ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1535/21 Справа № 204/6820/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001197 від 21 серпня 2020 року, щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 21 серпня 2020 року.
До набрання вироком законної сили залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах за наступних обставин.
ОСОБА_7 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено, придбав у невстановлений органом досудового розслідування час, місці та спосіб не встановлену кількість, але не менше 3,0535 г наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, у розфасованому вигляді, у 24 поліетиленових згортках, перемотаних липкою прозорою стрічкою, які залишив зберігати при собі без мети подальшого незаконного збуту.
Після чого 21 серпня 2020 року співробітниками СОГ Чечелівського ВП в період часу з 12:09 год. до 12:40 год. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м.Дніпро, вул. Робоча поблизу буд. 76, де під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 було виявлено та вилучено заборонені предмети та речовини, а саме: 23 розфасованих поліетиленових згортки, обмотані липкою прозорою стрічкою, з кристалічними речовинами білого кольору, масами 0,1709 г, 0,2148 г, 0,2002 г, 0,1866 г, 0,1580 г, 0,1685 г, 0,1883 г, 0,1587 г, 0,1613 г, 0,2092 г, 0,2129 г, 0,1984 г, 0,2017 г, 0,2026 г, 0,1368 г, 0,1772 г, 0,2090 г, 0,2139 г, 0,2190 г, 0,1607 г, 0,1928 г, 0,2030 г, 0,1602 г, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), маса якого становить 0,1173 г, 0,1449 г, 0,1364 г, 0,1223 г, 0,1043 г, 0,1144 г, 0,1278 г, 0,1052 г, 0,1103 г, 0,1377 г, 0,1338 г, 0,1356 г, 0,1284 г, 0,1330 г, 0,0916 г, 0,1186 г, 0,1401 г, 0,1441 г, 0,1436 г, 0,1092 г, 0,1271 г, 0,1342 г, 0,1065 г відповідно, а також 1 поліетиленовий згорток, обмотаний липкою стрічкою, з речовиною білого кольору, масою 0,2275 г, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого становить 0,1871 г, які ОСОБА_7 раніше незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
Загальна маса метадону (фенадону) становить 3,0535г, що відповідно до Наказу МОЗ «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті» №188 від 01 серпня 2000 року із змінами і доповненнями, внесеними Наказом МОЗ України від 20 серпня 2008 року №481 і від 29 липня 2010 року №634, є великим розміром.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене йому покарання.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що тяжко хворіє венеричними захворюваннями та у зв`язку з цим перебуває на обліку, має на утриманні бабусю, дитину, 2018 року народження, та новонароджену дитину.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого та просили її задовольнити в повному обсязі.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважав вирок суду законним та обгрунтованим.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень, при призначенні покарання з іспитовим строком необхідно враховувати тяжкість проступку, особу винного та інші обставини справи. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
Що стосується тверджень обвинуваченого про невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок суворості, апеляційний суд приходить до такого висновку.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, усі обставини провадження, а також обставини, які помякшують та обтяжують покарання обвинуваченому.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря нарколога з діагнозом Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів. Синдром залежності, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.
Доводи обвинуваченого про те, що він має на утриманні малолітню дитину, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
При цьому в матеріалах провадженні відсутні та захисником під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту наявності на утриманні обвинуваченого бабусі та новонародженої дитини.
Посилання ОСОБА_7 на те, що він перебуває на диспансерному обліку у зв`язку з діагнозом ВІЛ інфекція, мають місце, проте не є підставою для пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) та у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Обвинуваченим як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного перегляду не надано доказів, які б істотно знижували ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, чи вказували на можливість призначення йому більш мякого покарання, з огляду на проаналізовані в своїй сукупності матеріали кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_7 за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для пом`якшення ОСОБА_7 покаранняз мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі останнього, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення ОСОБА_7 більш м`якогопокарання, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі останній.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала суду набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4