Номер провадження: 11-сс/813/508/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01 березня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000933 від 25 листопада 2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.191; ч.2 ст.364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01 березня 2021 року було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та накладено арешт на майно виявлене та вилучене 24 лютого 2021 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- блокнот в обкладинці зеленого кольору з написом «Южний морський торгівельний порт» із чорновими записами;

- копію технічної специфікації предмет закупівлі 42415100-9 «автонавантажувачі» (Телескопічний навантажувач), на 5 арк.;

- цифровий USB носій марки « Liebherr» об`ємом на 4 Gb з копією інформації;

- рахунок-фактуру № ЮП-2812 від 28.12.2020 на 1 арк.;

- папку швидкозшивач синього кольору з оригіналами оборотно-сольдових відомостей ТОВ « Транссістем» ІНВЕСТ за період січень-грудень 2019 року;

- папку швидкозшивач рожевого кольору з журнал ордерами№ 6 за період з квітня 2018 по грудень 2019;

- файл з наступними документами: аркуш паперу з рукописним текстом « касса 2020» та іншим текстом; відривні талони форми КО-4 у кількості 20 шт. за період січень-лютий 2020 року; журнал ордери № 1 за листопад, жовтень, березень 2020 року;

- файл з наступними документами: аркуш паперу з рукописним текстом акт прийому-передачі у кількості 2 шт.; договори поставки комп`ютерної програми у кількості 2 шт.;

- касову книгу ТОВ «ТранссістемІнвест» на 2018 рік з аркушами паперу, на якому міститься рукописний текст;

- папку швидкозшивач в обкладинці червоного кольору з написом « послуги», в якій міститься акти надавання послуг, акти здачі-приймання робіт за період з грудня 2018 року по січень 2020 року;

- папку швидкозшивач в обкладинці синього кольору, в якій міститься журнал-ордери за період травень 2019 по грудень 2019 року;

- ноутбук «lenovo» модель «В 270 Е», S/N: WB06046833 та зарядний пристрій від нього;

- довіреність № 27 від 01.11.2019 на 1 арк.;

- печатку ТОВ « Транссістемінвест» ідентифікаційний код 41422976;

- звіт про відрядження від 18.11.2019 та звідна таблиця на 3 арк.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що обшук, в ході якого були вилучені речі та документи та на які в подальшому було накладено арешт, проводився за участю неповнолітнього понятого ОСОБА_11 , а тому обшук був проведений з порушенням вимог ч.7 ст.223 КПК України.

Оскаржувана ухвала не містить обґрунтування необхідності вилучення та накладення арешту на технічні пристрої, не містить обґрунтування того - яка саме інформація, що наявна на цих електронних носіях, має значення для кримінального провадження і обґрунтування неможливості її отримання іншим шляхом.

Обшук був проведений із порушеннями вимог КПК України, за місцем мешкання ОСОБА_8 та членів його родини. При цьому квартира, в якій проводився обшук належить на праві власності ОСОБА_12 , а не ОСОБА_8 , а отже, встановити приналежність конкретного майна не вбачається за можливе з огляду на те, що доступ до нього мали різні особи.

Крім того ОСОБА_8 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Позиції учасників апеляційного провадження

Представника власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, на теперішній час Головним управлінням Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000933 від 25 листопада 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191; ч.2 ст.364 КК України.

З клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що органом досудового розслідування встановлено те, що з метою заволодіння грошовими коштами підприємства, посадові особи ДП «МТП «Южний» вступили у злочинну змову з власниками підприємств приватної форми власності та на протязі 2017-2019 років здійснювали закупівлю товарів робіт і послуг у зазначених підприємств за цінами які у 3-5 разів перевищуюсь ринкові. Зокрема, 17.07.2018 ДП «МТП «Южний» проведено відкриті торги із закупівлі послуг, щодо переміщення двох портових кранів МАРК-45 з території ДП «Одеський МТП» на територію ДП «МТП «Южний». З метою привласнення грошових коштів державного підприємства, до калькуляції вартості робіт, посадовими особами підприємств учасників торгів за попередньою змовою з керівництвом ДП «МТП «Южний» вносились завідома неправдиві відомості щодо їх фактичної вартості, таким чином вартість наданих послуг була штучно завищена приблизно у два рази. https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-05-04-002125-a.

Крім того, 22.07.2019 ДП «МТП «Южний» проведено відкриті торги з закупівлі перевантажувального обладнання з очікуваною вартістю закупівлі більше 3 804 000 грн. https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-03-001210-b. У даному тендері прийняли участь два підприємства ТОВ «Маштехімпорт» та ТОВ «Транссістем Інвест». Переможцем з пропозицією 3 588 000 грн. визначено ТОВ «Транссістем Інвст». Об`єктом закупівлі виступали два бункери перевантажувальні БНП-12/5,5 вартість яких на території України у офіційного виробника у декілька разів нижча з урахуванням податкових платежів та вартості доставки.

В подальшому, 24.06.2019 ДП «МТП «Южний» проведено відкриті торги із закупівлі перевантажувального обладнання UA-2019-04-25-001962-b з очікуваною вартістю закупівлі більше 16 млн. грн.

До прийняття участі в торгах допущено ТОВ «Маштехімпорт» та ТОВ «Транссістем Інвест». Переможцем торгів з пропозицією 14 460 000 грн. визначено ТОВ «Маштехімпорт». Одним з об`єктів закупівлі виступав телескопічний підіймач ZT25-100XW у кількості 2 одиниць. Закупівля зазначеного обладнання проведена за ціною 10 040 000 грн. без ПДВ. Однак, середня ринкова вартість аналогічного обладнання у офіційного виробника складає 101 000 Євро (відповідно до курсу НБУ складало 3 422 183 гривні), та з урахуванням доставки та митних платежів вартість такого обладнання коштуватиме приблизно удвічі менше, ніж запропоновано ТОВ «Маштехімпорт». Тобто, на закупівлі вищевказаного обладнання ДП «МТП Южний» нанесено збитків на суму близько 5 000 000 грн.

