Справа № 639/6203/14-к
Провадження № 1-кп/639/68/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Харків

Судова колегія Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, інваліда 3-ї групи, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_16 ,2012 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
17.06.2012 р., ОСОБА_12 знаходився на території пляжу, розташованого на березі річки Мжа поблизу с. Ватутіне Нововодолазького району Харківської області, на якому також відпочивали та купались ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час, у ОСОБА_12 , який побачив ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , та усвідомивши, що вони є неповнолітніми, виник злочинний умисел на зґвалтування останніх з метою задоволення своїх сексуальних потреб, а також на насильницьке задоволення з ними статевої пристрасті неприродним шляхом. Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_12 розробив план, згідно з яким вирішив супроводити потерпілих до місця, де його діям не зможуть перешкодити сторонні особи, і застосовуючи психологічне, а також, у разі необхідності, фізичне насильство, задовольнити з ними свої сексуальні потреби.

Близько 15 год. 40 хв., того ж дня, неповнолітні ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , по ґрунтовій дорозі, попрямували у напрямку с. Ватутіне Нововодолазького району Харківської області. ОСОБА_12 , діючи відповідно до розробленого раніше плану, з метою пошуку затишного місця для реалізації своїх злочинних намірів, пішов слідом за ними. Коли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 проходили повз полігону для проведення стрільб Навчального центру оперативно-рятувальної служби цивільної оборони України, розташованого поблизу АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 , вважаючи, що дана місцевість підходить для вчинення кримінального правопорушення проти статевої свободи особи, став скорочувати відстань між ними. Наздогнавши потерпілих, ОСОБА_12 , з метою придушення у них волі до опору, наніс один удар ногою в область живота ОСОБА_20 , від якого остання упала на землю. Одночасно, ОСОБА_12 схопив правою рукою ОСОБА_19 за шию, і, утримуючи її в такому положенні, допоміг підвестись ОСОБА_20 із землі. При цьому, ОСОБА_12 зажадав, щоб потерпілі поводились тихо, не кричали та не кликали нікого на допомогу, застосовуючи, тим самим, до них психологічний вплив. Обхопивши ОСОБА_19 та ОСОБА_20 руками за плечі, ОСОБА_12 , застосовуючи фізичну силу, повів їх у бік від ґрунтової дороги, по якій вони йшли. З метою забезпечення беззаперечної покори, ОСОБА_12 почав погрожувати потерпілим вбивством у разі вчинення ними опору. Переконавшись в тому, що потерпілі дезорганізовані, і користуючись своєю фізичною перевагою, ОСОБА_12 відвів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в зарослі трави на території полігону для проведення стрільб Навчального центру оперативно-рятувальної служби цивільної оборони України, які розташовані в 500 м від ґрунтової дороги.

Усвідомлюючи те, що вони знаходяться в затишному місці, де реалізації його злочинних намірів не зможуть завадити сторонні особи, ОСОБА_12 зажадав, щоб ОСОБА_19 та ОСОБА_20 зняли з себе одяг. Отримавши відмову, ОСОБА_12 з метою придушення у потерпілих волі до опору, наніс кулаком руки по одному удару в область грудної клітини та живота ОСОБА_19 , від яких остання впала на землю. Продовжуючи застосовувати фізичне насильство, ОСОБА_12 схопив останню рукою за шию і стиснув її в області сонної артерії, внаслідок чого та на декілька хвилин знепритомніла. Потім, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, ОСОБА_12 змусив ОСОБА_20 поцілувати його в губи.

У цей момент ОСОБА_19 опритомніла, піднялась на ноги, і, побоюючись за своє життя і здоров`я, побігла в бік ґрунтової дороги. ОСОБА_12 , будучи впевненим у тому, що ОСОБА_20 , якій не байдужа доля ОСОБА_19 , не спробує сховатися, побіг слідом за останньою.

Наздогнавши ОСОБА_19 , ОСОБА_12 стрибнув на неї зверху, обмеживши тим самим свободу пересування, а потім, схопивши обома руками за волосся і застосовуючи фізичну силу, відвів до місця, де знаходилась ОСОБА_20 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 зажадав, щоб ОСОБА_19 та ОСОБА_20 зняли з себе одяг, погрожуючи у разі відмови застосуванням фізичного насильства та вбивством. Потерпілі, виходячи з того, що знаходяться у глухому і безлюдному місці, а також внаслідок обстановки, яка склалась, реально сприйняли погрози ОСОБА_12 і стали знімати з себе одяг. Коли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 залишилися в плавках від купальника, ОСОБА_12 зняв їх з потерпілих.

Усвідомлюючи, що внаслідок застосованого ним фізичного і психологічного впливу, воля до опору у неповнолітніх потерпілих пригнічена, ОСОБА_12 , близько 16 год. 00 хв., того ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел, задовольнив з ОСОБА_19 статеву пристрасть неприродним способом, здійснивши з нею орогенітальний акт проти її волі.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, близько 16 год. 05 хв. того ж дня, зґвалтував неповнолітню ОСОБА_20 , здійснивши з нею статевий акт у природній формі проти її волі.

