Справа № 148/65/21
Провадження № 1-кп/135/31/21
ВИРОК
іменем України

17.02.2021 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000098, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мукачево Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27.11.2020 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в домоволодінні за адресою АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що господар заснув після вживання спиртного, а також переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, проник до приміщення літньої кухні, що знаходиться на території вказаного домоволодіння. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, з приміщення літньої кухні ОСОБА_4 вчинив крадіжку камуфльованої військової куртки (бушлату) вартістю 488 грн., кишенькового ліхтарика марки Shunya YN-888 вартістю 17,50 грн. та мобільного телефону марки «Nokiа 105» вартістю 257,40 грн., в якому працювала сім-картка оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , вартістю 40 грн.. В подальшому, ОСОБА_4 з викраденим покинув місце вчинення злочину та переніс його до свого місця проживання, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 802, 90 грн..

Крім того, 06.12.2020 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в домоволодінні АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_6 , ніхто не проживає, маючи на меті вчинити повторну крадіжку цінних речей, вирішив викрасти вироби з металу з вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_4 через хвіртку проник до території подвір`я вказаного домогосподарства, де керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, де знаходяться вироби з металу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, попередньо переконавшись, що в темну пору доби за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, діючи таємно, умисно, повторно, на території подвір`я демонтував піч твердого опалення, з якої забрав чавунну плиту з отворами та кільцями, вартістю 750 грн.. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на викрадення чужого майна, бажаючи довести його до кінця, ОСОБА_4 шляхом пошкодження запираючих пристроїв, проник до господарської споруди, що знаходиться на території вищевказаного подвір`я, в якій демонтувавши піч твердого опалення, викрав дві чавунні плити з отворами та кільцями, вартістю 750 грн. кожна, а також з тієї ж господарської споруди викрав емальовану миску вартістю 103 грн.. В подальшому, ОСОБА_4 з викраденим покинув місце вчинення злочину та переніс його до свого місця проживання, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 2353 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Показав, що 27.11.2020 він йшов в с. Холодівка біля магазину, де зустрів ОСОБА_5 . З ним трохи випили горілки. Потім пішли додому до ОСОБА_5 , де в будинку продовжили вживати алкоголь. Він побачив, що ОСОБА_5 залишив свою куртку в літній кухні. Коли ОСОБА_5 ліг відпочити, бо сп?янів, то він проник в літню кухню, де взяв куртку, в якій був телефон. Також вкрав у ОСОБА_5 фонарик. Прийшов до себе додому із вказаними речами, які наступного дня не повернув, залишивши собі.

Також повідомив, що десь 06.12.2020, коли було вже темно, пішов до одного з будинків в с. Холодівка, де ніхто не проживав. На подвір?ї виявив піч, з якої зняв металеву плиту з отворами. Згодом проник всередину до однієї з господарських споруд на території, де розібрав піч, з якої зняв металеві плити. Також викрав емальовану миску. Вказав, що вкрав плити, бо хотів замінити свою плиту, і здати метал на брухт.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 27.11.2020 в потерпілого ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в житло, та 06.12.2020 в потерпілого ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в сховище, а тому ці його дії по кожному з епізодів суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує обставини справи та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннь, які згідно із ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак, не має судимості, офіційно не працевлаштований, те, що за місцем проживання характеризується посередньо. Обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан здоров`я та скрутне матеріальне становище обвинуваченого, вартість викраденого у кожного з потерпілих та їх позицію по справі, викладену у письмових заявах, повернення викраденого майна потерпілому ОСОБА_5 , а також те, що обвинувачений беззастережно визнав свою провину та засудив свої дії, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, і в даному конкретному випадку вважає за можливе, виправлення останнього в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак знаходить правові підстави для його звільнення від відбування вказаного покарання з випробуванням на підставі правил ст. 75 КК України, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати в сумі 980 грн 64 коп. за проведення судової експертизи.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки один місяць.

На підстави ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме:

- мобільний телефон марки «Nokiа 105», з сім-картою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар»; чоловічу камуфляжну військову куртку (бушлат); кишеньковий ліхтарик марки Shunya YN-888, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 14.12.2020.

- дві чавунні плити від печі твердого опалення; емальовану миску ємністю 10 л, що знаходяться на зберіганні Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілому ОСОБА_6 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.12.2020.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 980 грн. 64 коп..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя