Справа № 521/888/20
Номер провадження:1-кп/521/513/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 30.04.2013 року за № 0002653, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, українця, громадянина України, одружений, офіційно не працевлаштований, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без фактичного місця проживання, раніше судимого:

-15.05.2018 р. Рівненським міським судом за ч.2 ст. 121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 22.03.2013, біля 21 годин 00 хвилин, та ОСОБА_5 , знаходячись на території ТЦ «Фозі», за адресою вул. Балківська 88 у м. Одесі, вступили у злочину змову, направлену на таємне викрадення майна ТЦ «Фозі» ООО «Експансія».
Надалі, діючи умисно, повторно, та з корисливих мотивів, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою, таємно викрали з території ТЦ «Фозі» 3 візочки, загальною вартістю 2356,15 грн., після чого з місця злочину зникли та скористалися викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями, що виразились у заволодінні чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали матеріальної шкоди ТЦ «Фозі» ОО «Експансія» на суму 2356,17 грн.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся, та повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Окрім повного визнання своєї вини, винна обвинуваченого ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 , у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою, групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння, відшкодування завданої шкоди.

Обставин справи, що обтяжують покарання рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, у зв`язку із чим, вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винний ще й у іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком за правилами ст. 72 КК України. Матеріалами справи підтверджується що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 15.05.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців.
Таким чином, при розгляді вказаного кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив вказаний злочин ще до ухвалення вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 15.05.2018 року, тому обвинуваченому має бути призначено остаточно покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Підстав для застосування ст. 69,75 КК України до обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно ст. 100 КПК України суд вирішує питання про речові докази

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 15.05.2018 року та призначити покарання шляхом поглинання більш суворим менш суворого покарання та остаточно призначити покарання у вигляді 8 років 8 місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Речові докази по справі : візок Viz-009-1 (інвентарний номер 367943), візок Viz-009-1 (інвентарний номер 368063), візок WT80 (інвентарний номер 38846) вважати повернутими представнику потерпілого відповідно до розписки про отримання на зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1