Надалі ОСОБА_12 , близько 16 год. 10 хв., того ж дня, бажаючи в повному обсязі реалізувати свій злочинний умисел, зажадав, щоб ОСОБА_19 лягла на землю, що остання і зробила. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 ліг на ОСОБА_19 , яка, в свою чергу, почала вириватися і зіштовхувати його з себе. Бажаючи придушити у потерпілої ОСОБА_19 волю до опору, ОСОБА_12 дістав з кишені спортивної куртки розкладний ніж і приложив його до кисті лівої руки ОСОБА_19 , виказав погрози застосування фізичного насильства у разі невиконання його вимоги до вступу з ним у статевий акт природним способом, а саме її вбивства. ОСОБА_19 , реально сприймаючи погрози ОСОБА_12 та побоюючись за своє життя і здоров`я, припинила спроби вирватись. ОСОБА_12 , тим часом, усвідомлюючи, що вона в силу сформованої ситуації, не взмозі чинити опір, здійснив з нею статевий акт у природній формі проти її волі.

Злочинними діями ОСОБА_12 потерпілій ОСОБА_19 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: травматичного набряку м`яких тканин з синцем на лівій передній поверхні шиї, подряпин (ссадин) на спині та на внутрішній поверхні лівого передпліччя, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 137-НВ/12/120-Н/12 від 29.07.2012 р., відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Надалі ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що внаслідок застосованого до потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 фізичного і психологічного впливу, воля до опору у останніх пригнічена, близько 16 год. 15 хв., того ж дня, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом, здійснивши з ОСОБА_20 орогенітальний акт проти її волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст. 152 ч. 3, ст. 153 ч. 2 КК України не визнав, суду показав, що його на місці вчинення кримінальних правопорушень не було, він ні до кого не застосовував фізичного насильства та погроз, нікого не ґвалтував. ОСОБА_21 та ОСОБА_19 раніше не знав. Під час проведення досудового розслідування його в кайданках проводили повз потерпілих, тому вони його впізнали під час проведення слідчої дії. В день скоєння злочинів він перебував на випускному на зустрічі із друзями, які зараз усі служать в зоні АТО. Потерпілі його оговорюють,можливо з політичних мотивів. Просив суд його виправдати.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_12 , його вина у скоєнні інкримінованих йому злочинів підтверджується сукупністю всіх зібраних по справі і досліджених судом доказів, а саме:

-показаннями потерпілої ОСОБА_22 (дошлюбне прізвище ОСОБА_23 ), даними нею в судовому засіданні, яка показала, що 17.06.2012 р. об 11 год. вона зателефонувала ОСОБА_24 та запропонувала їй піти на річку Мжа покупатися. Подруга погодилася і вони удвох пішли та перебували там приблизно до 15 год.30 хв. В подальшому ОСОБА_25 зателефонувала її матір і попросила повернутися додому,щоби доглянути маленького братика. Коли вони поверталися дорогою з річки, то почули,що за ними хтось йде. Потім несподівано незнайомий чоловік, наздогнавши їх, наніс один удар ногою в область живота ОСОБА_26 , від чого та впала на землю, а потім він , підвівши її, схопив останню за шию, а її - за руку та повів у бік по стежці, у густий очерет,де забрав їх мобільні телефони. Злочинець був одягнений у темний спортивний костюм, бандану темного кольору, бейсболку чорного кольору . Завівши їх у глухе місце, де не було поруч людей, він наказав їм роздягнутися, а отримавши відмову, наніс особисто їй два удари в грудну клітину та живіт, від яких вона впала на землю. Потім схопив її рукою за шию і стиснув в область сонної артерії, внаслідок чого вона знепритомніла. Потім прийшовши до тями, вона намагалася втекти, але злочинець її наздогнав та схопивши руками за волосся,знов підвів її на те саме місце,де залишалася ОСОБА_27 . Надалі ОСОБА_12 , погрожуючи застосуванням до них фізичного насильств та вбивства, які вони сприймали реально, приклавши до її руки розкладний ніж, став їх ґвалтувати по чергі, також задовольнив з ними обома свою полову пристрасть у неприродній спосіб. Трусів на гвалтівнику не було. Він курив цигарки «Мальборо». Статевий акт між нею і ОСОБА_12 закінчився сім`явиверженням у ії піхву. Надалі ОСОБА_12 вирішив провести їх додому, при цьому подарував свою бейсболку. Вона розгледіла його обличчя, шрами. Вдома вона все розповіла своїм батькам, тоді її батько їздив шукати скрізь злочинця. Під час проведення досудового розслідування вона впізнала одразу обвинуваченого. Просила суд призначити останньому суворе покарання;

-показами потерпілої ОСОБА_28 , даними нею в судовому засіданні, згідно яких 17.06.2012р. вона із подругою ОСОБА_15 відпочивали разом на річці, після чого їй зателефонувала мама і попросила прийти додому, щоби доглянути маленького братика. Коли вони поверталися додому, їх біля полігону для проведення стрільб наздогнав незнайомий чоловік, який був одягнений у темний спортивний костюм, бандану темного кольору, бейсболку чорного кольору. Запропонував їм зробити йому «одолжение» у вигляді сексуальних послуг, а отримавши відмову, відразу наніс один удар ногою їй у живіт, потім схопив за шию, ОСОБА_29 за руку і повів у бік по стежці , в очерет та високу траву. Там він запропонував їм роздягнутися, став погрожувати вбивством. Вони його погрози сприймали реально, психологічно були пригнічені. Потім він зґвалтував її та подругу ОСОБА_30 , задовольнив з ними обома свою полову пристрасть у неприродній спосіб. Трусів на гвалтівнику не було. Статевий акт між нею і ОСОБА_12 сім`явиверженням ним у ії піхву закінчений не був. Просить призначити обвинуваченому суворе покарання;