У свою чергу посадові особи ТОВ «Маштехіморт», з метою прикриття незаконного прибутку та ухилення від сплати податків здійснили ввезення на територію України зазначеного обладнання через підконтрольне підприємство нерезидента «STERLEY Technik GmbH», зареєстровано в Німеччині, м. Гамбург, Райффайзен штрассе 3, https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-04-25-001962-b.

Окрім вищевказаних підприємств одним з підконтрольних колишньому керівництву ДП «МТП «Южний» підприємств, яке з приймало участь у фіктивних процедурах закупівель виступало ТОВ «Універсал сервіс Україна». Зазначене підприємство приймало участь у 43 процедурах закупівель у яких суперником виступало ТОВ «Маштехімпорт» (виступало фіктивним суперником), та в свою чергу перемогло у 5 процедурах на загальну суму більше 15 млн. грн. https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-11-01-001516-a.

24 лютого 2021 року в період часу з 07:00 по 09:37 годину, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступні речі та предмети:

- блокнот в обкладинці зеленого кольору з написом «Южний морський торгівельний порт» із чорновими записами;

- копію технічної специфікації предмет закупівлі 42415100-9 «автонавантажувачі» ( Телескопічний навантажувач), на 5 арк.;

- цифровий USB носій марки « Liebherr» об`ємом на 4 Gb з копією інформації;

- рахунок-фактуру № ЮП-2812 від 28.12.2020 на 1 арк.;

- папку швидкозшивач синього кольору з оригіналами оборотно-сольдових відомостей ТОВ « Транссістем» ІНВЕСТ за період січень-грудень 2019 року;

- папку швидкозшивач рожевого кольору з журнал ордерами№ 6 за період з квітня 2018 по грудень 2019;

- файл з наступними документами: аркуш паперу з рукописним текстом « касса 2020» та іншим текстом; відривні талони форми КО-4 у кількості 20 шт. за період січень-лютий 2020 року; журнал ордери № 1 за листопад, жовтень, березень 2020 року;

- файл з наступними документами: аркуш паперу з рукописним текстом акт прийому-передачі у кількості 2 шт.; договори поставки комп`ютерної програми у кількості 2 шт.;

- касову книгу ТОВ «ТранссістемІнвест» на 2018 рік з аркушами паперу, на якому міститься рукописний текст;

- папку швидкозшивач в обкладинці червоного кольору з написом « послуги», в якій міститься акти надавання послуг, акти здачі-приймання робіт за період з грудня 2018 року по січень 2020 року;

- папку швидкозшивач в обкладинці синього кольору, в якій міститься журнал-ордери за період травень 2019 по грудень 2019 року;

- ноутбук «lenovo» модель «В 270 Е», S/N: WB06046833 та зарядний пристрій від нього;

- довіреність № 27 від 01.11.2019 на 1 арк.;

- печатку ТОВ « Транссістемінвест» ідентифікаційний код 41422976;

- звіт про відрядження від 18.11.2019 та звідна таблиця на 3 арк.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилученого в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів, з огляду на те, що не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 не є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000933 від 25 листопада 2019 року, а слідчим суддею необґрунтовано, яким чином майно ОСОБА_8 має значення для кримінального провадження, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, погоджується з тим, що майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке у відповідності до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт, оскільки вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, документи, речі та комп`ютерна техніка могли використовуватися, як засоби вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, а також мають безпосереднє та вирішальне значення для виявлення ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, в діях відповідних осіб.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що, відповідно до листа старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 на ім`я директора ОНДЕКЦ МВС України, у кримінальному провадженні №0000933 призначена експертиза щодо визначення вартості машин, обладнання сировини та споживчих товарів.

Проаналізувавши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що технічні засоби отримання інформації, а також інше вилучене майно потребує проведення судово-технічної експертизи, оскільки може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя врахувавши всі обставини кримінального провадження, обґрунтовано наклав арешт на вищезазначене майно.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що обшук був проведений з порушенням вимог ч.7 ст.223 КПК України, оскільки він проводився за участю неповнолітнього понятого ОСОБА_11 , апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до протоколу обшуку від 24.02.2021 року, який був проведений за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , приймали участь два понятих: ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .

Проте, апеляційний суд не має можливості перевірити вік понятого ОСОБА_11 , який приймав участь під час обшуку, оскільки матеріали провадження не містять документів, які могли б підтвердити його особу.

Апеляційний суд зазначає, що вказані обставини можуть бути перевірені судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Щодо тверджень представника власника майна про те, що обшук був проведений із порушеннями вимог КПК України, оскільки квартира належить на праві власності ОСОБА_12 , а не ОСОБА_8 , тому встановити приналежність конкретного майна не вбачається за можливе, апеляційний суд вважає їх неспроможними, з огляду на те, що адвокат ОСОБА_7 звернуся до апеляційного суду, як представник власника майна ОСОБА_8 , чим констатував факт того, що ОСОБА_8 є власником майна, на яке накладений арешт.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Аналізуючи викладені обставини апеляційний суд вважає, що при здійсненні досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій з метою всестороннього, об`єктивного та неупередженого встановлення всіх обставин кримінального провадження, а тому вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси ОСОБА_8 , з метою запобігання можливості приховування або знищення майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Також апеляційний суд звертає увагу на усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, згідно з якою, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а доводи апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 щодо незаконності ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01 березня 2021 року, якою було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000933 від 25 листопада 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3