Єдиний унікальний номер № 285/494/21
Провадження № 1-кп/0285/409/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський кримінальне провадження № 285/494/21 0000005) за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимий: 20.05.2015 року Новоград-Волинським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 2 роки і 6 місяців. 06.09.2016 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області скасовано іспитовий термін та направлено для відбування покарання. Звільнений 29.01.2020 року за рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 22.01.2020 умовно-достроково на невідбутий термін 4 місяці 1 день,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
24.10.2020 року близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу під`їзду № 3 будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , побачив у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Meizy c 9» чорного кольору, якого він, переслідуючи корисливий мотив та намір незаконно збагатитись, вирішив відкрито, повторно, викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_4 попросив у потерпілого ОСОБА_5 передати належний останньому мобільний телефон марки «Meizy c 9» чорного кольору для здійснення дзвінка, на що потерпілий ОСОБА_5 погодився та, не усвідомлюючи протиправного наміру ОСОБА_4 , передав останньому у руки вищезазначене майно.

Отримавши доступ до мобільного телефону марки «Meizy c 9» чорного кольору потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 місце вчинення злочину почав покидати, проте був помічений потерпілим ОСОБА_5 , внаслідок чого останній почав кричати до нього про повернення належного йому майна, однак ОСОБА_4 , не бажаючи змінювати свого злочинного наміру щодо заволодіння викраденим майном, усвідомлюючи, що потерпілий розуміє протиправний характер його дій, з місця події втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму, що становить 1681 гривню 67 копійок.

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальному акті не оспорював та підтвердив їх, щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив не карати суворо ОСОБА_4 , так як, ОСОБА_4 відшкодував завдані йому збитки та претензій до нього не має.
Учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи та правильно розуміють їх зміст. У суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 186, як умисні дії, які виразилися у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, тяжкість вчиненого ним злочину, вік обвинуваченого, негативної характеристики за місцем проживання не має, щиро розкаявся, відсутність обставин, які обтяжують покарання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, а обставин, що його обтяжує судом не встановлено.
Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, та те, що на шлях виправлення ОСОБА_4 не став, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Разом з тим, враховуючи думку потерпілого, котрий просив суворо ОСОБА_4 не карати, наявність двох пом`якшуючих обставин (щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому), суд дійшов висновку про можливість застосування ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 186 КК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Також з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути судові витрати на користь держави за проведення експертиз.
Речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 653 грн. 80 коп.
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді триманння під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту у залі суду.
Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 .
Речові докази:
мобільний телефон марки Meizy c 9 чорного кольору, що перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у його користуванні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому, прокурору.

Головуючий : ОСОБА_1