гСправа № 358/270/21 Провадження № 1-кс/358/85/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі матеріали кримінального провадження № 1-кс/358/85/21, за скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 18 березня 2021 року звернувшись до слідчого судді із скаргою, просять скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 29.12.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 09 грудня 2020 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються на те, що 09 грудня 2020 року вони звернулися із письмовою заявою до Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області про те, що ОСОБА_6 , зловживаючи їх довірою, шляхом шахрайства незаконно заволодів їх коштами. Зокрема, ОСОБА_6 звернувся до них в грудні 2019 року, з проханням орендувати на елеваторі два склади, а для заповнення зерном цих складів йому потрібні були гроші для поповнення оборотних коштів, за його переконливим проханням під офіційну розписку і гарантійні запевнення в тому, що він розрахується до 01.03.2020 року і все куплене їм зерно, ранні та пізні зернові, буде завозити на сушку і зберігання на Богуславське ХПП, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , позичили ОСОБА_6 34 000,00 доларів США. З яких ОСОБА_6 повернув лише їх частину, а саме: 10 червня 2020 року - 2000 доларів США; 24 серпня 2020 року - 50 000 тисяч гривень, в кінці листопада 2020 року 7561 доларів США.

ОСОБА_6 запевняв, що розрахується, згідно розписки до 01.03.2020 р., потім обіцяв до 01.05.2020 р., до 01.06.2020 р., потім до 01.08.2020 р. і знову до 01.10.2020 р., далі обіцяв до 10.1 1.2020 р., до 05.12.2020 р., але при цьому він так і не повернув 22439 доларів США.

Крім того, у грудні 2019 року, ОСОБА_6 запевнив заявників, що всі наші вантажні автомашини забезпечить роботою по перевозці зернових, олійних та олії. Але для цього він повинен провести технічне обслуговування (поміняти масло, охолоджувальну рідину, при необхідності тормозні колодки та інше). Не дивлячись на те, що ці автомашини прийшли з м.Ніжин своїм ходом. Одну з машин DAF він попросив йому продати за 19000 доларів США з умовою щомісячної часткової оплати впродовж року. Проте не дивлячись на те, що він шість місяців цю машину експлуатував жодної гривні впродовж року не заплатив.

Автомобілі стояли поруч з Богуславським ХПП. Але щоб проводився ремонт цих автомобілів заявники не бачили. Після багаторазових вимог повернути машини та перевезти їх на територію ПрАТ «Богуславське ХПП», ОСОБА_6 їх повернув, але довгий час не хотів віддавати ключі, технічні паспорти та номерні знаки від однієї з машин. Технічний паспорт на одну з машин він до сих пір не повернув. Через рік ОСОБА_6 почав казати, що на ремонт цих автомашин ним витрачено значні кошти, однак на підтвердження вартості робіт чеків не було надано.

Також, 01 лютого 2020 року ОСОБА_6 офіційно уклав договори оренди складів на Богуславському ХПП №01/3 (склад №3) та №01/2 (склад №8), проте до тепер, незважаючи на вимоги, оренду не сплатив. Сума оренди за період із лютого 2020 по березень 2021 року становить 50000 гривень за одним договором і 40000 гривень за іншим.

Так, за вказаними фактами, 09 грудня 2020 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було розпочато кримінальне провадження №0000151, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

29 грудня 2020 року начальником сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 09 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України з підстав відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Заявник вважає, що дана постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням прав потерпілих, оскільки досудове розслідування проведене неправильно та неповно, у кримінальному провадженні не проведені всі необхідні і можливі слідчі дії для встановлення обставин, які підлягають доказуванню.

Зокрема заявник вказує на те, що у даному кримінальному провадженні не проведено жодної слідчої дії та не допитано свідків, які могли б дати свідчення про вчинення кримінального правопорушення, не встановлено і не допитано потерпілого ОСОБА_3 , та не допитано інших осіб, які здатні підтвердити обставини, що є важливими для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, зокрема, не допитано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Заявники вважають, що начальником сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 в постанові про закриття кримінального провадження від 29.12.2020 року, не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, а також відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, у постанові не наведено.

При цьому, постанова про закриття кримінального провадження від 29.12.2020 року, не була направлена заявникам, та була отримана лише 12.03.2021 року, тому з наведених підстав просив вказану постанову скасувати.

Заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, але від ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути скаргу без його участі, а також зазначив, що скаргу підтримує.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явилися, заперечень на скаргу не надав.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, зважаючи на вказані положення кримінального процесуального закону, та, враховуючи принцип диспозитивності, визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши додані до скарги матеріали та матеріали кримінального провадження №0000151, внесеного 09.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова дізнавача має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слід зазначити, що практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу, це пряма прерогатива слідчого, дізнавача, як самостійної процесуальної особи, втручання в діяльність якої заборонено.

Згідно положень ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Виходячи з даних норм закону, закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише шляхом прийняття слідчим, дізнавачем відповідної мотивованої постанови.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 29 грудня 2020 року, винесеної начальником сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 09 грудня 2020 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відомостей, які б свідчили про направлення вказаної постанови заявникам матеріали кримінального провадження не містять.

Тобто, посилання заявника на те, що він не отримував копію оскаржуваної постанови підтверджуються даними обставинами.

Як зазначено у ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи дану норму КПК України, строк подання скарги на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження № №0000151 від 09 грудня 2020 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, потерпілими не пропущений, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать про те, що копію постанови про закриття кримінального провадження від 29.12.2020 потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не було вручено.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000151 від 09.12.2020 року, слідчим суддею встановлено, що перевірка обставин, на які посилалися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у своїй заяві про кримінальне правопорушення, дізнавачем була проведена поверхнево, не всебічно і неповно, а саме під час досудового розслідування не з`ясовано ряд обставин, які мають суттєве значення для повного та об`єктивного розслідування.

Так, начальник сектору дізнання не здійснив усіх належних слідчих дій з метою встановлення дійсних обставин справи та не дослідив належним чином наявні докази, зокрема, в постанові про закриття кримінального провадження від 29.12.2020 року, він зазначає, що «09.12.2020 року до Богуславського відділення поліції Миронівського ВП ГУНП у Київській області надійшла заява від ОСОБА_3 ....», тоді як згідно заяви від 09.12.2020 року та доповненні до неї, вбачається що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , оскільки останній, шляхом шахрайства, незаконно заволодів їх коштами.

В оскаржуваній постанові начальник сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 посилається на те, що під час проведення досудового розслідування встановлено, з показів ОСОБА_6 з приводу отримання ним коштів від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , він повідомив про те, що він дійсно позичив кошти в сумі 34 000,00 доларів США, що підтвердив підписавши гарантійне зобов`язання про те, що до 01.03.2020 року він зобов`язаний повернути грошові кошти у сумі 34 000 доларів США.

Як на підставу для закриття кримінального провадження дізнавач вказав на те, що в ході досудового розслідування проведено всі можливі слідчі дії, під час яких не представилося можливим встановити особу, яка вчинила даний кримінальний проступок, і як наслідок оголосити підозру у його вчиненні, враховуючи те, що обов`язковою ознакою кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, є наявність суб`єктивної сторони кримінального проступку, яка виражається в наявності прямого умислу на заволодіння чужим майном і корисливого мотиву, тому кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, начальником сектору дізнання було допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 та в якості свідка ОСОБА_6 , не допитавши інших осіб, які можуть підтвердити обставини, що є важливими для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Будь яких інших слідчих дій, спрямованих на повне та всебічне проведення досудового розслідування даного кримінального провадження дізнавачем проведено не було.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 1 ст. 298-1 КПК України процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, дізнавача, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Таким чином, дізнавач в порушення вимог кримінального процесуального закону, не провів всього необхідного обсягу слідчих дій, необхідних для встановлення істини у справі, тим самим допустивши неповноту та однобічність, не дослідив обставини кримінального провадження в їх сукупності, не давши їм належної оцінки, для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши постанову про закриття кримінального провадження від 29 грудня 2020 року на предмет обґрунтованості, слідчий суддя вважає, що дана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства виходячи з наступного.

Так, оскаржувана постанова не містить будь-яких посилань на докази, крім пояснень ОСОБА_6 , на підставі яких дізнавачем встановлено, що у даному кримінальному правопорушенні відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В даному випадку встановлення дізнавачем відсутності корисливого мотиву, прямого умислу та, відповідно, суб`єктивної сторони складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України є ймовірно помилковим та таким, що суперечить встановленим обставинам справи.

Також, зазначена постанова та визначені нею підстави закриття кримінального провадження №0000151 ґрунтуються виключно на свідченнях ОСОБА_6 , без врахування показань потерпілих та свідків, що суперечить основоположним засадам та завданням кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому, дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства, дізнання (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнавач зобов`язаний провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст.ст. 91, 92, 93, 94, ч.5 ст.110 КПК України, що має наслідком її скасування.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000151, внесеного 09.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Відповідно до частини 3 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1