01.2021 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси продовжено строк досудового розслідування до 9 місяців, тобто до 27.04.2021 року.

21.04.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та матеріали кримінального провадження були відкриті для ознайомлення стороні захисту в порядку ст.290 КПК України.

Зокрема станом на 18.05.2021 року підозрюваний ОСОБА_4 , та його захисник ОСОБА_5 , та інші сторони у кримінальному провадженні у тому числі підозрювані та їх захисники, в повному обсязі не ознайомились з матеріалами вказаного кримінального провадження, а тому завершити його, тобто направити з обвинувальним актом до суду не представляє можливим.

26.04.2021 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, було винесено ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , строком до 25.05.2021 року включно.

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, завершити досудове розслідування в межах вказаного строку не являється можливим, оскільки необхідно виконати вимоги ст.290 КПК України, надати сторонам кримінального провадження матеріали для ознайомлення, в тому числі і додатки до нього (перегляд відеозаписів, ознайомлення з відеозаписами допиту потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, ознайомлення з висновками експертиз, тощо) скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

21.04.2021 року підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 5 ст. 219 КПК України передбачено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Таким чином, в силу норм ч.5 ст.219 КПК України, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, однак, воно не вважається закінченим, оскільки у даному випадку обвинувальний акт до суду не направлено, у зв`язку з тим, що здійснюється виконання вимог ст.290 КПК України - ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, на виконання яких строки досудового розслідування не поширюються.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 (в редакції від 10.11.2015 року), ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України.

Обґрунтовуючи пред`явлену підозру за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 (в редакції від 10.11.2015 року), ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України сторона обвинувачення посилається на: протокол обшуку від 01.06.0219 року за місцем мешкання підозрюваного, протокол огляду предмету фотокарток розміром 3x4 із зображенням підозрюваного, протокол тимчасового доступу до речей та документів від 05.05.2020 року, копії документів, вилучені під час тимчасового доступу у ГУ ДМС в Одеській області, висновок експерта №20-74 судової оціночно-будівельної експертизи від 25.03.2020 року, висновок експерта №19-4100 судової оціночно-будівельної експертизи від 04.02.2020 року, висновок експерта №20-3576 судової оціночно-будівельної експертизи від 30.06.2020 року та інші матеріали клопотання в сукупності.

Враховуючи обґрунтованість підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 (в редакції від 10.11.2015 року), ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, з огляду на тяжкість можливого покарання, у випадку подальшого визнання підозрюваного винним у їх вчиненні, слідчий суддя приходить до переконання що ризики, які існували на момент застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу та його неодноразовому продовжені, не зменшилися та продовжують існувати, а саме ризики у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду та можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

В частині визначеного розміру застави, слідчий суддя, з огляду на майновий та сімейний стан підозрюваного, встановлені в судовому засіданні ризики, обставини інкримінованому підозрюваному кримінального правопорушення, приходить до переконання, що обраний ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 30.07.2020 року розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Разом з тим, в частині строку, на який сторона обвинувачення просить продовжити строк дії запобіжного заходу, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст.283 КПК України «Загальні положення закінчення досудового розслідування», особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тобто, в даному випадку, закінченням досудового розслідування буде момент звернення до суду з обвинувальним актом, та відповідно внесення прокурором відомостей про закінчення досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування та направлення обвинувального акту до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, ризики не зменшились, що виправдовує подальше тримання під вартою підозрюваного і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 60 днів, які обчислювати з 22.10.2019 року по 19.07.2021 року, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, який складає до його спливу 6 (шість) днів, у строк якого не враховувати відповідно до ч.3 ст.219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст.290 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 205, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідним визначеним слідчим суддею розміром застави у сумі 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень, до 19.07.2021 року включно, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор".
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1