Справа № 598/655/21
провадження № 1-в/598/38/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2021 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі клопотання Державної установи «Збаразька ВК-63» та спостережної комісії Тернопільської РДА про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Петропавловськ-Камчатський, Російська Федерація жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 20.05.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.121 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 16.02.2016 року після відбуття покарання,-

встановив :

До провадження Збаразького районного суду надійшло клопотання ДУ «Збаразька ВК-63» та спостережної комісії Тернопільської РДА про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_4 ..

Згідно клопотання за даною справою ОСОБА_4 засуджена 22.09.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення період з 17.08.2017 року до моменту вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання 17.08.2017 року.

Кінець строку відбування покарання - 09.07.2023 року.

2/3 частини покарання засуджена відбула 09.03.2021 року.

Засуджена ОСОБА_4 за час відбування покарання в Чернігівській виправній колонії (№44) характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. За час відбування покарання в Збаразькій ВК-63 характеризується добре, заохочення та стягнень не має. Засуджена не працевлаштована, оскільки є пенсіонером. Своєю поведінкою довела своє виправлення. Підтримує соціально-корисні зв`язки з дочкою, знайомими та духовним отцем шляхом телефонних розмов, листування.

Представник адміністрації ДУ «Збаразька ВК-63», представник спостережної комісії Тернопільської РДА та засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, однак від них на адресу суду надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримують.

Прокурор вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки засуджена своєю поведінкою не довела своє виправлення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Згідно п.2 вказаної Постанови умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Крім того, під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.
Головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи засудженої, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки засуджена ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, характеризується добре, заохочень не має, матеріальні збитки не відшкодовує, а тому на даний час не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_4 - відмовити.

На дану ухвалу може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1