ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1370/21 Справа № 205/2334/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника органу пробації ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року про відмову в задоволенні подання про скасування випробувального терміну та направлення для відбування покарання щодо ОСОБА_9 ,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року у задоволенні подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування ОСОБА_9 випробувального терміну та направлення його для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2020 року було відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що встановлені обставини не можуть вказувати на те, що дії ОСОБА_9 , які виразилися в двох не поспіль неявках у призначені дати та час до органу пробації для реєстрації, носять умисний та систематичний характер та спрямовані на невиконання своїх обов`язків, встановлених вироком суду, а тому на переконання суду, такі обставини не можуть слугувати підставою для скасування звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням та направленням його для відбування призначеного покарання.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2021 року та постановити свою ухвалу, якою задовольнити подання Новокодацького РВ, скасувати ОСОБА_9 випробувальний термін та направити його для відбування покарання у вигляді 1 року обмеження волі, призначеного 31.03.2020 року вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська.
В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що вищевказана ухвала винесена незаконно та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки ОСОБА_9 16.06.2020 року, 23.06.2020 року та 12.11.2020 року без поважних причин не з`явився для реєстрації до органу пробації, тобто тричі порушив обов`язок, покладений на нього вироком суду. Однак при цьому суд вказує на те, що в даному випадку відсутня системність даних порушень, хоча ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України передбачають системність саме для адміністративних правопорушень, а щодо інших обов`язків така вимога відсутня.
Вважає, що ОСОБА_9 в порушення вимог ч. 3 ст. 164 КВК України не виконав обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію, покладений на нього судом, і не бажає стати на шлях виправлення, а тому заслуговує на направлення на відбуття призначеного судом покарання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію представника органу пробації, перевіривши надані матеріали і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції даних вимог Закону дотримався в повному обсязі.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Пунктом 5.1 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 року №270/1560, визначено, що поважними причинами неявки засудженої особи до інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Як убачається з вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2020 року, при засудженні ОСОБА_9 за ч.1 ст.309 КК України та звільненні від відбування призначеного покарання на підставі ст.. 75 КК України, на нього було покладено обов`язки, передбачені пунктами 1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Апеляційним переглядом встановлено, що 24.06.2020 року ОСОБА_9 з`явився до органу пробації, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння повторних злочинів та систематичних адміністративних правопорушень, також було винесено постанову про встановлення днів явки та реєстрації.
Як убачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_9 систематично з`являвся на реєстрацію до органу пробації, не з`явився лише 16.06.2020 року, 23.06.2020 року та 12.11.2020 року, проте надав пояснення з цього приводу, в яких зазначив причини своєї неявки, що в свою чергу не свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення та вказує на відсутність в нього умислу на ухилення від виконання обов`язків.
Згідно оскаржуваної ухвали суд першої інстанції відмовив у задоволенні подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування ОСОБА_9 випробувального терміну та направлення його для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2020 року.
З таким висновком суду повністю погоджується й суд апеляційної інстанції, вважаючи, що все викладене вище не може свідчити про системне порушення засудженим ОСОБА_9 встановленого органом пробації порядку реєстрації осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, а отже колегія суддів не вбачає й підстав для скасування в даному конкретному випадку іспитового строку останньому з направленням для відбування призначеного покарання.
Крім того, як убачається з наданих матеріалів та зазначено в судовому засіданні представником органу пробації, на час апеляційного перегляду ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року випробувальний термін строком 1 рік для засудженого ОСОБА_9 за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2020 року вже закінчився.
Таким чином, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, в повному обсязі з`ясувавши всі обставини справи, мотивовано відмовив у задоволенні клопотання органу пробації від 19 березня 2021 року, про що зазначив у своїй ухвалі, прийнявши цілком законне та обґрунтоване рішення стосовно ОСОБА_9 , у зв`язку з чим воно підлягає залишенню без змін, а подана прокурором апеляційна скарга залишенню без задоволення.
Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року про відмову в задоволенні подання про скасування випробувального терміну та направлення для відбування покарання щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4