-показами свідка ОСОБА_31 - батька потерпілої ОСОБА_15 , даними в судовому засіданні, що 17.06.2012 р., близько 17 год. 00 хв., його дочка- ОСОБА_22 повернулась разом зі своєю подругою ОСОБА_20 з пляжу річки Мжа, який розташований неподалеку від їх місця мешкання: кв. АДРЕСА_3 . Вони обидві були заплакані та залякані і повідомили йому що по дорозі додому, неподалік полігону для проведення стрільб їх наздогнав невідомий їм молодий чоловік віком приблизно 30 років і заподіяв ім тілесні ушкодження, насильно затягнув їх з дороги на полігон , де в густому очереті зґвалтував їх обох та задовольнив з ними обома свою полову пристрасть у неприродній спосіб. Вони сказали, що можуть впізнати його та описали йому зовнішність злочинця. Його дочка ОСОБА_32 в цей день була одягнута в сарафан, роздільний купальник білого кольору з тонкими смугами темно-синього кольору. Після зґвалтування туалет полових органів вона не проводила, одяг не прала. Також його дочка принесла із собою додому чоловічу бейсболку чорного кольору, пояснивши що її їй подарував ґвалтівник разом з пустою пачкою з-під сигарет «Мальборо» перед тим як відпустив їх в с. Ватутіно. Він не оглядав свою дочку тому, що вона дівчинка і їй соромно було при ньому оголюватись. Дівчата вказали йому в яку сторону пішов злочинець і він направився на своєму автомобілі наздоганяти його, але не знайшов злочинця і близько 18 год. 30 хв. повернувся додому і вони разом з потерпілими і батьками ОСОБА_20 звернулись до Нововодолазького райвідділу міліції з заявою про зґвалтування невідомим та задоволення ним своєї статевої пристрасті у неприродній спосіб з неповнолітніми потерпілими ;

-аналогічними показами в суді свідка ОСОБА_33 - матері потерпілої ОСОБА_15 ;

-показами свідка ОСОБА_34 , відчима потерпілої ОСОБА_14 , даними в судовому засіданні, згідно з якими 17.06.2012 р., близько 18 год. 30 хв., на його мобільний телефон зателефонувала його дружина ОСОБА_35 і повідомила, що їх дочку ОСОБА_14 та ії подругу ОСОБА_15 у другій половині дня, коли вони повертались з відпочинку на пляжі річки Мжа зґвалтував невідомий молодий чоловік та задовольнив з ними свою статеву пристрасть у неприродній спосіб. Коли він приїхав додому, дочка йому розповіла, що ії зґвалтував і задовольнив з нею свою статеву пристрасть у неприродній спосіб невідомий молодий чоловік. Після цього між ним та батьком потерпілої ОСОБА_15 ОСОБА_31 , відбулась телефонна розмова з цього приводу, після чого вони зустрілись і разом з потерпілими на його автомобілі поїхали до Нововодолазького райвідділу міліції, де написали заяву про вчинене відносно неповнолітніх потерпілих кримінальне правопорушення ;

-аналогічними показами в суді свідка ОСОБА_35 - матері потерпілої ОСОБА_14 ;

-показаннями в суді свідка ОСОБА_36 , згідно яких вона є перукарем і в червні 2012 року, 16 або 18 числа, до неї прийшов в якості клієнта молодий чоловік на ім.`я ОСОБА_37 з проханням змінити йому зачіску та підстригти під «Ірокез»,а також покрасити волосся та брови у чорний колір. Клієнт дуже поспішав та нервував через чергу. Потім вона його підстригла та покрасила, на його голові вона запам`ятала шрам. На теперішній час впевнено впізнає ОСОБА_12 як особу, якій вона надавала послуги у червні 2012 року;

-показаннями свідка ОСОБА_38 , даними ним в судовому засіданні, який являється сусідом обвинуваченого ОСОБА_12 , та знайомий з ним приблизно 20 років. 17.06.2012 р. сусіда ОСОБА_12 за місцем свого мешкання на протязі дня він не бачив;

- даними протоколу вилучення і огляду речей від 17.06.2012 р., згідно з яким слідчим в присутності понятих, у потерпілої ОСОБА_15 були вилучені чоловіча бейсболка чорного кольору і пуста пачка із під цигарок «Мальборо», які зі слів потерпілої їй подарував незнайомий чоловік, який вчинив в цей день статеві злочини відносно неї та ії подруги ОСОБА_39 ( т. 3 а.с. 02);

- даними протоколу огляду місця події від 17.06.2012 р. території відкритої місцевості, розташованої в Харківській області Нововодолазькому районі поблизу с. Ватутіно в районі стрільбища , яке належить навчальному центру оперативно-рятувальної служби. На місці події були вилучені речові докази: недопалки сигарет «Мальборо» у кількості чотирьох штук, а також одна зламана сигарета «Мальборо»(т.3 а.с.03);

