Справа № 442/7218/20
Провадження № 1-кс/442/521/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року cлідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, -

в с т а н о в и в :

Представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0001382 від 03.11.2020, в якій просить невідкладно розглянути подане клопотання, направити копію прийнятих процесуальних рішень та доказів направлення і вручення скаржнику.
В обґрунтування скарги посилається на те, що у кримінальному провадженні № 0001382, що відкрито за заявою ОСОБА_3 , останній є потерпілим. 27.01.2021 ним та потерпілим було подано клопотання про вчинення належних слідчих (розшукових) та процесуальних дій в канцелярію Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області. Однак, жодної відповіді про розгляд вказаного клопотання слідчим так і не отримав. Просить зобов`язати слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області розглянути подане ним клопотання.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд скарги, скерував матеріали кримінального провадження №0001382 від 03.11.2020, а тому в порядку ч.3 ст.306 КПК України суд розглядає дану скаргу без його участі.
В судове засідання особа, яка подала скаргу будучи неодноразово повідомленою про час і місце проведення такого, у відповідності до положень ст. 135 КПК України, повторно не з`явилася.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування врегульовано статтею 306 КПК. Зокрема, частиною першою вказаної статті передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК.
Частиною другою статті 306 КПК визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
За приписами частини третьої статті 306 КПК розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні визначений статтею 135 КПК, частиною першою якої передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 неодноразово викликалися в судові засідання шляхом телефонограми, однак такі в судові засідання: 08.04.2021, 12.04.2021, 15.04.2021, 22.04.2021 та 26.04.2021 не з`явилися, причини неявки не повідомили, жодних клопотань не скеровували.
Відповідно до імперативних вимог частини третьої статті 306 КПК участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника (принаймні однієї із зазначених осіб) є обов`язковою. Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.
Таким чином, закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. Не передбачає закон і можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд (якщо в судовому засіданні не бере участі його захисник чи представник).
У частині другій статті 307 КПК визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.
Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і скаржника, і його захисника чи представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК .
Прийняття ж у такому випадку іншого рішення, крім зазначених у частині першій статті 307 КПК , не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті (зокрема, про залишення скарги без розгляду) суперечитиме закріпленій у пункті 2 частини першої статті 7 , статті 9 КПК засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено. Тоді як згідно з частиною другою статті 19 Конституції України суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, враховуючи неодноразові випадки неявки скаржника та його представника на судові виклики з невідомих причин та беручи до уваги наведені вище норми законодавства, слідчий суддя вважає, можливим здійснити розгляд скарги у відсутності скаржника та його представника.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Частина перша ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Враховуючи неявку учасників, розгляд скарги проводиться на підставі скарги та поданих до неї документів.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчою суддею встановлено, що 03.11.2020 внесені відомості, на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 28.10.2020, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 158-3 КК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий та його представник має право заявляти клопотання.
Крім цього, відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається з матеріалів скарги, 27.01.2021 ОСОБА_3 та його адвокатом ОСОБА_4 було подано в канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області клопотання про вчинення належних слідчих (розшукових) та процесуальних дій Вх. № 409 від 27.01.2021 (а/с 11).
02.02.2021 та 08.02.2021 слідчою ОСОБА_5 було скеровано повідомлення про те, що 12.01.2021 кримінальне провадження № 000138 від 03.11.2020 за ч. 2 ст. 158-3 КК України закрито на підставі ч. 1 с. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення (а/с 12).
Відповідно до копії постанови від 24.03.2021 про відмову в задоволенні клопотання вбачається, що слідчою Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про звернення з клопотанням до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про надання дозволу на проведення тимчасового доступу до документів і в задоволенні такого відмовлено.
Отже, на думку слідчої судді клопотання представника потерпілого про зобов`язання слідчої звернутися до слідчого судді з клопотанням у відповідності до ст. 163 КПК України розглянуто в порядку ст. 220 КПК України і в його задоволенні відмовлено повністю.
Таким чином, з приводу розгляду вказаного клопотання слідчою прийнято передбачене законом рішення, а тому слідча суддя не знаходить підстав для задоволення скарги в зазначеній частині.
Що стосується частини скарги ОСОБА_4 , в порядку судового контролю, про результати виконання ухвали проінформувати слідчого суддю Дрогобицького районного суду Львівської області, направивши йому копію прийнятих процесуальних рішень та доказів направлення та вручення їх ОСОБА_4 , слідча суддя вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.
Крім того, КПК визначено, що на підставі ухвали слідчого судді застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України).
Отже, слідчий суддя це суддя, уповноважений забезпечувати законність і обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування в кримінальному провадженні, до компетенції якого належить прийняття рішення про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, надання дозволу на проведення слідчих та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права людини, розгляд скарг на дії (бездіяльність) слідчого та прокурора.
Слідчий суддя уповноважений здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Передусім йдеться про застосування запобіжних заходів. Це саме стосується й таких слідчих (розшукових) дій, як: обшук, огляд тощо. У статтях 303-308 КПК передбачено оскарження визначеного законом переліку рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування до слідчого судді. Закон визначає слідчого суддю як суб`єкта, який під час досудового розслідування вирішує питання, пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод осіб, і розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність у кримінальному процесі.
Слідчий суддя, вирішуючи питання, віднесені до його компетенції, приймає рішення у формі ухвал.
Судовий контроль слідчий суддя здійснює лише у вищезазначених випадках, під час розгляду клопотань про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження та під час розгляду скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищенаведене, слідча суддя доходить висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідча суддя
постановив:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0001382 від 03.11.2020 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1