справа № 208/6006/18
№ провадження 1-кп/208/67/21
ВИРОК
Іменем України

26 липня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001202 від 24.07.2018 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06 червня 2003 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, за постановою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2004 року скасований іспитовий строк, направлений для відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, вирок набрав законної сили 24.06.2003, звільнений 04.08.2005 року за ст. 3 п «А» Закону України «Про амністію»;

- 24 листопада 2005 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 395 КК України призначено покарання у вигляді арешту на строк 1 місяць, вирок набрав законної сили 10 грудня 2005, звільнений 27 березня 2006 рік по відбуттю строку покарання;

- 18 грудня 2006 Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, вирок набрав законної сили 04.01.2007, звільнений 27 серпня 2009 по відбуттю строку покарання;

- 30.03.2010 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, вирок набрав законної сили 23 квітня 2010 року, звільнений 19 жовтня 2013 року по відбуттю строку покарання;

- 10.09.2014 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, вирок набрав законної сили 03.11.2014 року;

- 06.09.2016 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місця, на підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинути покарання Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 10.09.2014 року до відбуття 4 роки 4 місяці позбавлення волі, вирок набрав законної сили 07.10.2016 року, звільнений 12.10.2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучі раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знов вчинив низку аналогічних кримінальних правопорушень.

20 липня 2018 року приблизно о 18.45 год. ОСОБА_4 знаходився біля будівлі стаціонарного лікування КЗ «Кам`янська міська лікарня № 6» ДОР», розташованого за адресою: м. Кам`янське проспект Аношкіна, 11, де побачив раніше незнайому ОСОБА_7 , яка прямувала від вказаної будівлі у бік вул. Й.Манаєнкова в м. Кам`янське, та на шиї якої знаходився ланцюжок, виготовлений із золота. ОСОБА_9 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний усмел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, підбіг спереду до ОСОБА_7 та рукою шляхом ривку спереду зірвав з шиї останньої належний їй ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 4,13 грамів, вартістю 4 460 гривень 40 копійок. Тримаючи викрадений ланцюжок у руці, ОСОБА_10 з місця вчинення злочину втік, викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

23 липня 2018 року приблизно о 17.50 год. ОСОБА_4 знаходився біля будинку № 2 по вулиці Й.Манаєнкова у м. Кам`янське, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 яка прямувала мимо зазначеного будинку у напрямку будинку АДРЕСА_2 та на шиї якої знаходився ланцюжок, виготовлений із золота. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_10 діючи повторно, з корисливих мотивів, підбіг ззаду до ОСОБА_6 та взявши рукою за ланцюжок який знаходився на шиї останньої, шляхом ривку потягнув за нього. В цей момент ОСОБА_6 розуміючи, що ОСОБА_4 намагається зірвати з її шиї належний їй ланцюжок, рукою притиснула його до своєї шиї та стала так утримувати, не даючи його зірвати. ОСОБА_4 руками штовхнув потерпілу у тулуб, від чого остання втратила рівновагу та відпустила ланцюжок, який внаслідок цього впав на землю. Застосувавши до потерпілої насильство, що не є небезпечним для її життя та здоров`я, ОСОБА_10 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, піднявши із землі розірваний ланцюжок, виготовлений із золота 500 проби вагою 5,25 грамів, вартістю 3 223 гривні 35 копійок, з місця вчинення злочину втік, викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні злочинів за обставин викладений в обвинувальному акті визнав повністю, цивільні позови потерпілих визнав у повному обсязі. Інших пояснень суду не надав.

Окрім визнання вини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження та підтверджується наступними доказами які були предметом дослідження під час судового розгляду справи.