-даними протоколу вилучення і огляду речей від 18.06.2012 р., згідно з яким у потерпілої ОСОБА_15 був вилучений її одяг, в який вона була одягнута в день згвалтування: роздільний жіночий купальник в біло-чорну смугу, жіночий сарафан в фіолетову та білу смугу(т. 3 а.с. 05);

-даними протоколу вилучення і огляду речей від 18.06.2012 р., згідно з яким у потерпілої ОСОБА_14 був вилучений її одяг, в який вона була одягнута в день згвалтування: роздільний жіночий купальник синього кольору, майка чорного кольору, шорти темно-зеленого кольору в коричневі розводи (а.с.08 т.3);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2012 р. і фото таблицею до нього, згідно з яким потерпіла ОСОБА_14 серед пред`явлених їй осіб впізнала ОСОБА_12 як особу, яка 17.06.2012 р., близько 16 год. 00 хв., по дорозі з пляжу річки Мжа додому в с. Ватутіно Нововодолазького району Харківської області на території полігону для стрільб зґвалтував її та її подругу ОСОБА_15 та задовольнив з ними свою статеву пристрасть неприродним способом (т.3 а.с.42-48);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2012 р. і фото таблицею до нього, згідно з яким потерпіла ОСОБА_15 серед пред`явлених їй осіб впізнала ОСОБА_12 як особу , яка 17.06.2012 р., близько 16 год. 00 хв., по дорозі з пляжу річки Мжа додому в с. Ватутіно Нововодолазького району Харківської області на території полігону для стрільб зґвалтував її та її подругу ОСОБА_20 та задовольнив з ними свою статеву пристрасть неприродним способом. (т.3 а.с.49-55);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 19.06.2012 р. та фото таблиці для нього , проведеного в період часу з 10 год. 50 хв. до 11 год. 45 хв. з участю потерпілої ОСОБА_20 . Під час даної слідчої дії ОСОБА_20 показала на місці скоєння злочину про обставини скоєння ОСОБА_12 злочинів відносно неї та ОСОБА_15 (т.3 а.с.09-24);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 19.06.2012 р. та фото таблиці для нього проведеного в період часу з 11 год. 55 хв. до 13 год. 10 хв. з участю потерпілої ОСОБА_15 . Під час даної слідчої дії ОСОБА_15 показала на місці скоєння кримінального правопорушення про обставини скоєння ОСОБА_12 злочинів відносно неї та ОСОБА_20 (т.3 а.с.25-41);

- даними протоколу обшуку домоволодіння ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким під час проведення даної слідчої дії було вилучено: пачка сигарет «Мальборо», бандана темно-синього кольору у вигляді визирунка білого кольору та інші особисті речі ОСОБА_12 (т.3 а.с.58-60);

-даними висновку судово-імунологічної експертизи № 725-И/12 від 05.07.2012 р. , згідно з п. 3.3 якого на бандані, вилученій під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , були виявлені сліди поту без домішок слини і сперми з реакцією кількісної обсорції виявлений антиген А. Таким чином, не можна виключати походження слідів поту в цих об`єктах від людини, яка виділяє груповий антиген-А, якою міг бути і гр-н ОСОБА_12 .

Вказаний висновок експерта підтверджує показання потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_20 про те, що їх ґвалтівника на обличчі була зав`язана бандана(т.3 а.с.88-89);

- даними протоколу пред`явлення предметів для впізнання від 11.07.2012 р., згідно з яким потерпіла ОСОБА_14 серед пред`явлених їй для впізнання предметів впізнала бандану темно-синього кольору у вигляді визирунка білого кольору, яка 17.06.2012 р. була на обличчі ОСОБА_12 (т. 3 а.с.36);

- даними протоколу пред`явлення предметів для впізнання від 11.07.2012 р., згідно з яким потерпіла ОСОБА_15 серед пред`явлених їй для впізнання предметів впізнала бандану темно-синього кольору з визирунками білого кольору, яка 17.06.2012 р. була на обличчі ОСОБА_12 (т.3 а.с.56-57);

- даними протоколу виїмки від 18.06.2012 р., згідно з яким на пропозицію слідчого гр-ну ОСОБА_12 видати йому труси , які на ньому одягнені, ОСОБА_12 у присутності понятих і свого захисника ОСОБА_40 пояснив, що на ньому і при ньому трусів не має, так як в літню пору року він їх не носить. Вказані пояснення ОСОБА_12 , відповідно до ст. 88 ч. 3 КПК України, являються узгодженими з показаннями потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про певну звичку ОСОБА_12 ходити влітку без трусів(т.3 а.с.62);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 137-НВ/12/120-НВ/12 від 18.06.2012 р. відносно потерпілої ОСОБА_15 , згідно з п. 6.7 якого у вмісті піхви ОСОБА_15 при судово-імунологічному дослідженні були виявлені одиничні сперматозоїди, що підтверджує ії показання про те, що статевий акт з нею гвалтівником ОСОБА_12 був закінчений до кінця з сім`явиверженням ним у ії піхву.

