Провадження №: 1-кп/752/440/21
У Х В А Л А

26.04.2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

провівши в приміщенні суду в місті Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 190 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2018 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 190 ч. 4 КК України.

В ході підготовчого судового засідання представник державного обвинувачення прокурор ОСОБА_3 зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає, а тому просив призначити кримінальне провадження за даним обвинувальним актом до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про повернення даного обвинувального акту прокурору, посилаючись на невідповідність даного процесуального документу вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, в тому числі у зв`язку із неконкретним пред`явленим обвинуваченням, що порушує право ОСОБА_10 та інших обвинувачених на захист, а також на те, що його підзахисний на даний час має процесуальний статус "обвинуваченого", а не "підозрюваного", як про те було зазначено прокурором у обвинувальному акті. Крім того, зазначив, що його підзахисний та інші обвинувачені згідно формулювання обвинувачення вчинили злочин, передбачений ст. 190 ч. 4 КК України, і в результаті таких їх дій потерпілому було завдано матеріальну шкоду, проте дії його підзахисного та обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 15 ч. 2, 190 ч. 4 КК України, тобто як замах на вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 також звернувся до суду з клопотанням про поверення вказаного обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що йому не було вручено вказаний обвинувальний акт, однак 21.06.2017 року між ним та ОСОБА_10 було укладено договір про надання правової допомоги. Також зазначив, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки у деяких пунктах реєстру відсутні відомості щодо часу проведення процесуальних дій, а також відсутня інформація щодо часу закінчення проведення процесуальних дій.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_7 та захисники обвинуваченого ОСОБА_9 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про поверення обвинувального акту прокурору з підстав, викладених у них.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали думки своїх захисників.

Представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 заперечував проти клопотання захисників обвинувачених про повернення обвинувального акту, посилаючись на їх необгрунтованість, оскільки вказаний обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складено у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши думки сторін кримінального провадження та їх клопотання, суд надходить до наступних висновків.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підозрюються у заволодінні чужим майном шляхом обману в особливо великих розмірах за наступних обставин.

Так, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у невстановлений досудовим розслідуванням час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, розробили злочинний план щодо заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 , згідно якого обвинувачений ОСОБА_9 надасть йому завідомо неправдиві відомості про те, що за грошову винагороду в розмірі 33 000 000 гривень він вирішить його питання щодо проблем у Дніпропетровському Управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, які стосувались відшкодування Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс" податку на додану вартість, хоч реальної можливості вирішити таке питання у нього не було, обвинувачений ОСОБА_10 в свою чергу повинен був організовувати їх злочинну діяльність та вживати заходів щодо її конспірації, а обвинувачений ОСОБА_11 повинен був зібрати інформацію щодо відшкодування Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс" податку на додану вартість.

В подальшому в період часу з грудня 2016 року по січень 2017 року обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 чотири рази зустрічались з потерпілим ОСОБА_12 у селі Погреби Броварського району Київської області, поблизу готелю "Салют" в місті Києві, в селищі міського типу Козин Київської області, а також на вулиці Кіквідзе в місті Києві, та повідомляли йому подробиці вирішення ними відповідних питань у Дніпропетровському Управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, тобто вводили його в оману, а також умови, після виконання ОСОБА_12 яких ними будуть вирішені відповідні питання у Дніпропетровському Управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України. ОСОБА_11 в свою чергу виконував свою роль у їх злочинному плані щодо зібрання інформації про відшкодування Товариством з обмеженою відповідальністю ""Оптімус Плюс" податку на додану вартість.

В подальшому 14.02.2017 року у приміщенні Публічного акціонерного товариства "Укрексімбанк", що розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Антоновича, 127, обвинуваченого ОСОБА_9 було затримано працівниками поліції при його спробі незаконним шляхом заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 , що спричинило йому шкоду у особливо великих розмірах, що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Вказані дії обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 15 ч. 2, 190 ч. 4 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману в особливо великих розмірах.

Згідно ст. 3 ч. 1 п. 13 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, згідно вимог ст. 110 ч. 4 КПК України є обвинувальний акт, який відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Згідно ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Так, вирішуючи клопотання захисників про повернення обвинувального акту, суд не приймає доводи захисників щодо неконкретизованого формулювання обвинувачення, оскільки зміст ст. 291 КПК України розширеному тлумаченню не підлягає і прокурор відповідно до вимог кримінального процесуального закону виклав у обвинувальному акті всі обставини кримінального правопорушення, які він вважав встановленими, і відповідне формулювання обвинувачення, тому суд не вправі в ході підготовчого судового засідання надавати оцінку змісту зазначеним прокурором відомостям у даному процесуальному документі та формулюванню обвинувачення.
Також суд позбавлений можливості надавати будь-яку оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення в ході досудового розслідування, оскільки питання належності, допустимості та взаємозв`язку відповідних доказів для ствердження вини особи у вчиненні кримінального правопорушення вирішується у нарадчій кімнаті при постановленні судового рішення по суті.
Разом з тим, в ході підготовчого судового засідання було встановлено, що у порушення вимог ст. ст. 46 ч. 4, 291 ч. 4 п. 3 КПК України захиснику обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокату ОСОБА_8 не було вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Одночасно суд вважає слушними доводи адвоката ОСОБА_8 щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України на підставі наступного.
Так, вимоги до реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено ст. 109 КПК України, і згідно ч. 2 п. 1 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, однак у реєстрі матеріалів досудового розслідування, що долучений до обвинувального акту у розділі 1 пунктах 1-3, 11, 26, 30, 32, 36, 57, 65, 85-86, 88-89, 91-92, 94, 96, 115, 117-118, 131-133, 151, 159-160, 165, 176, 196-199 не вказано часу проведення процесувальних дій та часу закінчення проведення процесуальних дій, а пункти 177-195 взагалі відсутні, тобто вказаний реєстр не відповідає вимогам ст. 109 КПК України.
Таким чином, вказані вище недоліки, а саме те, що обвинувальний акт не було вручено захиснику обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокату ОСОБА_8 , а реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, перешкоджають суду призначити судовий розгляд даного кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України для приведення його у відповідність з вимогами кримінального процесуального закону, а саме - вручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захиснику обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокату ОСОБА_8 , а також приведення реєстру матеріалів досудового розслідування у відповідність з вимогами ст. 109 КПК України.
Керуючись ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, 190 ч. 4 КК України, - повернути прокурору Офісу Генерального прокурора України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право отримання в суді копії ухвали.

Суддя О.С. Первушина