За фактом відкритого викрадання майна ОСОБА_6 :

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що з 23 липня 2018 року приблизно об 17.20 вона вийшла із місця своєї роботи. Зайшла між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 та почула, що її доганяє та побачила чоловіка. Чоловік підбіг до неї та рукою схватив ланцюжок із золота, який був у неї на шиї. Схватив ланцюжок, який зірвався, та вона його тримала, але чоловік відштовхнув її та вона відпустила ланцюжок та він впав на землю. Чоловік підняв ланцюжок та побіг. Моральна шкода полягає в тому, що вона до сьогоднішнього часу боїться самостійно ходити по вулицях міста. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

- показаннями свідка ОСОБА_11 яка в судовому засіданні пояснив, що вона проживала разом із ОСОБА_4 сім років. Дійсно у 2017 році вона здала у ломбард золотий ланцюжок, який надав їй знайомий. Хлопець, який його їй надав сказав, що це ланцюжок його дружини. Отримала за послуги 300 грн.

- витягом з кримінального провадження № 0001202, згідно якого 23 липня 2018 року, приблизно в 17.50 год. між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , невстановлений чоловік відкрито, зі застосуванням насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я викрав золотий ланцюжок у ОСОБА_6 (Т.2 а.с.1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 липня 2018 року, згідно якого ОСОБА_6 повідомила, що 23 липня 2018 року приблизно об 17 год. 50 хв., ОСОБА_4 біля будинку АДРЕСА_2 , шляхом ривка заволодів ланцюжком із золота (Т.2 а.с.8);

- протоколом огляду ланцюжка від 26 липня 2018 року, згідно якого в присутності потерпілої та понятих в приміщенні Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області оглянутий фрагмент ланцюжка виготовлений із металу жовтого кольору (т.2 а.с27-29);

- протоколом огляду предмета від 26 липня 2018 року, за яким в присутності понятих оглянуто договір про надання фінансового кредиту під заставу № 3.55028/0 від 23 липня 2018 року укладений з ОСОБА_11 , та оптичний диск формату CD-R, які у приміщенні ПТ «Ломбард «ОНІКС» ОСОБА_12 » добровільно надав для огляду та вилучення касир ОСОБА_13 , предметом договору є ланцюжок, виготовлений із золота 500 проби вагою 5,25 г., сума фінансового кредиту становить 2515 грн. та позичальником є ОСОБА_11 (т.2 а.с.37-38);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 4071-18 від 13 серпня 2018 року, згідно якого ринкова вартість ланцюжка, виготовленого із золота 500 проби вагою 5,8 грамів, станом на 23 липня 2018 рік складала 3 223,35 грн. (т.2 а.с.51-54);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 серпня 2018 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , згідно якого біля будинку АДРЕСА_2 потерпіла ОСОБА_6 вказала, що 23 липня 2018 року приблизно об 17.50 год. почула позаду кроки, озирнувшись, вона побачила невідомого чоловіка. Чоловік підбіг до неї та рукою схопив за ланцюжок, який знаходився у неї на шиї, від чого той розірвався. Чоловік штовхнув її руками та вона відпустила ланцюжок та він впав на землю. Чоловік підняв ланцюжок із землі та побіг від неї в напрямку будинку АДРЕСА_2 (Т.2 а.с.55-62);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 серпня 2018 року, згідно якого в присутності понятих потерпіла ОСОБА_6 серед пред`явлених їй для впізнання осіб впізнає ОСОБА_4 , як невідомого їй чоловіка, який 23 липня 2018 року приблизно о 17.50 годині знаходячись між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 відкрито, із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя та здоров`я викрав її майно, а саме золотий ланцюжок із її шиї, впізнає вказаного чоловіка за рисами обличчя, статурою, зростом (Т.2 а.с.66-70);

- протоколом слідчого експерименту 28 серпня 2018 року за участю ОСОБА_4 , згідно якого останній зазначив, що 23 липня 2018 року приблизно о 17.50 годині він знаходився на біля перехрестя проспекту Гімназичний та вул. Й.Манаєнкова в м. Кам`янське та він побачив раніше невідому йому жінку, яка йшла у бік двору будинку АДРЕСА_3 . На жінці він побачив золотий ланцюжок та в цей моменту у нього виник умисел на відкрите викрадання золотого ланцюжка, який знаходився на шиї жінки. ОСОБА_4 здогнав жінку та рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок, після чого штовхнув жінку, щоб вона відпустила ланцюжок, але він впав на землю. ОСОБА_4 підняв золотий ланцюжок та побіг через двори по АДРЕСА_2 (Т.2 а.с.190-197).

За фактом відкритого викрадання майна ОСОБА_7 :

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона 20 липня 2018 року приблизно об 18.35 знаходилась на території КП «Камянської дитячої лікарні № 6», була у доньки. Коли вийшла з лікарні підбіг до неї незнайомий чоловік та спереду рукою зірвав з її шиї ланцюжок із золота та побіг далі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

- витягом з кримінального провадження № 0001240, згідно якого 20 липня 2018 року, приблизно в 18.40 год. невстановлена особа, знаходячись біля приймального відділення Дитячої лікарні № 6 у м.Камянське по вулиці Манаєнкова, 4, відкрито, шляхом ривку, без застосування насильства, заволоділа золотим ланцюжком потерпілої, чим спричинила останній майнового збитку (т.2 а.с.76, 154);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20 липня 2018 року, згідно якого ОСОБА_7 повідомила, що 20 липня 2018 року приблизно об 18 год. 40 хв., перебуваючи біля приймального відділення Дитячої лікарні по вулиці Й.Манаєнкова, 4, невідомий їй чоловік відкрито, шляхом ривка, викрав золотий ланцюжок (Т.2 а.с.84);

- протоколом огляду місця події від 20 липня 2017 року, згідно якого встановлено, що біля входу до приймального відділення 6-ї міської Дитячої лікарні по вулиці Й.Манаєнкова, 4, відбулась подія на яку вказує потерпіла ОСОБА_7 (Т.2 а.с.88-89);

- протоколом огляду ланцюжка від 03 серпня 2018 року, наданого потерпілою, згідно якого в присутності останньої та понятих в приміщенні Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області оглянутий ланцюжок виготовлений із металу жовтого кольору та зафіксовано його індивідуальні ознаки (т.2 а.с.118-119);

- протоколом огляду предмета від 13 серпня 2018 року, за яким в присутності понятих оглянутий документ у вигляді аркушу паперу формату А5 білого кольору, а саме договір про надання фінансового кредиту під заставу № 10.21341/0 від 20 червня 2018 року, укладений між ПТ «Ломбард «ОНІКС Анохіна, Яценко» та ОСОБА_14 . Згідно вказаного договору ОСОБА_14 надав до вказаного ломбарду у якості застави виріб із золота, а саме ланцюжок 585 проби, вагою 4,13 грамів, та оптичний диск формату DCD-R, які у приміщенні ПТ «Ломбард «ОНІКС» ОСОБА_12 » добровільно надав для огляду та вилучення касир ОСОБА_15 (т.2 а.с.126-127);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 4066-18 від 10 серпня 2018 року, згідно якого середньо-ринкова вартість ланцюжка, виготовленого із золота 585 проби вагою 4,138 грамів, станом на 20 липня 2018 рік складала 4 460,40 грн. (т.2 а.с.109-114);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 серпня 2018 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , згідно якого біля будівлі відділення патології новороджених КЗ «Кам`янська міська лікарня № 6» ДОР по проспекту Аношкіна, 11, в м. Кам`янське потерпіла ОСОБА_7 вказала, що 20 липня 2018 року приблизно об 18.45 год. вона відходила від зазначеної будівлі та побачила невідомого їй чоловіка, які підбіг до неї спереду. Чоловік підбіг до неї та зупинився та рукою зірвав з її шиї належний їй ланцюжок із золота. Тримаючи вказаний ланцюжок чоловік побіг мимо вказаної будівлі напрямку вул. Спортивній у м. Кам`янське та з поля зору зник (Т.2 а.с.134-140);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 серпня 2018 року, згідно якого в присутності понятих потерпіла ОСОБА_7 серед пред`явлених їй для впізнання осіб впізнає ОСОБА_4 , як невідомого їй чоловіка, який 20 липня 2018 року приблизно о 18.45 годині знаходячись біля будівлі стаціонарного лікування КЗ «Кам`янська міська лікарня № 6» ДОР по проспекту Аношкіна, 11, в м. Кам`янське відкрито, шляхом ривку викрав її майно, а саме золотий ланцюжок з її шиї, впізнає вказаного чоловіка за рисами обличчя, статурою, зростом (Т.2 а.с.147-151);