Вказаний доказ повністю спростовує версію ОСОБА_12 про те, що він не зустрічався з ОСОБА_15 і не мав з нею статевих стосунків(т.3 а.с.63-64);

-даними висновку судово-медичної експертизи № 136-НВ/12/119-НВ/12 від 18.06.2012 р. відносно потерпілої ОСОБА_20 , згідно з п. 6.7 якого при судово-імунологічному дослідженні вмісту піхви ОСОБА_20 сперматозоїди не виявлені, що підтверджує її показання про те, що статевий акт між нею і ОСОБА_12 сім`явиверження ним у її піхву закінчений не був (т.3 а.с.65-66);

- даними висновку судово-медичної експертизи № 162-НВ/12/126-НВ/12 від 18.06.2012 р. відносно ОСОБА_12 , згідно з п. 1 на його тілі виявлені наступні тілесні ушкодження: зливні садни на передній поверхності правого колінного суглобу, які утворились внаслідок ковзного впливу тупих твердих предметів з шорсткою контактною поверхністю ймовірно в період обчислюваний 1-2 доби. Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження повністю узгоджуються з показаннями потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_14 про те, в якому положенні він здійснював статевий акт з обома потерпілими і їх утворення також співпадає з днем вчинення злочину(т.3 а.с.67-68);

- даними висновку судово-медичної експертизи № 682-И/12 від 18.06.2012 р., згідно з п. 3.1. якого на плавках від купальника, які належать неповнолітній ОСОБА_15 виявлені одиничні сперматозоїди, що також підтверджує її показання про те, що статевий акт між нею та ОСОБА_12 був закінчений до кінця з сім`явиверженням ним у її піхву. Вказаний доказ повністю спростовує версію ОСОБА_12 про те, що він не зустрічався з ОСОБА_15 і не мав з нею статевих стосунків (т.3 а.с.81-82);

- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 677-И/12 від 19.06.2012 р., згідно з п. 3.1 якого кров гр-на ОСОБА_12 відноситься до групи- А з ізогемаглютинином анти-В (т.3 а.с.77-78);

- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 678-И/12 від 19.06.2012 р., згідно з п. 3.1 якого кров неповнолітньої ОСОБА_15 відноситься до групи О з ізогемаглютининами антиА та анти-В (а.с.75-76 т.3);

- даними висновку судово-імунологічної експертизи № 679-И/12 від 19.06.2012 р., згідно з п. 3.1 якого кров неповнолітньої ОСОБА_14 відноситься до групи О з ізогемаглютининами антиА та анти-В (а.с.79-80 т.3);

- даними висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 20-520 від 30.08.2012 р., згідно з яким у результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_19 , ОСОБА_12 та генетичних ознак клетин на тампоні з вмістом піхви ОСОБА_19 і плавок від купальника. Генетичні ознаки клітин на тампоні з вмістом піхви ОСОБА_19 та генетичні ознаки клітин на плавках від купальника збігаються між собою, є змішаними і містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_19 та ОСОБА_12 . Генетичні ознаки клітин на плавках від купальника є змішаними, містять генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_19 , ОСОБА_12 та генетичні ознаки невстановленої особи. Вказаний доказ повністю спростовує версію ОСОБА_12 про те, що він не зустрічався з ОСОБА_15 і не мав з нею статевих стосунків. Генетичні ознаки невстановленої особи на плавках ОСОБА_15 могли попасти на її плавки при інших обставинах при взаємодії з іншими людьми, і, за думкою суду, значення для доказування винуватості чи невинуватості ОСОБА_12 у сукупності з іншими доказами по справі, не мають (а.с.83-87 т.3);

-даними висновку судово-імунологічної експертизи №725-И/12 від 27.07.2012р. (а.с. 88-89 т.3),згідно якого на платку (бандані), який був вилучений під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_41 19.06.2012р. виявлені сліди пота, без домішок слюни та сперми, що не виключає походження від людини- виділителя групового антигена-А, яким міг бути гр. ОСОБА_41 ;

-даними висновку судово-медичної експертизи № 726-И/12 від 05.07.2012 р., згідно з п. 3.3 якого на бейсболці вилученій у потерпілої ОСОБА_15 наявні сліди поту в яких реакцією кількісної абсорбції виявлений антиген-А. Таким чином, можна вважати, що вказану бейсболку могла носити людина, яка виділяє антиген-А, яким являється ОСОБА_12 . Вказаний доказ підтверджує показання потерпілої ОСОБА_15 про те, що вказану бейсболку їй подарував саме ОСОБА_12 і одночасно спростовує версію обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що він не зустрічався з ОСОБА_15 (а.с.90-91 т.3);

-даними постанови слідчого про визнання вилучених під час обшуку та огляду речей(предметів) речовими доказами по кримінальному провадженню,які були передані на зберігання до камери збереження речових доказів Нововодолажського РВ ГУ МВС в Харківській області ( нині ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області )(а.с.95 т.3, а.с.379 т.4);
-оглянутими в судовому засіданні речовими доказами по справі: двома пакетами, в яких містилися речі та предмети, вилучені під час проведення оглядів місця події від 17.06.2012р. та 18.06.2012р. та обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 19.06.2012 року, а саме: зношена пачка з під цигарок «Маllboro»; рюкзак чорного кольору; 2 пачки з під цигарок «Маllboro»; жіночій одяг ОСОБА_42 (майка, шорти); жіночій сарафан ОСОБА_43 ; бейсболка вилучена у ОСОБА_43 ; мобільний телефон Sony Ericsson; бірка з упаковки телефону Nokia; купальник ОСОБА_42 (труси та бюстгальтер); зарядний пристрій; телефон чорного кольору; 2 пари кросівок; труси ОСОБА_12 у кількості 7 штук; хустинка (бандана); останки недопалок цигарок; волосся ,зняте с бейсболки, яка вилучена у ОСОБА_43 ; зразки волосся з голови ОСОБА_12 ; зразки крові та слини, тампон з піхви ОСОБА_19 ; зразки крові і слини ОСОБА_12 .

