Провадження №1-кс/760/91/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 ,
про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0010178 від 05.09.2018, -
В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0010178 від 05.09.2018.
У клопотанні вказується, що у провадженні Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0010178 від 05.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2018 (справа №760/29647/18, провадження 1-кс/760/14951/18) задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_6 , та накладено арешт у вигляді заборони відчуження та використання на машиномісця № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Також зазначається, що в подальшому ухвалою Київського апеляційного суду від 21.02.2019 (справа №11-сс/824/1010/2019) частково задоволено апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , та скасовано ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 19.11.2018 в частині заборони використання вищевказаних машиномісць.
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , вказує, що арешт було накладено з метою збереження речових доказів, оскільки, на думку сторони обвинувачення, вищевказані машиномісця є об`єктами кримінально протиправних дій та набуті протиправним шляхом, у зв`язку з чим постановою від 30.10.2018 слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 вищевказані машиномісця визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0010178. Разом з тим, адвокат вказує, що на момент вчинення кримінального правопорушення машиномісця взагалі не існували як окремі речі (нерухоме майно), визначені родовими чи індивідуальними ознаками, тому не могли бути об`єктом кримінально протиправних дій. Крім того, вищевказані машиномісця не були придбані (набуті) за рахунок грошей, отриманих внаслідок суспільно-небезпечних дій, а тому вони не є набутими кримінально-протиправним шляхом, та взагалі не відповідають критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України.
Також зазначається, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, машиномісця № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , №457А на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав, укладених між ККУП «Фінансова компанія «Житло-Інвест» та ОСОБА_7 , а також на підставі актів прийому-передачі майнових прав на машиномісця, укладених між КП «Спецжитлофонд» та ОСОБА_7 , було реалізовано ОСОБА_7 та на даний час на праві власності зареєстровано за ОСОБА_4 , що підтверджується договорами купівлі-продажу, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
У клопотанні також вказується, що, як передбачено ст.356 КК України, самоправством є самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. При цьому, відсутність заподіяної значної шкоди у даному кримінальному провадженні, свідчить як про відсутність об`єктивної сторони, так і про відсутність самого злочину, передбаченого ст.356 КК України, а отже і про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі, у вигляді накладення арешту на майно добросовісного набувача ОСОБА_4 ..
Крім того, в клопотанні вказується, що відповідно до наявної у адвоката ОСОБА_3 інформації строк досудового розслідування кримінального провадження №0010178 від 05.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, закінчився, що є підставою як для закриття кримінального провадження, так і для скасування арешту майна.
Адвокат ОСОБА_3 вказав, що при постановленні ухвали про накладення арешту на майно слідчим суддею не дотримано вимог КПК, зокрема ст. 173 КПК України, зокрема, не враховано правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, внаслідок чого слідчий суддя дійшов до помилкових та передчасних висновків про необхідність накладення арешту на вищевказане майно.
Враховуючи вищенаведене та вказуючи на те, що арешт накладено необґрунтовано та з недотриманням вимог КПК України, а на даний момент в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Солом`янське управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві та Солом`янська окружна прокуратура м. Києва були повідомлені про судове засідання в порядку, передбаченому КПК України, проте свого представника в судове засідання не направили.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 19.11.2018 (справа №760/29647/18, провадження 1-кс/760/14951/18) задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_6 , та накладено арешт у вигляді заборони відчуження та використання на машиномісця № НОМЕР_5 А, № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.02.2019 (справа №11-сс/824/1010/2019) ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2018, якою задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_5 та накладено арешт у вигляді заборони відчуження та використання на машиномісця № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 , скасовано в частині заборони використання даних машиномісць.
Так, при вирішенні питання про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0010178, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане в клопотанні слідчого майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому наявні достатні підстави для арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0010178 проводиться з 05.09.2018, арешт на майно ОСОБА_4 накладений ще 19.11.2018, при цьому, ОСОБА_4 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, лише допитувався ще на початку досудового розслідування даного кримінального провадження як свідок. Відомостей щодо повідомлення про підозру будь-якій особі (особам) у даному кримінальному провадженні слідчому судді ні Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва, ні Солом`янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві не надано.
Також, вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Враховуючи, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 19.11.2018, справа №760/29647/18, провадження № 1-кс/760/14951/18, на майно ОСОБА_4 був накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності ОСОБА_4 .
З огляду на наведене та враховуючи тривалий час вищевказаного арешту майна, слідчий суддя вважає, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, накладеному ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.11.2018, відпала потреба, тому клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , підлягає задоволенню, а арешт, накладений 19.11.2018 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, справа №760/29647/18, провадження № 1-кс/760/14951/18, скасуванню.
Керуючись стст. 98, 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений 19.11.2018 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, справа №760/29647/18, провадження № 1-кс/760/14951/18, скасувавши заборону відчуження та використання машиномісць № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , №457А, розташованих в житловому будинку АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1