Справа № 344/2418/21
Провадження № 11-сс/4808/58/21
Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового провадження у кримінальному провадженні №0000242 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16.02.2021 року щодо ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо підозрюваного

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який підозрюється у вчиненні грабежу мобільного телефона у потерпілої, поєднаного з нанесенням їй удару, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що передбачено ст. 186 ч. 2 КК України.

Строк дії ухвали 40 днів до 25.03.2021 року включно.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що при обґрунтованій підозрі щодо ОСОБА_7 наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що суд безпідставно застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Стверджує, що є підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту. В наданому суду клопотанні відсутні докази вчинення ОСОБА_7 саме правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, зокрема про спричинення ним потерпілій насильства, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я. Переконує, що в діях підозрюваного є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, відповідальність за яке передбачає покарання до 4 років позбавлення волі. Тому, відповідно до ст. 183 ч. 2 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований бути не може. Посилання суду на те, що ОСОБА_7 може здійснювати тиск на потерпілу та свідків, не відповідає дійсності, оскільки на момент винесення ухвали вони вже надали показання, крім того підозрюваний повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому. Просить скасувати ухвалу суду, обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З`ясувавши обставини даного кримінального провадження без участі сторін, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржена ухвала вказаним вимогам закону відповідає не в повній мірі.

Висновок слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є обґрунтованим і відповідає вимогам ст. 177, 178, 183 КПК України.

Апеляційні доводи захисника про те, що слідчий суддя не обґрунтував свої висновки щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не вмотивував наявні ризики, не ґрунтуються на матеріалах провадження та змісті ухвали.

За даними зазначених матеріалів ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі до шести років, він не працює, що є достатніми підставами вважати про можливість підозрюваного ухилятись від слідства та суду і вчинити новий злочин.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючи його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин слід визнати, що тримання його під вартою є обґрунтованим й виправданим запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом з тим, колегія суддів, беручи до уваги те, що підозрюваний раніше не судимий, визнав вину, розкаявся у вчиненому, збитки відвернуто шляхом повернення потерпілій телефона, прийшла до переконання, що до нього поряд з триманням під вартою може бути додатково визначена застава, що дозволяє ст. 183 ч.4 КПК України.

У разі сплати вказаної застави його буде звільнено з-під варти.

Враховуючи тяжкість підозри, вік підозрюваного, його рівень матеріального забезпечення, колегія суддів вважає, що його процесуальну поведінку належно забезпечить застава в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 грн.

Таким чином апеляційну скаргу захисника колегія суддів задовольняє частково, ухвалу слідчого судді скасовує з постановленням нової ухвали.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 16.02.2021 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення застави в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 грн.

У випадку сплати вказаної суми підозрюваним чи іншою особою, ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти і надалі перебуватиме під заставою при належній процесуальній поведінці.

Строк дії ухвали становить 40 днів до 27.03.2021 року включно.

Ухвала не оскаржується.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5