ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/370/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання , -
В С Т А Н О В И Л А:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з клопотанням про зарахування в строк відбуття покарання, строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 січня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що відповідно до вироку суду Октябрського району міста Могильова від 12.12.2017 року ОСОБА_7 був вчинений злочин 19.07.2017 року, тобто після набрання чинності Закону №2046-VIII, відповідно до якого попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. Покарання призначене йому за попереднім вироком не підлягає, зарахуванню тобто вимоги ст.72 КК України в редакції 26.11.2015 можуть бути застосовані в межах того самого провадження по якому засуджений відбуває покарання.
Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 січня 2020 року - скасувати зарахувати йому в строк покарання строк перебування під вартою в період з 07.11.2015 року по 25.11.2016 року та з 27.11.2017 року по 27.02.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
В обґрунтування вимог посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України та не об`єктивно розглянув його клопотання.
Заслухавши доповідь судді; пояснення засудженого та захисника які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджений 12.12.2017 року вироком суду Октябрського району міста Могильова за ч.2 ст.411 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ч.1 ст.73 КК України до вказаного покарання часткового приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду Смолевічського району Мінської області від 02.09.2016 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 05.06.2018 року задоволено клопотання Міністрества юстиції України та приведено вирок суду Октябрського району міста Могильова у відповідність з законодавством України.
Як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст. 391 КК України, після 21 червня 2017 року.
Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII. Тобто, клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення з 27.11.2017 року по 27.02.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі задоволенню не підлягає.
Окрім цього колегія суддів зазначає, що згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № № 838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Тобто, клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення з 07.11.2015 року по 25.11.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі(строк попереднього ув`язнення за вироком суду Смолевічського району Мінської області від 02.09.2016 року) до строку покарання, яке він відбуває на теперішній час за вироком суду Октябрського району міста Могильова від 12.12.2017 року, задоволенню не підлягає, оскільки за змістом ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волі, провадиться в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
За таких обставин, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу районного суду належить залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 січня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -