Справа № 359/2820/21
Провадження № 1-кс/359/482/2021
У Х В А Л А
Іменем України

27 травня 2021 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту нерухомого майна,

в с т а н о в и в :
У проваджені Бориспільського міськайонного суду Київської області перебуває вищезазначене клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту з земельних ділянок,кадастрові номера: :05:007:0225; :05:007:0226; :05:007:0227; :05:007:0228; :05:007:0235; :05:007:0236; :05:007:0237; :05:007:0238; :05:007:0239; :05:007:0240; :05:007:0241; :05:007:0242,

:05:007:0243; :05:007:0244; :05:007:0245, які розташовані в межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, що був накладений ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2019 в межах кримінального провадження № 0000290 від 25.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Заявник вважає, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2019 року, про накладення арешту на вищезазначені земельні ділянки, обмежує конституційні права власника даного майна та є такою, яка підлягає скасуванню, враховуючи те, що до теперішнього часу в кримінальному провадженні не встановлено факти причетності ОСОБА_3 до скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Також слідчий під час обґрунтування накладення арешту на майно вказував, що арешт необхідно накласти з метою відшкодування шкоди, завданої діяннями підозрюваного, обвинуваченого, який вчинив суспільно небезпечне діяння та з метою можливої конфіскації майна чи відшкодування шкоди за цивільним позовом. Проте зазначене обґрунтування не має під собою фактичних підстав. Відшкодування матеріальної шкоди за цивільним позовом за рахунок земельних ділянок зазначених вище, які належать ОСОБА_3 на праві власності, неможливе у зв`язку з тим, що відшкодування шкоди здійснюється особою винною в заподіянні шкоди. Вина ОСОБА_3 в завданні шкоди не доведена, їй не повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Дані земельні ділянки ОСОБА_3 отримала на підставі правомірних дій передбачених законом. Рішенням Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області №1575-39-Y від 02.04.2009 року затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0142, розташованої в с. Безуглівка на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Згідно листа № 2-16/12/1066 Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області вказано, що цільове призначення із «земель для ведення особистого селянського господарства» на «землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» змінювалося відносно суцільної ділянки до її поділу, загальною площею 3,0106 га, тому є всі підстави вважати, що така зміна була цілком правомірною, оскільки в охоронну зону магістрального газопроводу потрапила лише частина ділянки, на яку розповсюджувалися обмеження щодо забудови.

ОСОБА_3 зазначила, що жодного відношення до вище зазначеної кримінальної справи немає. Отже, власник майна, на яке накладено арешт вважає, що необхідність арешту майна відпала.
У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Причини неявки суду не відомі. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання. Уповноважена особа прокуратури не надала суду документів які б підтвердили чи спростували підстави законного накладення арешту на нерухоме майно. Разом з цим, заявник через канцелярію суду надала заяву якою просить розглядати клопотання у її відсутність, та задовольнити клопотання у повному обсязі із підстав зазначених в ньому.

Фіксування судового засідання під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами клопотання, матеріалами кримінального провадження № 0000290 від 25.10.2018 року, дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ЕСНК 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Зегіез А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2019 року було накладено заборону на відчуження (шляхом накладення арешту) земельних ділянок, які розташовані в межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, зокрема, які належать на праві власності ОСОБА_3 з кадастровими номерами:
:05:007:0225; :05:007:0226; :05:007:0227; :05:007:0228; :05:007:0235; :05:007:0236; :05:007:0237; :05:007:0238; :05:007:0239; :05:007:0240; :05:007:0241; :05:007:0242,

:05:007:0243; :05:007:0244; :05:007:0245;

Зазначена ухвала обґрунтована тим, що вищевказані земельні ділянки були об`єктом злочинних дій.
Дані земельні ділянки ОСОБА_3 отримала на підставі рішення Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області №1575-39-Y від 02.04.2009 року затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :08:007:0142, розташованої в с. Безуглівка на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта ОСОБА_3 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами:

:05:007:0225; :05:007:0226; :05:007:0227; :05:007:0228; :05:007:0235; :05:007:0236; :05:007:0237; :05:007:0238; :05:007:0239; :05:007:0240; :05:007:0241; :05:007:0242;

:05:007:0243; :05:007:0244; :05:007:0245.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000290 судом встановлено, що до теперішнього часу в кримінальному провадженні не встановлено факти причетності ОСОБА_3 до скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Враховуючи викладене, оскільки не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий спосіб втручання у право власності заявника ОСОБА_3 який позбавляє її права розпоряджатися належними їй на праві приватної власності земельними ділянками, слідчий суддя приходить до висновку, що подальше застосування заходів забезпечення у кримінальному провадженні є необґрунтованим та безпідставним, що суперечить вимогам ст.41 Конституції України та ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 16, 100, 170,173-174, 309, 376 КПК України.

у х в а л и в:
Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме земельні ділянки з кадастровими номерами: -
:05:007:0225; :05:007:0226; :05:007:0227; :05:007:0228; :05:007:0235; :05:007:0236; :05:007:0237; :05:007:0238; :05:007:0239; :05:007:0240; :05:007:0241; :05:007:0242,

:05:007:0243; :05:007:0244; :05:007:0245, які розташовані в межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, що був накладений ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2019 року.

Скасувати заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обмежень) стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами:

:05:007:0225; :05:007:0226; :05:007:0227; :05:007:0228; :05:007:0235; :05:007:0236; :05:007:0237; :05:007:0238; :05:007:0239; :05:007:0240; :05:007:0241; :05:007:0242,

:05:007:0243; :05:007:0244; :05:007:0245,

які належать ОСОБА_3 на праві власності.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1