Досліджені речові докази суд визнає належними і допустимими, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено. Дані речові докази були одержані з дотриманням належної процедури, тобто згідно з вимогами закону щодо порядку проведення відповідної процесуальної дії та порядку фіксування її ходу й результатів.

При цьому колегія суддів не поклала в основу судового рішення докази,які були досліджені судом під час судового розгляду,однак всупереч ст.84 КПК України не мали доказового значення по справі.

Оцінюючи вказані вище показання обвинуваченого, потерпілих та свідків на предмет їх достовірності, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 5 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» за змістом ст.152 КК України зґвалтуванням слід розуміти природні статеві зносини між особами різної статі всупереч або з ігноруванням волі потерпілої особи із застосуванням фізичного насильства,погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи.

Фізичним насильством, передбаченим диспозиціями статей 152,153 КК України слід вважати умисний зовнішній негативний вплив на організм потерпілої особи або на її фізичну свободу, вчинений з метою подолання чи попередження опору потерпілої особи або приведення її у безпорадний стан. Такий вплив може виражатись у нанесенні ударів, побоїв, заподіянні тілесних ушкоджень,обмежені або позбавленні особистої волі тощо.

Погрозою застосування фізичного насильства як способу подолання чи попередження опору потерпілої особи слід вважати залякування її застосуванням такого насильства або іншої людини,доля якої потерпілій небайдужа,яке може полягати у висловлюваннях,жестах,демонструванні зброї або предметів,які потерпіла особа сприймає за справжню зброю,чи в інших діях.

Суд зазначає, що стороною захисту не визнавалась причетність ОСОБА_12 до інкримінованих обвинуваченому злочинів.

Позиція сторони захисту заснована на тому, що обвинуваченого ОСОБА_12 оговорили потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , можливо через те, щоб прибрати його з політичної арени (він є комуністом), у день вчинення злочинів він був у іншому місці із своїми друзями на зустрічі випускників, співробітники поліції та прокуратури допомогли потерпілим сфабрикувати справу проти нього. Однак при цьому стороною захисту під час судового розгляду не надано суду належних доказів на підтвердження вищевказаних його доводів, що, на думку суду, може свідчити про надуманість показів обвинуваченого з цього приводу.

Показання ОСОБА_12 , у яких він заперечує свою провину у вчиненні злочинів, колегія суддів вважає такими, які направлені на уникнення кримінальної відповідальності,оскільки вони спростовуються логічними і послідовними показаннями потерпілих, які підтверджуються сукупністю досліджених доказів і які суд вважає правдивими,а також іншими доказами, зокрема, показаннями свідків, даними проведених по справі слідчих дій та висновками експертиз.

При цьому висновки експертів є беззаперечними та не викликають сумніву, отримані з дотриманням встановленого порядку, мають значення для даного кримінального провадження та належать до обставин, що підлягають доказуванню.Самі висновки експертиз зроблені компетентними спеціалістами, є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, є науково-обгрунтованими, та такими, що за своїм змістом узгоджуються із фактичними обставинами даного кримінального провадження та іншими доказами.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Доводи сторони захисту про те, що відтворення обстановки і обставин події проводилось 19.06.2012 р. за одночасною участю потерпілих ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , спростовуються змістом вказаних протоколів та фото таблицями до них. З вказаних протоколів вбачається, що під час цих слідчих дій не були присутні ні ОСОБА_12 , ні його захисник-адвокат ОСОБА_44 . Окрім цього, в протоколах вказаний час проведення цих слідчих дій: з потерпілою ОСОБА_14 в період часу з 10 год. 50 хв. до 11 год. 45 хв., а з потерпілою ОСОБА_15 в період часу з 11 год. 55 хв. до 13 год. 10 хв., на фото таблицях до вказаних протоколів вбачається, що показання потерпілі давали окремо один від одного. Також не знайшла свого підтвердження версія сторони захисту про те, що потерпілі ОСОБА_22 та ОСОБА_45 перед проведенням слідчої дії пред`явлення особи для впізнання, бачили ОСОБА_12 у коридорі відділку міліції у кайданках, а тому впевнено вказали слідчому як на особу, яка вчинила відносно них злочини. Так вказані потерпілі ОСОБА_22 та ОСОБА_45 та свідки ОСОБА_33 , ОСОБА_46 категорично заперечували вказані обставини, зазначивши, що побачили впізнавану особу лише у слідчого в кабінеті разом з іншими учасниками слідчої дії.

Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_12 про незаконність продовження стороною обвинувачення строків досудового розслідування після повернення судом обвинувального акту прокурору, суд зазначає наступне.

21.03.2014 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України.

20.06.2014 року слідчим СВ Нововодолазького РВ ОСОБА_47 , за погодженням з прокурором Нововодолазького району ОСОБА_48 складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_12 по кримінальному провадженню №0000213 від 20.03.2014 року, який 25.06.2014 року направлено до суду.

