Справа № 932/1600/21
Провадження № 1-кс/932/1265/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_3 , відповідно до якого вона просить скасувати арешт на автомобіль марки «Мазда 323» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що накладений Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року з позбавленням права на володіння, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вона є власником автомобілю марки Мазда, модель 323, з реєстраційний номером НОМЕР_1 , яким незаконно заволодів її чоловік. З цього приводу вона звернулась до поліції, в результаті чого за її заявою було відкрито кримінальне провадження, встановлено місцезнаходження автомобілю, який в подальшому був вилучений у її чоловіка ОСОБА_5 та доправлений на майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів.

Постановою слідчого від 23.02.2021 р. вказаний автомобіль був визнаний речовим доказом. В цей же день слідчий звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про накладення арешту на автомобіль у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження. Клопотання слідчого було задоволено.

Власник майна указує, що оскільки на автомобіль накладено арешт, вона не може користуватись своїм майном. Також автомобіль зберігається на штрафмайданчику, що впливає на його стан. Тому просить скасувати арешт, або дозволити володіння та користування її майном.

У судове засідання слідчий не з`явився. Надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу за його відсутності.

Власник майна та його адвокат клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В силу вимог ч. 1,2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, до повноважень слідчого судді віднесено вирішення питання про скасування арешту майна під час досудового розслідування.

Разом із тим, під час дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000135 від 05.02.2021 р. слідчим суддею встановлено, що дане кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Зі змісту частини третьої статті 174 КПК України у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Після припинення кримінального провадження арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

Таким чином, оскільки слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав та інтересів всіх осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, проте після закриття кримінального провадження втрачається сам предмет такого контролю, що зумовлює неможливість вирішення питання про скасування арешту, вважаю можливим відмовити у задоволенні клопотання.

Питання щодо скасування арешту може бути вирішено в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 170, 174, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено проголошено 06 квітня 2021 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя І.А. Кондрашов