22.02.2021
Справа № 642/2601/20
Провадження № 1-в/642/43/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м.Харків

Ленінський районний суд м.Харкова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові подання начальника Люботинського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про заміну призначеного покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу на покарання у вигляді громадських робіт, -

в с т а н о в и в :

Начальник Люботинського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області полковник внутрішньої служби ОСОБА_3 звернулась до сукду з поданням про заміну призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 у вигляді штрафу на покарання у вигляді громадських робіт, якого вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 29.07.2020 року засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та якому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,0 грн. Подання обґрунтовує тим, що вирок суду набрав законної сили 31.08.2020 року, був отриманий органом пробації для виконання 27.08.2020 року, однак в місячний термін з моменту набрання вироком законної сили ОСОБА_4 вирок не виконав, документа про сплату штрафу органу пробації не представив. Жодної інформації про причини невиконання вироку суду в органу пробації немає, а тому просить подання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву, в якій просив розгляд подання провести у його відсутність.

Представник Люботинського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явилась, на адресу суду подав заяву, в якій просив розгляд подання провести у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, про причини неявки суду не повідомив.

За змістом ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що подане подання є необгрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 29.07.2020 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,0 грн..

Відповідно до вимог ст. 26 КВК України, контроль за виконанням покарання у виді штрафу покладається на кримінально-виконавчу інспекцію (на даний час уповноваженого органу з питань пробації). Згідно ч. 3 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у місячний строк, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд, замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Суд, вирішуючи питання про заміну штрафу на громадські роботи, повинен враховувати положення ст. 56 КК України щодо максимального терміну встановлення громадських робіт та наявних законодавчих обмежень щодо їх застосування.

Відповідно до ч. 3 ст.56КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Представником органу пробації не надано відомостей про відсутність обмежень, передбачених ст. 56 КК України, та можливості застосування до засудженого покарання у виді громадських робіт.

Згідно норм ст. 53 КК України неможливість сплатити штраф, що пояснюється об`єктивними умовами життя засудженого, необхідно відмежовувати від умисного ухилення його від виконання цього покарання, що є злочином проти правосуддя, передбаченим ч. 1 ст. 389 КК України.

Органом пробації не надано суду доказів, які підтверджують, що засуджений ОСОБА_4 не має можливості сплатити штраф або умисно ухиляється від сплати штрафу, що має істотне значення при вирішенні питання про заміну покарання, так як у разі заміни покарання відносно засудженої особи погіршується її становище. Як вбачається з подання, в матеріалах провадження відсутня інформація про причини невиконання засудженим вироку суду, про його місце перебування, матеріальний стан чи інші обставини життя.

У зв`язку з неявкою в судове засідання засудженого, суд позбавлений можливості з`ясувати причини несплати штрафу, а також встановити наявність існування обставин, визначених ч. 3 ст. 56 КК України, які перешкоджають заміні засудженому покарання у виді штрафу на громадські роботи.

Суд вважає, що неможливо, виходячи лише з одних формальних міркувань - факту несплати штрафу, вирішувати питання про заміну покарання на громадські роботи.

Частиною 2 ст. 56 КК України передбачено, що громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більше ніж чотири години на день.

Однак, органом пробації не враховано, що після перерахунку штрафу призначеного ОСОБА_4 в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів (8500 грн.) відповідно до ст. 53 КК України, він має відбути 500 годин громадських робіт, що становить більше встановлених строків ч. 2 ст. 56 КК України.

На підставі наведеного та враховуючи, що органом пробації не додано жодних підтверджуючих документів, що засуджений ОСОБА_4 перебуває в скрутному матеріальному становищі і немає змоги належним чином виконати вирок суду, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 26 КВК України,ст.ст. 53, 56 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання начальника Люботинського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про заміну призначеного покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу на покарання у вигляді громадських робіт - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1