- протоколом слідчого експерименту 28 серпня 2018 року за участю ОСОБА_4 , згідно якого на місці проведення слідчого експерименту, ОСОБА_4 зазначив те, що 20 липня 2018 року приблизно о 18.45 годині він знаходився на території КЗ «КМЛ №6» КМ по проспекту Аношкіна, 11, в м.Камянське та біля будівлі він побачив раніше невідому йому жінку, яка йшла від вказаної будівлі. В цей моменту у нього виник умисел на відкрите викрадання золотого ланцюжка, який знаходився на шиї жінки. ОСОБА_4 підійшов спереду до жінки та рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок, після чого побіг по території лікарні у бік АДРЕСА_4 та зник (Т.2 а.с.183-189).

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому провадженні встановлена та підтверджена, а його умисні злочинні дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

У рішеннях ЄСПЛ, які є джерелом права в Україні, викладена практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

Суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що у пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивну сторону діяння, визначає його суб`єктивну сторону у вигляді прямого умислу. Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_4 , який розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер вчиненого ним кримінального правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення який відноситься до тяжкого злочину, наслідки що настали, позицію щодо міри покарання висловлену прокурором та потерпілими, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягувався неодноразово, на обліку у лікаря-психіатра не знаходиться, військовозобов`язаний, осуджує себе.

Суд враховує правові позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив, що «… Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.

Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положення, викладеного у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У відповідності до діючого законодавства, кримінальне правопорушення інкриміноване ОСОБА_4 ст. 186 ч.2 КК України кваліфікується як тяжкий злочин.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо тільки шляхом йому обрання покарання в межах санкцій інкримінованого йому злочину, у вигляді позбавлення волі.

Згідно з статтею 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілих, суд керується положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої, якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав позовні вимоги потерпілих

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що також підтверджені письмовими документами та висновками судово-товарознавчої експертизи.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлена протиправність та злочинність дій обвинуваченого заподіяні моральні страждання, що вимагало та вимагає від потерпілої додаткових зусиль для організації свого життя, та спричиняє глибокі моральні страждання.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Так, врахувавши всі вищевикладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню. Також при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, у зв`язку із втратою свого майна, вважає, що справедливою компенсацією перенесених моральних страждань буде стягнення з відповідача моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 у розмірі 20 000 грн. та на користь потерпілої ОСОБА_7 у розмірі 4 000 грн.

Заявлений потерпілими цивільний позов про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 у розмірі 2 861 грн. та на користь потерпілої ОСОБА_7 у розмірі 2 460 грн., на думку суду є законним та справедливим, підлягає задоволенню у повному обсязі.

При розгляді цивільних позовів потерпілих, їх задоволенні, судом також приймається до уваги їх повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 .

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного ,керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_16 обчислювати з 17 серпня 2018 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_16 залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок спричиненої матеріальної шкоди 2 861 (дві тисячі вісімсот шістдесят одна) грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок спричиненої матеріальної шкоди 2 460 (дві тисячі чотириста шістдесят) грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 4 000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 858 гривень.

Речові докази: договір про надання фінансового кредиту під заставу № 3.55.028/0 від 23 липня 2018 року, укладений між ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» ОСОБА_11 ; оптичний носій інформації (диск) формату «CD-R», з відеоматеріалами за 23 липня 2018 рік з камери внутрішнього спостереження ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко»; договір про надання фінансового кредиту під заставу № 10.21341/0 від 20 липня 2018 року, укладений між ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» та ОСОБА_17 ; оптичний носій інформації (диск) формату «DVD-R», з відеоматеріалами за 20 липня 2018 рік з камери внутрішнього спостереження ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» зберігати при справі; фрагмент ланцюжка, виготовлений із золота 500 проби вагою 5,25 грамів, який належить ОСОБА_6 повернути останній; ланцюжок виготовлений із золота 585 проби вагою 4,13 грамів, який належить ОСОБА_7 повернути останній.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1