Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року смт. Покотилівка

Справа № 635/1322/21
Провадження № 1-в/635/263/2021

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане Старобільського району Луганської області, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

19 лютого 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2021 року вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Згідно частини 5 статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання

Представник установи виконання покарань та засуджений у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд подання за їх відсутності.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Вироком Старобільсього районного суду Луганської області від 04 червня 2020 року за статтею 126-1 КК України ОСОБА_6 засуджений до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
Початок строку відбування покарання 24 липня 2020 року.
Кінець строку відбування покарання - 24 липня 2021 року.
Начальник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 за погодженням з Головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 посилаючись на те, що засуджений прибув до ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» 24 липня 2020 року за приписом Старобільського РВ з ДУ «Центр пробації», на даний час працевлаштований на ФОП « ОСОБА_7 ». До виконання поставлених завдань ставиться добре, робітничу норму та поставлені завдання виконує, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування характеризується позитивно, стягнень не має, адміністрацією установи заохочувався два рази. Вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливою. На час звернення до суду відбув більше ніж Ѕ строку покарання.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частини 3 статті 81 КК України термін покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Так, з матеріалів особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Старобільського районного суду Луганської області від 04 червня 2020 року за кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення злочину) відносився до злочинів невеликої тяжкості. Прибув до державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» 24 липня 2020 року за приписом Старобільського РВ з ДУ «Центр пробації». Згідно статті 60 КВК працевлаштований на ФОП « ОСОБА_7 ». До виконання поставлених завдань ставиться добре, робітничу норму та поставлені завдання виконує, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання характеризується позитивно, стягнень не має, адміністрацією установи заохочувався два рази. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу, У відношенні до представників адміністрації виправного центру не конфліктний, ввічливий, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги, до виконання законних вимог персоналу установи ставиться сумлінно; самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання; утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно статті 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення», подає позитивний приклад іншим засудженим. За характером врівноважений, спокійний. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки. Відповідно до статті 59 КВК України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом телефонних розмов. Отримує посилки, передачі. Має задовільний стан здоров`я, на профілактичних обліках не перебуває. Вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливою. Рішенням комісії державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 24 грудня 2020 року засудженому було відмовлено в застосуванні статті 82 КК України як особі, яка стала на шлях виправлення, але написала заяву про відмову від застосування статті 82 КК України. Після звільнення має наміри мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_6 в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» начальника майстерні ОСОБА_8 , засуджений у липні не працював у зв`язку з перебуванням у відділенні карантину, діагностики та розподілу, у серпні 2020 року до оплачуваної праці не залучався у зв`язку з відсутністю робочих місць, залучався до виконання робіт з благоустрою установи (заготівля дров для опалювального періоду), у вересні та жовтні 2020 року був працевлаштований у майстерні установи, а також залучався до виконання робіт з благоустрою установи, у листопаді 2020 року до оплачуваної праці не залучався у зв`язку з відсутністю робочих місць, також залучався до виконання робіт з благоустрою установи, у грудні 2020 року засуджений був працевлаштований у майстерні установи, а також залучався до виконання робіт із благоустрою установи, з січня 2020 року по теперішній час працевлаштований у майстерню установи.
За весь час відбування покарання в місцях позбавлення волі має два заохочення, стягнень не має. Як вбачається зі змісту вироку Старобільського районного суду Луганської області від 04 червня 2020 року, за вказаним вироком цивільного позову та процесуальних витрат не має. Крім того, суд враховує ту обставину, що за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 04 червня 2020 року засуджений свою вину у вчиненні злочину, за який він був засуджений, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся.
Зідно Витягу з протоколу №31 від 24 грудня 2020 року засідання комісії державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» по розгляду питань про можливість застосування до засуджених заміни невідбутої частини покарання більш м`яким вирішено не направляти матеріали до суду для вирішення питання про можливість застосування до засуджених заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до статті 82 КК України, враховуючи особисту заяву засудженого .
Згідно Витягу з протоколу №5 від 10 лютого 2021 року засідання комісії державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» та спостережної комісії Харківської районної державної адміністрації Харківської області з розгляду питань про умовно-дострнокове звільнення засуджених вирішено направити матеріали до Харківського районного суду Харківської області для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, як особі, яка довела своє виправлення.
Разом з тим, вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку за весь час відбуття покарання (наявність неодноразових заохочень, відсутність дисциплінарних стягнень, залучення та виконання робіт з благоустрою території, позитивної характеристики), суд констатує наявність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Старобільського районного суду Луганської області від 04 червня 2020 року умовно достроково на невідбутий строк покарання чотири місяці двадцять днів.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1