Провадження № 1-кс/947/3507/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004914 від 27.12.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004914 від 27.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

Так, виходячи з обставин вказаних в клопотанні, на даний час, у органу досудового розслідування є підстави вважити, що зазначені в клопотанні майнові права інтелектуальної власності, які виникають у користувачів мережі інтернет при використанні веб-ресурсу «AVS24.BIZ» використовуються у якості засобу вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 КК України.

Враховуючи те, що веб-сайт «AVS24.BIZ», розміщений на сервері з ІР-адресою НОМЕР_1 , що належить до пулу ІР-адрес компанії «IP Volume inc.» адреса: Suite 9, Victoria, Mahe, Seychelles, яка, в свою чергу, надає дану ІР-адресу в оренду компанії libertyvps (https:// libertyvps.net), дата-центри якої перебувають на потужностях компанії CloudFlare Inc. (https:// www.cloudflare.com), яка знаходиться за адресою: 94107, US, CA, San Francisco, 101 Townsend Street, в хмарному сховищі з ідентифікатором організації «CLOUD14», є об`єктом права інтелектуальної власності, користувачі інтернет-ресурсів, які мають доступ до сайту, а також можуть розміщувати на ньому будь-яку інформацію, фактично набувають права інтелектуальної власності, тобто майнове право інтелектуальної власності.

У зв`язку з вищевикладеним, сторона обвинувачення, звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор до судового засідання не з`явились, разом з тим, від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання за її відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Слідчий суддя зазначає, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна є абстрактним та неконкретизованим з огляду на наступне.

В клопотанні, сторона обвинувачення зазначає, що користувачі інтернет-ресурсів, які мають доступ до сайту, а також можуть розміщувати на ньому будь-яку інформацію, фактично набувають права інтелектуальної власності, тобто майнове право інтелектуальної власності, разом з тим, слідчий суддя зазначає, що з вказаного клопотання не вбачається які саме майнові права інтелектуальної власності виникають у користувачів інтернет-ресурсів.

Так, слідчим суддею встановлено, що в порушення вимог ст. 171 КПК України в клопотанні не зазначені перелік і види майна, що належить арештувати, що унеможливлює перевірку правової підстави для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані недоліки клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків, з встановленням відповідного процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004914 від 27.12.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1