Справа № 201/4031/20
Провадження № 1кп/201/347/2021
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002916 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В судовому підготовчому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 15.11.2019 приблизно о 12 годині 15 хвилин, знаходячись у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 побачила гаманець ОСОБА_5 , в якому знаходилась банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_1 , яка відповідно до ст. 1 Закону України « Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1,27, 1.31, с. 1,п.15.2 ст. 15 Закону України « Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є електронним носієм інформації, який ініціює переказ грошей з відповідного рахунку та засобом доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом), яка належить потерпілій ОСОБА_5 та зареєстрована на ім`я потерпілої. Після чого ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшла з приміщення кухні та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, умисно викрала вищезазначену банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_1 , на рахунку якої знаходилися грошові кошти у розмірі 21575,77 доларів США, що станом на 15.11.2019 еквівалентно 519 975,80 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла разом з викраденим документом, розпорядившись банківською картою «Приватбанку» № НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_5 , на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 357 КК України, а саме, викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Продовжуючи свою незаконну діяльність ОСОБА_3 , знаючи пароль від банківської картки «Приватбанку» № НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_5 , реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна у великих розмірах, а саме грошових коштів в сумі 21575,77 доларів США, що станом на 15.11.2019 еквівалентно 519 975,80, які належать потерпілій ОСОБА_5 та які знаходились на її банківському рахунку «Приват Банку» з прив`язанням до рахунку банківською карткою № НОМЕР_1 , діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що її дії є таємними для потерпілої ОСОБА_5 , заволоділа та розпорядилась грошовими коштами, що знаходяться на картковому рахунку потерпілої на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 21575,77 доларів США, що станом на 15.11.2019 еквівалентно 519 975,80 гривень та 541 раз перевищує неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що є великим розміром.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила злочин відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна, вчинене у великих розмірах.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнала, у скоєному розкаялась та пояснила, що цією карткою вона користувалась. Їй було відомо і пінкод від банківської картки і сума яка там залишилась. Вона віддала картку особі, якій вона була винна гроші, розпорядившись таким чином викраденим.

Крім повного визнання своєї вини, її винуватість підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила, що вона тітка обвинуваченої і вони були в гарних відносинах до цієї події. Обвинувачена в той день близько 12-13 години приїхала до неї, подзвонила і потерпіла приїхала, зайшли в квартиру по АДРЕСА_2 , де спілкувались. Обвинувачена знала де лежить картка і знала пінкод, так як вона за проханням потерпілої знімала гроші з картки, востаннє за 4 днів до цього випадку. На карті було більше 22000 доларів США, після зняття коштів залишилось 600 доларів США. Про зняття коштів потерпіла дізналась наступного дня коли запитала у ОСОБА_3 . Остання зізналась що це вона вкрала картку лише через 4-5 місяців. Матеріальну шкоду частково відшкодовано десь 10 000 доларів США.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію злочину та кримінального проступку (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину);
2) винуватість обвинуваченої у вчиненні злочину та кримінального проступку, форма вини, мотив і мета вчинення злочину;
3) вид і розмір шкоди, завданої злочином передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України.
Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні нею інкримінованого їй кримінального проступку доведено і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене у великих розмірах.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та кримінального проступку, один з яких є тяжким а інший відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченій слід призначити покарання у виді штрафу в дохід держави за скоєння кримінального проступку та позбавлення волі за скоєння тяжкого злочинута обвинуваченій слід призначити покарання із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України шляхом складання покарань за сукупністю злочинів, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретних його обставин, даним про особу обвинуваченої.

Враховуючи тяжкість злочину та досудової доповіді складеної ФДУ «Центром пробації» у Дніпропетровській області Соборного районного відділу особу обвинуваченої та обставини злочину та кримінального проступку, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачена може стати на шлях виправлення без відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому вважає на підставі ч.1 ст. 75 КК України за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробовуванням у виді позбавлення волі, та на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 покарання шляхом складення покарань, визначивши до відбуття п`ять років позбавлення волі зі штрафом в розмірі 850 грн.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченій, прокурору і потерпілій.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1