ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8860/21
провадження № 1-кп/753/1337/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) № 0000940, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює на

посаді комплектувальника в ТОВ ТД «Київхліб»,

не одруженого, з середньою освітою, який зареєстрований

та проживає: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 05 травня 2021 року.

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 18 березня 2021 року о 14 год. 16 хв.. знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Сормівська, 13, перебуваючи в магазині «АТБ», пройшов до зони камери схову, де керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою протиправного особистого збагачення, обрав об`єктом свого злочинного посягання комірку № 69 камери схову, де своє майно зберігала ОСОБА_6 , а саме два поліетиленові пакети, в яких були наступні речі: олія соняшникова марки «Королівський смак», об`ємом 5 л, блок цигарок марки «UT», ковбаса домашня вагою 1,3 кг, м`ясо ошийок свинячий вагою 1 кг, м`ясо наднирник свинячий вагою 1 кг.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно. Протиправно, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ», пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_5 , за допомогою стороннього предмета незаконно проник до комірки камери схову № 69, звідки здійснив крадіжку належних ОСОБА_6 двох поліетиленових пакетів, в яких були наступні речі: олія соняшникова марки «Королівський смак», об`ємом 5 л, вартістю 145 грн; блок цигарок марки «UT», вартістю 220 грн; ковбаса домашня вагою 1,3 кг, вартістю 180,70 грн; м`ясо ошийок свинячий вагою 1 кг, вартістю 120 грн; м`ясо наднирник свинячий вагою 1 кг, вартістю 120 грн.

Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 785,70 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в сховище, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно вдень відвідав магазин, зробивши покупки, діставав свої речі з камери схову, але випадково відкрив чужу скриньку, втім, побачивши чужі речі, усвідомлюючи, що це майно є для нього чужим, вирішив обернути його на свою користь. Про вчинене шкоду, кається.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо визнаних у провадженні речових доказів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення злочину за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій, то суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднана з проникненням у сховище.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю, щиро розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, працює офіційно.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи ОСОБА_5 , наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає достатнім й домірним призначити ОСОБА_5 покарання в мінімальних межах санкції статті.

Водночас враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, з огляду на той факт, що він офіційно працює, вважає можливим застосувати інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважаючи, що виправлення ОСОБА_5 є можливим без ізоляції від суспільства і він заслуговує на цей шанс від держави, тобто довести своє виправлення за час іспитового строку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме:

оптичний диск з відеозаписом події від 18 березня 2021 року, опечатаний печаткою «Для пакетів Дарницького УП ГУНП у м. Києві», зберігати у матеріалах кримінального провадження;

олія соняшникова марки «Королівський смак», об`ємом 5 л, вартістю 145 грн; блок цигарок марки «UT», вартістю 220 грн; ковбаса домашня вагою 1,3 кг, вартістю 180,70 грн; м`ясо ошийок свинячий вагою 1 кг, вартістю 120 грн; м`ясо наднирник свинячий вагою 1 кг, вартістю 120 грн, залишити власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1