Справа № 308/1648/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

27.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/89/21, за апеляційною скаргою, яку подала ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2021 задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий), погоджене з прокурором ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно.
Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0044 площею 0,045 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , мешканки АДРЕСА_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 .
З матеріалів судового провадження вбачається, що 09.02.2021 слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку, яка перебуває у власності ОСОБА_6 .. Клопотання вмотивоване тим, що 10 листопада 2020 року слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295. Під час проведення досудового розслідування встановлено, що посадові особи Ужгородської міської ради, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи в інтересах третіх осіб, незаконно розпорядилися земельною ділянкою, яка згідно Генерального плану міста Ужгород відноситься до зони зелених насаджень загального користування та розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Органом досудового розслідування встановлено, що земельну ділянку по АДРЕСА_2 з кадастровим номером :01:002:0044 загальною площею 0, 0450 га набуто у власність 27.01.2005 Товариством з обмеженою відповідальністю «ТВІН» із цільовим призначенням для іншої комерційної діяльності, однак згідно з розробленим та затвердженим рішенням ХХІХ сесії ІV скликання Ужгородської міської ради від 24 червня 2004 року Генеральним планом міста Ужгород вказана земельна ділянка відноситься до зони зелених насаджень загального користування. Надалі земельна ділянка неодноразово відчужувалась та на даний час перебуває у власності ОСОБА_6 , мешканки АДРЕСА_1 . Окрім того, у клопотанні вказується на те, що на об`єкті, розташованому на розі вулиць Олександра Митрака та Робочої, не зважаючи на законні вимоги приписів, виданих управлінням ДАБК, здійснюються будівельні роботи без дозвільних документів та з численними порушеннями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, що вищевказаний об`єкт будівництва розташований на двох земельних ділянках з різним цільовим призначенням та формою власності. Ділянка № 1- тип власності: комунальна власність, використовується на підставі Договору оренди землі № 927 від 29.11.2016, Витягу з ДРРП на нерухоме майно № 76299066 від 20.12.2016; Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 26.09.2019 (кадастровий номер :01:001:0281), цільове призначення: 12.08 - Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій; площа: 0,0312 га), орендар ОСОБА_9 ( паспорт НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ). Ділянка № 2 - кадастровий номер: :01:002:0044 (тип власності: приватна власність, використовується на підставі Витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу : 131179727 від 17.07.2018, цільове призначення: 03.07 - Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площа 0,045 га, власник: ОСОБА_6 ( паспорт серія НОМЕР_2 від 08.07.1997, зареєстрована за адресою : АДРЕСА_4 ). З огляду на наведене, слідчий просить накласти арешт на земельну ділянку з метою забезпечення збереження речового доказу у незмінному правовому статусі, а також не обтяжену заборонами та іпотеками у власності однієї особи, шляхом заборони на відчуження, користування, розпорядження нею, проведення підготовчих та будівельних робіт на земельній ділянці, яка є речовим доказом у кримінальному провадженні з кадастровим номером :01:002:0044 площею 0,045 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , мешканки АДРЕСА_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 .
В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що слідчим, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність арешту земельної ділянки з метою збереження такої як речового доказу, й відповідно задля попередження ризику її відчуження, оскільки така, як зазначено в клопотанні, є об`єктом кримінально протиправних дій, посадових осіб Ужгородської міської ради. Тому, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та задовольнив його.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, тому має бути скасована. Посилається на те, що підстави для задоволення клопотання слідчого про арешт земельної ділянки відсутні, висновки слідчого судді є передчасними й не містять обґрунтувань необхідності накладення арешту на земельну ділянку. Стверджує, що земельна ділянка, на яку накладено арешт, придбана нею у законний спосіб, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. Відповідно до детального плану, затвердженого рішення ХХХІІІХ сесії 7 скликання Ужгородської міськради № 1683 від 05.09.19 «Про затвердження детального плану території обмеженої Православною набережною, пл. Ш. Петефі, Капушанською, А. Новака, Швабською, Мукачівською та Робочою», територія, на якій розміщена належна їй земельна ділянка, розташована в зоні житлової та громадської забудови Ж-5, а відтак не являється зеленою зоною. Вказує і на те, що до клопотання не додані докази, які б доводили, що належна їй земельна ділянка діями посадових осіб Ужгородської міської ради, які, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи в інтересах третіх осіб, вибула із зони зелених насаджень загального користування. Конкретні відомості про об`єкти, які орган досудового розслідування вважає речовими доказами, до клопотання не додані, про підозру нікому не повідомлено. Вважає, що підстав для обмеження права користуватися та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою на даний момент немає. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт земельної ділянки.
Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Як убачається із клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що посадові особи Ужгородської міської ради, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи в інтересах третіх осіб, незаконно розпорядилися земельною ділянкою, яка згідно Генерального плану міста Ужгород відноситься до зони зелених насаджень загального користування та розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Митрака. Органом досудового розслідування встановлено, що земельну ділянку по АДРЕСА_2 з кадастровим номером :01:002:0044 загальною площею 0, 0450 га набуто у власність 27.01.2005 Товариством з обмеженою відповідальністю «ТВІН» із цільовим призначенням для іншої комерційної діяльності, однак згідно з розробленим та затвердженим рішенням ХХІХ сесії ІV скликання Ужгородської міської ради від 24 червня 2004 року Генеральним планом міста Ужгород вказана земельна ділянка відноситься до зони зелених насаджень загального користування. Надалі земельна ділянка неодноразово відчужувалась та на даний час перебуває у власності ОСОБА_6 , мешканки АДРЕСА_1 . Окрім того, у клопотанні вказується на те, що на об`єкті, розташованому на розі вулиць Олександра Митрака та Робочої, не зважаючи на законні вимоги приписів, виданих управлінням ДАБК, здійснюються будівельні роботи без дозвільних документів та з численними порушеннями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, що вищевказаний об`єкт будівництва розташований на двох земельних ділянках з різним цільовим призначенням та формою власності. Ділянка № 1- тип власності: комунальна власність, використовується на підставі Договору оренди землі № 927 від 29.11.2016, Витягу з ДРРП на нерухоме майно № 76299066 від 20.12.2016; Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 26.09.2019 (кадастровий номер :01:001:0281), цільове призначення: 12.08 - Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій; площа: 0,0312 га), орендар ОСОБА_9 ( паспорт НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ). Ділянка № 2 - кадастровий номер: :01:002:0044 (тип власності: приватна власність, використовується на підставі Витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу : 131179727 від 17.07.2018, цільове призначення: 03.07 - Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площа 0,045 га, власник: ОСОБА_6 ( паспорт серія НОМЕР_2 від 08.07.1997, зареєстрована за адресою : АДРЕСА_4 ).