25.07.2015 року ухвалою Харківського районного суд Харківської області вищевказаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_12 було повернуто прокурору для усунення недоліків, який надійшов до прокуратури Нововодолазького району Харківської області 21.08.2015 року.

В подальшому 21.08.2015 року постановою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_49 строк досудового розслідування продовжено до 22.09.2015 року, у зв`язку з неможливістю завершення досудового розслідування в строк до 22.08.2015 року з об`єктивних причин та необхідністю усунення порушень, зазначених в ухвалі Харківського районного суду Харківської області від 25.07.2015 року, відкрити сторонам матеріали досудового розслідування та надати їм доступ до зазначених матеріалів.
27.08.2015 року ОСОБА_12 повторно повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України.

08.09.2015 року ОСОБА_12 та його захисників було повідомлено про закінчення досудового розслідування.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 14.09.2015 року ОСОБА_12 та його захисникам було встановлено строк до 19.09.2015 року для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000213, після чого обвинувальний акт було повторно направлено до суду.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство не встановлює, яким чином та у якій формі має діяти прокурор, отримавши від суду обвинувальний акт, тобто скласти власний обвинувальний акт чи спрямувати матеріали провадження слідчому для складання обвинувального акту та виконання вказівок суду.
Досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направлення до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Строки досудового розслідування встановлені ст. 219 КПК України.
Таким чином, у разі повернення обвинувального акту прокурору, досудове слідство продовжується та починають діяти строки , передбачені ст. 219 КПК України.
За таких обставин, з огляду на те, що прокурором було продовжено строк досудового розслідування до 22.09.2015 року, інших слідчих (процесуальних) дій, окрім тих, які були необхідні для усунення порушень, зазначених в ухвалі Харківського районного суду Харківської області від 25.07.2015 року стороною обвинувачення не проводилось і докази не збирались, обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_12 , не можуть бути визнані істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та бути підставою для закриття провадження в справі або виправдання особи.
Посилання сторони захисту на порушення порядку відкриття доказів по даному кримінальному провадженню та неможливість їх прийняття, згідно ч.12 ст.290 КПК України, суд вважає необґрунтованими. Вказані посилання спростовуються ухвалою слідчого судді Нововодолазького райсуду Харківської області від 14.09.2015р. про встановлення підозрюваному ОСОБА_12 ,його захисникам ОСОБА_50 , ОСОБА_51 строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000213(а.с.223 т.3), протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, в яких захисник ОСОБА_40 та підозрюваний ОСОБА_12 власноручно написали, що повністю ознайомлені з матеріалами кримінального провадження в 6 томах. За таких обставин слід вважати,що підозрюваний повністю реалізував своє право на доступ до всіх матеріалів, в тому числі і речових доказів.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку учасників кримінального провадження, у тому числі сторона захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було. При цьому обвинуваченому та його захисникам, судом були створені відповідні умови надання доказів, зокрема з листопада 2015 року їм була надана можливість заявити про це, але обвинувачений зловживаючи своїми процесуальними правами (зміна захисників, заявлення необґрунтованих відводів судовій колегії, прокурору) не скористався своїми правами, відповідно до вимог КПК України.

Всі доводи сторони захисту ОСОБА_12 спрямовані не на спростування чи заперечення доказів його вини органом досудового розслідування, а на власне трактування застосування норм кримінального процесу при проведенні досудового розслідування.

Суд, з огляду на наведені висновки, на підставі сукупності встановлених у судовому засіданні обставин погоджується зі стороною обвинувачення щодо кваліфікації дій ОСОБА_12 та кваліфікує його дії за ст. 153 ч. 2 КК України, тобто задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування щодо неповнолітньої та за ст. 152 ч. 3 КК України, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування з неповнолітньою.

При цьому слід зазначити, що дії обвинуваченого були кваліфіковані на досудовому розслідувнні у редакції Закону України №2295-VI від 01 червня 2010р. «Про внесення змін до КК України щодо посилення відповідальності за злочини проти статевої свободи та недоторканості особи».

Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», які набули чинності з 11 січня 2019 року, та якими було викладено у новій редакції гіпотези, диспозиції та санкції статей 152 та 153 КК України.

Порівняно з попередньою редакцією ст.152 КК ця стаття, викладена в редакції Закону від 06 грудня 2017р. №2227-VIII, істотно розширила межі об`єктивної сторони складу злочину «зґвалтування».

З внесеннями змін до КК України Законом №2227-VIII нова редакція статті 152 КК України об`єднала за змістом статті 152 та 153 КК України.Склад злочину, передбачений ст.153 КК України було звужено в частині діяння та розширено у частині способу. Низка діянь, що раніше кваліфікувалася за ст.153 КК України, нині кваліфікуються за ст.152 КК України.

Так, зміст ст.5 КК України передбачає три підстави зворотної дії кримінального закону у часі: 1) скасування злочинності діяння; 2) пом`якшення кримінальної відповідальності; 3) іншим чином поліпшення становища особи,яка вчинила злочин.

