Справа № 191/3223/18
Провадження № 1-кп/191/244/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002376 від 06.12.2017 відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не зареєстрованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

27 листопада 2017 року приблизно о 19-00 годин ОСОБА_4 , знаходячись у свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де останній запропонував йому вчинити крадіжку майна. З метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, діючи за попередньою змовою в групі осіб, прибули до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 . Знаходячись біля вище вказаного домоволодіння ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розподілили між собою ролі щодо вчинення кримінального правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_7 повинен був проникнути на територію домоволодіння з метою таємного викрадення чужого майна, а ОСОБА_4 мав зовні спостерігати за оточуючим середовищем на предмет можливої появи сторонніх осіб, про що попередити ОСОБА_7 .
Далі, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, діючи згідно усної домовленості, ОСОБА_7 переліз через огорожу домоволодіння АДРЕСА_2 , тим самим проник на територію подвір`я, звідки таємно, умисно, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи за мету незаконне збагачення, із застосуванням фізичної сили, обома руками зірвав прикріплені до стіни будинку металеві оцинковані відливи загальною довжиною 16 метрів, після чого перемістив їх через огорожу де його вже чекав ОСОБА_4 . Після цього, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи умисно, з викраденим майном залишили місце вчинення злочину, тим самим отримали реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду, яка згідно висновку товарознавчої експертизи за №38 від 11 грудня 2017 року становить 560,00 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше сховище, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднана з проникненням в інше сховище, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини та тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, у вчиненому розкаюється.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено .

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах інкримінованого йому діяння, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлені.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі три фрагменти відливів загальною довжиною 16 метрів залишити у володінні потерпілої ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору

Суддя: ОСОБА_1