ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1808/21 Справа № 202/1302/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпро, громадянка України, середню освіту, офіційно не працевлаштована, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого положеннями ч. 2 ст. 205-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 205-1 КК України було повернуто прокурору, у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
Зокрема, суд першої інстанції при поверненні обвинувального акту прокурору дійшов висновку, що даний процесуальний документ містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яка не відповідає ст. 12 закону України про кримінальну відповідальність, а саме, на час скоєння кримінального правопорушення, передбаченогост. 205-1 КК України, це правопорушення визнається кримінальним проступком, проте в обвинувальному акті прокурором висунуто обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні нею злочину.
Отже, оскільки ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину, а до направлення обвинувального акта до суду це кримінальне правопорушення стало відноситися до проступку, тому відповідно до Глави 25 КПК України вимагає закінчення досудового розслідування в особливому порядку, що не було виконано, таким чином, суд дійшов висновку, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам кримінального закону, а обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 205-1 КК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що обвинувальний акт було складено прокурором у відповідності до норм ст. 291 КПК України та у відповідності до закону України про кримінальну відповідальність в редакції, яка була чинна на момент внесення відомостей до ЄРДР щодо ОСОБА_8 , а застосування судом норм ст. 12 КК України під час підготовчого засідання щодо розмежування проступків та злочинів, у взаємозв`язку із положеннями ст. 205-1 КК України в редакції станом на 2018 рік, як це зробив суд першої інстанції, на думку прокурора можливі лише на стадії безпосереднього розгляду кримінального провадження та вирішення питання щодо виду та розміру призначення покарання обвинуваченій.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала свою апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній просила її задовольнити, ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції на новий розгляд.
Захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти апеляційної скарги прокурора, вважав, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою у зв`язку з чим просив залишити її без змін.
Обвинувачена ОСОБА_8 до суду не з`явилась, була повідомлена про дату, час та місце апеляційного перегляду належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд у її відсутність.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення прокурора та думку захисника, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав самостійно.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Колегія суддів приходить до висновку, що вищевказаних норм закону сторона обвинувачення при складенні обвинувального акту відносно ОСОБА_8 дотрималась у повному обсязі, в процесуальному документі вказано усі відомості, відповідно до положень ст. 291 КПК України, досудове розслідування проведено, в передбаченому КПК України порядку і підстав для повернення обвинувального акта у суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не було.
Так, апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо тієї обставини, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні має бути проведено в порядку Глави 25 КПК України виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Дане кримінальне провадження розпочато 22 лютого 2021 року та внесено до ЄРДР за №0000004 про що свідчить відповідний витяг.
Законом України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення №361-IX санкцію ч. 2 ст. 205-1 КК України було змінено та передбачено покарання у виді штрафу від восьми тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Тобто на момент внесення відповідних відомостей до ЄРДР вказане кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст. 12 КК України, належало до категорії нетяжких злочинів.
Як вірно зазначає у своїй апеляційній скарзі прокурор та з цим погоджується й апеляційний суд, процесуальний закон, на відміну від матеріального, не містить зворотньої дії у часі, що прямо передбачено у статті 5 КПК України, а тому законних підстав для здійснення досудового розслідування кримінального проступку у органу досудового слідства не було.
Дійсно, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 205-1 КК України в редакції Закону №835-VIII від 26.11.2015 року, станом на день його вчинення, належало до категорії злочинів невеликої тяжкості, а тому, при призначенні покарання має бути враховано положення ч. 2 ст. 5 КК України, відповідно до якої, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. В той же час, вказане положення закону може бути застосовано виключно при обрання виду та розміру покарання під час ухвалення вироку у справі та не входить в перелік питань, які вирішуються судом у підготовчому судовому засіданні.
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд доходить висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкоджали або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури - задовольнити.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 205-1 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції..
Ухвала Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4