22.03.21 932/2360/21
У Х В А Л А
Іменем України

22 березня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , погоджен22.03.21е з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, грузина, громадянина Грузії, з середньо освітою, не одруженого, утриманців не маючого, тимчасово офіційно не працює, не зареєстрований, зі слів проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу 89 КК України не судимий,-

у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000112 від 19 березня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 ,за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000112 від 19 березня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000112 від 19 березня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України, 20.03.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Враховуючи існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб .

В судовому засіданні прокурор пояснив, що підставою для звернення із вказаним клопотанням стала наявність існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, вчинив вищевказане кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб, тому можливо, що останній має спільників, які можуть впливати на потерпілого. Також може впливати на інших підозрюваних з метою змінення показань інших підозрюваних на свою користь, перебуваючи на свободі, підозрюваний може вчинити інші, в тому числі корисливі, злочини, а тому існує необхідність запобігання ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підозрюваний та його захисника в судовому засідання проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на необґрунтованість заявлених ризиків. Окрім того, підозрюваний не спростовує свою причетність до інкримінованого злочину, визнає провину, наміру переховуватись та впливати на свідків не має .

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши долучені до матеріалів клопотання докази, встановлено наступне.

Слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 19 березня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2021 року о 16:15, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: Дніпропетровська область м. Підгородне, вул. Центральна, поблизу будинку №2 на транспортному засобі «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 побачили припаркований на узбіччі за адресою: АДРЕСА_2 транспортний засіб «Mercedes Atego», д.н.з. НОМЕР_2 з привідкритим вікном, де у останніх виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб. Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , визначили об`єктом свого спільного злочинного посягання майно, яке знаходиться всередині транспортного засобу «Mercedes Atego», д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, знаходячись за адресою: Дніпропетровська область, м. Підгородне, по вул. Шосейна поблизу будинку №41, вільним доступом, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проникли до кабіни вантажного автомобіля «Mercedes Atego», д.н.з. НОМЕР_2 який перебував в користуванні потерпілого ОСОБА_10 . Продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 викрав із салону вказаного транспортного засобу мобільний телефон «Redmi Note 9 Midnight Grey 4GB RAM 128GB ROM», флеш носій «Mibrand 32GB» та картку «Приват Банку» № НОМЕР_3 , а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували поруч з автомобілем потерпілого та спостерігали, щоб дії ОСОБА_11 були таємними для оточуючих. Після чого, ОСОБА_4 покидаючи кабіну вантажного автомобіля марки «Mercedes Atego», д.н.з. НОМЕР_2 з викраденим майном, маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене групою осіб, спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 побачили як до автомобіля йде потерпілий ОСОБА_10 , який побачивши останніх розпочав кричати та намагався зупинити протиправне діяння останніх направлене на таємне викрадення чужого майна, та розуміючи, що їх дії були помічені потерпілим, вино перестали мати таємний характер та переросли у відкрите викрадення чужого майна.

Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ігноруючи законні вимоги потерпілого про припинення злочинних дій, маючи злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене групою осіб почали бігти з викраденим майном у руках до транспортного засобу «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв через дорогу від автомобіля потерпілого та сівши до нього одразу покинули місце вчинення злочину не зважаючи на вимоги потерпілого про припинення протиправних дій, завдавши останньому матеріального збитку на суму 5500 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються органом досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

19.03.2021 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано у порядку статті 208 КПК України, за підозрою у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України.

20.03.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України:
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ст. 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наданих суду документів, таких як витяг з ЄРДР за № №0000112 від 19.03.2021 року; протокол прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_10 від 19.03.2021; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 19.03.2021; протокол огляду від 19.03.2021 року; протокол огляду місця події від 19.03.2021 року; протоколи затримання від 19.03.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 20.03.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 , в ході проведення, якого впізнано підозрюваного ОСОБА_4 від 20.03.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 , в ході проведення, якого впізнано підозрюваного ОСОБА_9 від 20.03.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 , в ході проведення, якого впізнано підозрюваного ОСОБА_8 від 20.03.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 20.03.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 , в ході проведення, якого впізнано підозрюваного ОСОБА_4 від 20.03.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 , в ході проведення, якого впізнано підозрюваного ОСОБА_9 від 20.03.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 , в ході проведення, якого впізнано підозрюваного ОСОБА_8 від 20.03.2021, показів наданих підозрюваним в судовому засіданні, приходжу до переконання, що, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В ході судового розгляду справи судом вважаються доведеними та такими, що знайшли своє підтвердження існування ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, так як ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочину, підозрюваний офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутніх міцних соціальних зв`язків. Таким чином, є всі підстави вважити, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Тому, існує необхідність запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявний ризику, який передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що на перебуваючи на свободі, підозрюваний може вчинити інші, в тому числі корисливі, злочини, а тому існує необхідність запобігання ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення. Інші ризики на які посилається прокурор не знайшли свого підтвердження.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Вважаю, що інші більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт не зможуть забезпечити належну поведінки підозрюваного та не зможуть запобігти ризикам передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням положень ст.ст. 132, 176-179, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, сукупності зазначених обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання про тримання під вартою є обґрунтованим, його слід задовольнити та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається в таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, корисливий характер діяння, вважаю за необхідне визначити йому заставу в сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90800,00 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 90800,00 грн..

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

З урахуванням вищевикладених обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Фактично ОСОБА_4 був затриманий 19.03.2021 року.

На підставі наведеного, керуючисьст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 19.03.2021 року по 17.05.2021 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 800 грн.

При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_4 з під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст..194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала діє до 17.05.2021 року включно.

Копію ухвали направити до Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та негайно вручити підозрюваному.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буле оголошений 23.03.2021 року о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1