Провадження № 1-кс/760/628/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3
на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінальних правопорушень, -
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінальних правопорушень.
Скарга обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 було подано до Національного антикорупційного бюро України заяву від 09.12.2020, вих. №4074/09, про можливе вчинення суддею Бахмацького районного суду Чернігівської області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 157, ч.3 ст. 375, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 256, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 27 КК України, яка була зареєстрована уповноваженими службовими особами Національного антикорупційного бюро України за вх. № В-18326, що, зокрема, підтверджується відміткою канцелярії на копії заяви про вчинення кримінальних правопорушень.
Скаржник вказує, що всупереч вимогам ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.
Враховуючи вищенаведене та посилаючись на ст.ст. 7, 9, 55, 56, 214, 303-307 КПК України, скаржник просить слідчого суддю зобов`язати керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України:
- внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 09.12.2020, вих. №4074/09, про вчинення суддею ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 157, ч.3 ст. 375, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 256, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 27 КК України;
- зазначити в резолютивній частині ухвали вказані ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінальних правопорушень статті, а саме: ч.3 ст. 157, ч.3 ст. 375, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 256, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 27 КК України;
- надати ОСОБА_3 належним чином завірений витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні;
- повідомити суд про виконання ухвали слідчого судді.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, у поданій скарзі просив проводити судове засідання за його відсутності.
До слідчого судді надійшли пояснення представника Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , в яких зазначено, що в поданій ОСОБА_3 заяві від 09.12.2020, вих. №4074/09, про вчинення кримінальних правопорушень не наведено об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення корупційного кримінального правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України, про що листом за вих.№11-188/43280 від 16.12.2020 заявника повідомлено. Представник Національного антикорупційного бюро України також зазначив, що ОСОБА_3 , звернувшись до Національного антикорупційного бюро України із заявою, у якій не викладено конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею корупційних кримінальних правопорушень, та в подальшому, оскаржуючи бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, намагається оскаржити судові рішення та відповідні дії судді, вчинені в ході здійснення правосуддя поза передбаченим процесуальним законодавством порядком, що може мати наслідком втручання у діяльність судді з використанням механізму оскарження бездіяльності слідчого, передбаченого ст. 303 КПК України.
З огляду на викладене, представник Національного антикорупційного бюро України просив в задоволенні скарги відмовити повністю та розглянути справу без його участі за наявними письмовими поясненнями.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Виходячи з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з чч.1, 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
З матеріалів, доданих до скарги, вбачається, що ОСОБА_3 в порядку ст. 214 КПК України до Національного антикорупційного бюро України було подано заяву від 09.12.2020, вих. №4074/09, вх. № В-18326 про кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 157, ч.3 ст. 375, ч.2 ст. 366, ч.2 ст.256, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 27 КК України, вчинені, на його думку, суддею Бахмацького районного суду Чернігівської області ОСОБА_4 , в ході винесення судового рішення від 27.10.2020.
Разом з тим, при дослідженні матеріалів скарги, у тому числі копії заяви ОСОБА_3 про вчинені кримінальні правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що твердження скаржника про вчинення суддею Бахмацького районного суду Чернігівської області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень при постановленні судового рішення від 27.10.2020 (справа № 728/1925/20) зводяться до незгоди ОСОБА_3 із цим судовим рішенням.
Як передбачено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частинами 1, 2 ст.126, ч.1 ст.129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
У зв`язку з цим слід також зазначити, що пп. 5, 57, 59 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (далі КРЄС) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень закріплено базовий принцип, відповідно до якого оцінка якості кожного рішення повинна здійснюватися тільки через використання права оскарження, установленого законом. Цей принцип є ключовим наслідком конституційної гарантії незалежності суддів, яка розглядається як одна із основних характеристик верховенства права в демократичному суспільстві.
КРЄС підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється насамперед за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини. Держави повинні гарантувати відповідність їхніх національних процедур вимогам, викладеним у рішеннях зазначеного Суду.
КРЄС підкреслює, що будь-який метод оцінювання якості судових рішень не повинен втручатися у незалежність як судової влади у цілому, так і окремих суддів.
Згідно з п.10 Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 Про незалежність судової влади судові рішення виходячи з їх обов`язковості до виконання на всій території України вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Відповідно до п.12 вищевказаного Пленуму оскарження судових рішень допускається у випадках, порядку та з підстав, визначених законом.
Прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, їх розгляд, витребування від судів інформації про судові справи у зв`язку з такими заявами, направлення заяв судам, вимоги до суддів про встановлення контролю за розглядом справи судом чи суддею є порушенням незалежності та самостійності суду.
При розгляді скарги щодо невнесення відомостей в ЄРДР щодо дій, рішень судді, слідчий суддя також враховує Висновок Судової палати у кримінальних справах ВСУ щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013, згідно якого для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, який пов`язаний зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 Кримінального кодексу України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду».
На підставі викладеного та з метою уникнення протиправного втручання в діяльність судді, дотримання конституційних гарантій незалежності суддів, слідчий суддя доходить висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про можливе вчинення суддею Бахмацького районного суду Чернігівської області ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 157, ч.3 ст. 375, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 256, ч.1 ст. 111, ст. 170, ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 27 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного та керуючись стст. 19, 126, 129 Конституції України, стст. 2, 214, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 09.12.2020, вих. № 4074/09, про вчинення кримінальних правопорушень відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1