КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11/824/51/2021
Категорія: ч. 3 ст. 190 КК України
ПОСТАНОВА
попереднього розгляду

25 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві попередній розгляд кримінальної справи за апеляцією засудженого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України (в редакції Закону № 270-VI) та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі із забороною займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 1 рік.

ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ) та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн.

ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 270-VI) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 звільнено від покарань, призначених за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Цим же вироком закрито провадження за цивільним позовом ПАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» до ОСОБА_4 у зв`язку з відмовою позивача від цивільного позову та вирішено питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

На вказаний вирок засуджений ОСОБА_4 подав апеляцію.

Відповідно до п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, апеляційні та касаційні скарги у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки дана справа була розглянута судом в порядку КПК України 1960 року, апеляція захисника підлягає розгляду судом апеляційної інстанції на підставі положень КПК України 1960 року.

Судом першої інстанції дана справа призначена до апеляційного розгляду на 22 квітня 2021 року.

До попереднього розгляду справа винесена для вирішення питань, передбачених ст. 357 КПК України 1960 року.

Заслухавши доповідь судді про підстави, з яких справа винесена на попередній розгляд, думку прокурора, який вважав, що апеляція засудженого не відповідає вимогам ст. 350 КПК України 1960 року, що унеможливлює розгляд справи в апеляційному порядку, пояснення засудженого та захисника, які не визначилися із своєю позицією в цьому питанні, вивчивши матеріали кримінальної справи, вважаю, що дана справа підлягає поверненню до суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 350 КПК України 1960 року в апеляції належить зазначити конкретні порушення закону, які є підставою для скасування або зміни судового рішення, а прохання сформулювати з урахуванням того, які рішення вправі ухвалити апеляційний суд.

Крім того, апелянт повинен навести аргументи на обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 352 КПК України 1960 року, у разі невиконання особою, яка подала апеляцію, вимог, передбачених ст. 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення. Якщо у зазначений строк ці вимоги не будуть виконані, то апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.

Проте, наведені вимоги закону засудженим та судом першої інстанції належним чином не виконані.

В апеляції засуджений просить скасувати вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року та постановити новий вирок за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, яким виправдати у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні інкримінованих злочинів.

Однак, таке прохання апелянта не відповідає змісту ст. 366 КПК України 1960 року, де зазначено які можуть бути результати розгляду справи в апеляційному суді, і положенням ст. 378 КПК України 1960 року, якими встановлені випадки, коли апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій вирок.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 366 КПК України 1960 року у результаті розгляду апеляції на рішення, зазначені у ч.1 ст. 347 цього Кодексу, апеляційний суд:

1) виносить ухвалу про залишення вироку чи постанови без зміни, а апеляції без задоволення; скасування вироку чи постанови і повернення справи прокуророві на додаткове розслідування або на новий судовий розгляд в суд першої інстанції; скасування вироку чи постанови і закриття справи; зміну вироку чи постанови;

2) постановляє свій вирок, скасовуючи повністю чи частково вирок суду першої інстанції.

За змістом ст. 378 КПК України 1960 року апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій вирок у випадках:

1) необхідності застосування закону про більш тяжкий злочин чи збільшення обсягу обвинувачення, за умови, що засудженому було пред`явлено обвинувачення у вчиненні такого злочину чи у вчиненні злочину в такому обсязі і від цього обвинувачення він захищався в суді першої інстанції;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення засудженого від відбування покарання.

Отже, положеннями КПК України 1960 року не передбачено винесення виправдувальних вироків по результатах розгляду кримінальних справ в апеляційному порядку.

Разом з цим слід зазначити, що за змістом ст. 376 КПК України 1960 року, апеляційний суд, встановивши обставини, передбачені статтями 6, 7, 7-1, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває справу.

Таким чином, апеляція засудженого ОСОБА_4 не містить належного прохання, яке б узгоджувалося з повноваженнями суду апеляційної інстанції, тому не відповідає вимогам ст. 350 КПК України 1960 року.

Вирішуючи питання про прийняття апеляції засудженого, головуючий в суді першої інстанції не звернув увагу на її невідповідність вимогам закону та не застосував положення ст. 352 КПК України 1960 року, що в свою чергу позбавляє можливості розглянути справу в апеляційному порядку у призначений судом день та час, а тому кримінальна справа щодо ОСОБА_4 відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 359 КПК України 1960 року підлягає поверненню до суду першої інстанції для усунення порушень у підготовці справи до апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 357, 359 КПК України 1960 року, п. 11, 15 Розділу XI "Перехідні положення" КПК України 2012 року,

п о с т а н о в и в:

Кримінальну справу щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, повернути до Солом`янського районного суду м. Києва для виконання вимог ст. ст. 350, 352 КПК України 1960 року за апеляцією засудженого.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2