З матеріалів судового провадження також убачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0044 загальною площею 0,0450 га визнана речовим доказом, що підтверджено постановою слідчого від 09.12.2020, у якій викладені об`єктивні дані, які вказують на її відповідність критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.
Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, у порушення вимог ст. 173 КПК України, в ухвалі не вказав на те в чому саме полягає арешт майна: забороні відчуження, розпорядженні чи користуванні майном, незважаючи на те, що в клопотанні слідчого порушується питання про накладення арешту на земельну ділянку у вигляді заборони відчуження, користування, розпорядження, проведення підготовчих та будівельних робіт на ній. Указане на переконання колегії суддів свідчить про те, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати належним чином умотивованим, таким, що ґрунтується на вимогах закону і яке, з урахуванням наведеного вище, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали.
Дослідивши матеріали судового провадження та надані стороною захисту докази, колегія суддів вважає, що вищевказані обставини викликають необхідність накладення арешту на земельну ділянку, шляхом застосування таких обтяжень, які не перешкоджатимуть завданням кримінального провадження, і не порушуватимуть право особи володіти майном.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Крім того, при прийнятті рішення, колегія суддів враховує положення ст. 173 КПК України про розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а такожположення передбачені п. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до яких заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Колегія суддів вважає, що всупереч вимог ст. 173 КПК України, слідчий суддя в ухвалі не обґрунтував висновки про те, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування земельною ділянкою, можуть призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню; не послався на наявність будь-яких даних у підтвердження вказаних обставин.

У клопотанні слідчий також не посилався на наявність вищевказаних обставин, що передбачені п. 11 ст. 170 КПК України.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує фактичні обставини справи, які свідчать про те, що земельна ділянка, на яку накладено арешт, придбана ОСОБА_6 у законний спосіб, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, і відповідно до детального плану, затвердженого рішення ХХХІІІХ сесії 7 скликання Ужгородської міськради № 1683 від 05.09.19 «Про затвердження детального плану території обмеженої Православною набережною, пл. Ш. Петефі, Капушанською, А. Новака, Швабською, Мукачівською та Робочою», територія, на якій розміщена належна їй земельна ділянка, розташована в зоні житлової та громадської забудови Ж-5.
Колегія суддів також вважає, що під час апеляційного розгляду справи прокурором, відповідно до ст. 173 КПК України, не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню в разі незастосування арешту земельної ділянки шляхом заборони користуватися нею, у тому числі й проведенню на ній підготовчих та будівельних робіт.
При прийнятті судового рішення, колегія суддів також вважає, що матеріали кримінального провадження не містять докази, які вказують на причетність ОСОБА_6 , яка є власницею земельної ділянки, до вчинення будь-якого кримінального правопорушення.
Крім того, при прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує, що органом досудового розслідування не повідомлено будь-якому про підозру в скоєнні злочину в даному кримінальному провадженні, не здобуто будь-яких даних про заподіяння злочином кому-небудь матеріальної шкоди, а також не спростовано право набуття ОСОБА_6 власності на земельну ділянку в законний спосіб.
У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, щопідстав для обмеження права користуватися та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою на даний момент немає, колегія суддів визнає такими, що заслуговують на увагу і є обґрунтованими.

Колегія суддів, дослідивши зібрані в кримінальному провадженні докази, вважає, що застосування найменш обтяжливого способу арешту земельної ділянки не перешкоджатиме повному і всебічному проведенню досудового розслідування, та не буде порушувати право власника на мирне володіння своїм майном, а тому вважає за необхідне накласти арешт на земельну ділянку із забороною її відчуження.
Тому, доводи апеляційної скарги про відмову в задоволенні клопотання слідчого, а також доводи клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку шляхом заборони користування та розпорядження нею, проведення на ній підготовчих та будівельних робіт, - колегія суддів відхиляє.
Таким чином, ухвала слідчого судді, відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.02.2021, якою накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0044 площею 0,045 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , мешканки АДРЕСА_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно - земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0044 площею 0,045 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , мешканки АДРЕСА_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 , задовольнити частково.
Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0044 площею 0,045 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , мешканки АДРЕСА_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 шляхом заборони її відчуження.
У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 погоджене з прокурором ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно - земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0044 площею 0,045 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , мешканки АДРЕСА_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 , шляхом заборони користування, розпорядження, проведення підготовчих та будівельних робіт на ній, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: