Провадження № 1-кс/638/885/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2021 року Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 щодо бездіяльності прокурора по кримінальному провадженню № 0002673 від 10 липня 2019 року,-

в с т а н о в и в :
12 квітня 2021 року до суду звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність прокурора за вказаним кримінальним провадженням.

В обґрунтування вимог посилається на те, що в порядку ст. 303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність прокурора. Вказує, що 06 квітня 2021 року до Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова подане клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування. Станом на 12 квітня 2021 року на адресу сторони захисту не направлялись відповідь на вказане клопотання. Заявник просить зобов`язати прокурора прийняти рішення щодо розв`язання клопотання та ухвалення постанови про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні представник заявника підтримав вказану скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просив відмовити у задоволенні скарги, надав відповідну заяву з додатками.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку захисника, суд вважає заяву не обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 1 ст.370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У Рішенні по справі «Капустяк проти України» від 03 березня 2016 року (заява №26230/11) Європейський Суд з прав людини визначив, що будь-яке розслідування серйозних заяв про жорстоке поводження повинно бути як швидким, так і ретельним. Це означає, що органи влади повинні завжди робити серйозні спроби, щоб з`ясувати, що сталося, і не повинні покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки для припинення розслідування або обґрунтовувати ними свої рішення.
Розглядаючи скаргу, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).
Відповідно до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.
Згідно із ч. 1 ст. 25 КПК України, слідчий зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені ст. 91 КПК України.

Встановлення наявності або відсутності складу кримінального правопорушення в діяннях особи можливе виключно шляхом проведення слідчих(розшукових дій), вичерпний перелік яких визначений КПК України.

Згідно із п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність прокурора.

Згідно із ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення слідчого, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Ст. 2 КПК України передбачають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.
Згідно п. п. 1 4 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності.
В свою чергу ч. 2 ст. 9 КПК України покладає обов`язок на прокурора, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З правового налізу ст. 91 КПК України вбачається, що конструкція статті містить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Із наданих прокурором документів вбачається, що 01 липня 2020 року, відповідно до супровідного листа голові Ленінського районного суду міста Харкова направлено обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню № 0002673 від 10 липня 2019 року відносно ОСОБА_4 для розгляду по суті. Вказаний обвинувальний акт судом отримано 01 липня 2020 року.

Відповідно до ухвали від 05 квітня 2021 року вказаний обвинувальний акт повернуто прокурору.

09 квітня 2021 року на вказану ухвалу подана апеляційна скарга.

З викладеного вбачається, що кримінальне провадження не перебуває на стадії досудового розслідування. Тому застосувати ст. 303-307 КПК України неможливо. Кримінальне провадження перебуває в стадії судового розгляду.

Керуючись ст. 303-307 КПК України,-

постановив:
Скаргу ОСОБА_3 щодо бездіяльності прокурора по кримінальному провадженню № 0002673 від 10 липня 2019 року залишити без задоволення.

Повний текст ухвали складений 14 квітня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя Тетяна Штих.