УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/5032/21 (провадження № 1-кп/201/715/2021), відомості про яке 22 листопада 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002930, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки й мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, незаміжньої, раніше судимої вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до одного місяця арешту, непрацюючої, обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2018 року близько о 13.00 годині ОСОБА_2 перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 побачила в сумці гаманець з грошовими коштами, які знаходились в ньому, а саме: 500,00 гривень однією купюрою, що належать ОСОБА_3 , та які вона визначила як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_2 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяла з сумки гаманець та витягнула звідти грошові кошти у розмірі 500,00 гривень однією купюрою, після чого сховала їх у кишеню вдягнутих на неї штанів.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_2 , з місця вчинення кримінального проступку зникла, в подальшому розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 , кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачена ОСОБА_2 надала письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, від прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_3 , також надійшли заяви, у яких останні, не оспорюючи встановлені дізнанням обставини, просили розглянути обвинувальний акт щодо вчинення обвинуваченою ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, при цьому, у своїй заяві потерпіла ОСОБА_3 , зазначила про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 185 КК України, стосовно обвинуваченої ОСОБА_2 , та просила закрити кримінальне провадження, посилаючись на те, що з обвинуваченою вони разом проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, при розгляді питання про закриття кримінального провадження суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначать зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Я вбачається з положень абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Поняття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, а також конкретні склади кримінальних правопорушень, провадження за якими може бути розпочато слідчим або прокурором лише на підставі заяви потерпілого містяться у статті 477 КПК України.

Так, на момент звернення ОСОБА_3 21 листопада 2018 року із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, діяли положення ч. 1 ст. 477 КПК України в редакції процесуального закону від 23.02.2014 року, згідно пункту 3 якої, до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення відносилось провадження, яке було розпочато за заявою потерпілої особи щодо кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 КК України (крадіжка, крім крадіжки, вчиненої організованої групи) якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого.

В той же час, положеннями ЗУ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 06.12.2017 року, який набрав чинності 11 січня 2019 року, редакція вищезазначеної статті 477 КПК України була змінена шляхом виключення пункту третього частини першої цієї статті.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Водночас, суд враховує, що на момент звернення ОСОБА_3 із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, останнє процесуальним законом відносилось до приватного обвинувачення і могло бути розпочато лише за заявою потерпілої особи, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на момент подання заяви спільно проживали, були пов`язані спільним побутом та родинними зв`язками, що у розмінні пункту 1 ч. 1 ст. 3 КПК України, підпадало під визначення близьких родичів та членів сім`ї.

А отже, з огляду на положення ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першої статті 7 цього Кодексу, до яких відноситься, зокрема, принцип диспозитивності, передбачений ст. 26 КПК України, та відповідно до якого, відмова потерпілого від приватного обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, суд вважає за можливе закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 на підставі пункту 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_3 від обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 26, 284, 314, 369-372, 477 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 201/5032/21 (провадження № 1-кп/201/715/2021), відомості про яке 22 листопада 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002930, стосовно ОСОБА_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрити, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1