Санкція ч.2 ст.153 КК України в редакції Закону № 2295-VI передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а санкція ч.3 ст.152 КК України в редакції Закону №2227-VIII за вчинення дій сексуального характеру,пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням гениталій, вчинені щодо неповнолітньої особи, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 5 КК України, підстав для зміни кваліфікації обвинуваченому у даному випадку немає, а тому його дії слід кваліфікувати в редакції Закону України №2295-VI від 01.06.2010р., оскільки таким чином поліпшується становище обвинуваченого щодо призначення йому покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 ч. 4 КК України злочин, передбачений ст. 153 ч. 2 КК України, у скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_12 , являється тяжким злочином, а злочин, передбачений ст. 152 ч. 3 КК України, згідно із ст. 12 ч. 5 КК України- особливо тяжким злочином.

Вивченням особи ОСОБА_12 встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є інвалідом 3 групи,перебуває на обліку у психоневрологічному диспансеру, а в наркологічному диспансері на обліку не перебуває, має фактичне місце проживання та реєстрації.

Згідно з п.п. 1-4 висновку стаціонарної судово-психиатрічної експертизи від 10.08.2012 р., у ОСОБА_12 під час проведення даної експертизи мав місце тимчасовий розлад психічної діяльності: органічний маривний (шизофреподібний) розлад. ОСОБА_12 під час проведення експертизи не міг усвідомлючати свої дії та керувати ними та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру- госпіталізацію у психіатричний заклад з посиленим наглядом з подальшим направленням на судово-психіатричну експертизу для вирішення діагностичних та експертних запитань.

На підставі вказаної експертизи постановою Ново-Водолазького районного суду Харківської області від 16.11.2012 р. до ОСОБА_12 застосовувались примусові заходи медичного характеру в період з 18.06.2012 р. по 16.10.2013 р. (а.с.139-152 т.3). Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16.10.2013 р. примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_12 у вигляді лікування в психіатричній лікарні із посиленим наглядом були припиненні та ОСОБА_12 був повернутий на етап слідчих дій за місцем проживання з послідуючим направленням на судову-медичну експертизу для вирішення діагностичних та експертних питань(а.с.154 т.3).

Згідно з висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 517 від 06.06.2014 р. ОСОБА_12 на час проведення експертизи ознак психозу та недоумства не виявляє, у нього виявлений органічний розлад особистості, симуляція. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу до якого відноситься правопорушення ОСОБА_12 знаходився поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_12 на час проведення експертизи за своїм психічним станом у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує( т. 3 а.с. 175-178)

Аналогічні висновки містяться у висновку судово-психіатричної експертизи від 07.07.2020р. , проведеної під час судового розгляду (а.с.227-230 т.4)

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , передбачених ст.66, 67 КК України, не встановлено.

Аналізуючи спосіб вчинення ОСОБА_12 інкримінованих злочинів, його усвідомлення неповнолітнього віку потерпілих, відсутність каяття у вчиненому, колегія суддів вбачає в таких діях обвинуваченого відверте нехтування цінностей суспільства і вважає , що його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки, на думку суду, саме даний вид покарання буде сприяти його виправленню і перевихованню, а також запобіганню скоєння ним нових злочинів. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 за вчинені злочини колегія суддів керується вимогами статті 70 КК України , призначивши покарання за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням. Підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст.ст. 69,75 КК України колегія суддів не вбачає.

Також слід зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_12 час його знаходження в умовах позбавлення волі та час його перебування в медичній установі в період з 18.06.2012 р. по 04.02.2015 р.

Початок відбування строку покарання засудженому ОСОБА_12 рахувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Цивільні позови потерпілими в установленому порядку не заявлені, що не позбавляє їх права звернутися з вказаними позовами в порядку цивільного судочинства.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого по справі. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Визнати винним ОСОБА_12 в скоєнні злочинів, передбачених ст. 153 ч. 2, ст. 152 ч. 3 КК України і призначити йому покарання:

за ст. 153 ч. 2 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі;

за ст. 152 ч. 3 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_12 остаточно призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_12 час його знаходження в умовах позбавлення волі та час його перебування в медичній установі в період з 18.06.2012 р. по 04.02.2015 р.

Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_12 затримати та через Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» направити до місць відбування покарання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Процесуальні витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 20-520 від 30.08.2012р. в сумі 7959 грн. 60 коп. (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень шістдесят копійок) стягнути з засудженого ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави (т.4 а.с.381).

Речові докази:

- чоловічі труси-шорти, кросівки, бейсболку, бандану, мобільний телефон «СІМЕНС А52», бірку до мобільного телефону, зарядний пристрій до мобільного телефону, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_12 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Нововодолазького РВ ГУМВС України в Харківській області ( нині ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ), на підставі п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України - повернути власнику ОСОБА_52 ;

- системний блок, повернутий під зберігаючу розписку ОСОБА_52 , на підставі п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України - повернути власнику ОСОБА_52 ;

- жіночі купальники, сарафан, шорти та майку, належні ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Нововодолазького РВ ГУМВС України в Харківській області ( нині ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ) на підставі п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України - повернути власникам ОСОБА_22 та ОСОБА_45 ;

- пачки з -під цигарок, фрагменти недопалків з під цигарок, зразки крові, слини, нігтьові зрізи ОСОБА_12 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Нововодолазького РВ ГУМВС України в Харківській області ( нині ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області) на підставі п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий райсуд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3