Справа № 545/1939/21
Провадження № 1-в/545/299/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,з участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

у с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув 1/2 строку призначеного покарання та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви заперечував з тих підстав, що засуджений ОСОБА_4 за час відбуття покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці; вважає, що до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від покарання.

Засуджений у судове засідання не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник адміністрації у судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації у судове засідання не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви та особової справи, суд проходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.09.2020 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 03.08.2020 року по 11.09.2020 року. Згідно з розпорядженням суду вирок набрав законної сили 13.10.2020 року. Згідно з протоколом затримання ОСОБА_4 затриманий 03.08.2020 року.

Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням засуджений ОСОБА_4 відбув більше 1/2 призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

За період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 мав одне заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці (30.04.2021 року), стягнень не мав.

Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Божковська виправна колонія (№16)», засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо, працевлаштований у виробничій майстерні установи, до праці ставиться сумлінно; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. За вироком суду цивільного позову не має. Виконавчі листи на адресу установи не надходили. Адміністрація установи вважає, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

Так, одним із показників виправлення засудженого є висновок адміністрації установи про те, що засуджена особа «стала на шлях виправлення» або «довела своє виправлення».

У зазначеному випадку, адміністрація установи у своїй характеристиці зазначила, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці «довів своє виправлення». На обґрунтування свого висновку адміністрація установи навела певні обставини, які, на її думку, свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення. Вказані обставини знайшли своє підтвердження і в ході судового розгляду.

Аналізуючи встановлені судом обставини суд вважає, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України,-

у х в а л и в:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 01 місяць 27 днів від відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.09.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1