КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000021, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000021 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 17 березня 2021 року в ході проведення обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на банківські картки у кількості 11 штук; грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) Євро; грошові кошти в сумі 2 840 000 (два мільйони вісімсот сорок тисяч) гривень.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що відповідно до ст.. 98, ч.10 ст.170, ч.2 ст.173 КПК України є підстави для накладення арешту на вказане майно, з метою його збереження, оскільки дане майно є предметом кримінального правопорушення та визнано речовими доказами.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) Євро, 2 840 000 (два мільйони вісімсот сорок тисяч) гривень.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України, вважає, що: доказів того, що вилучене майно, зокрема, грошові кошти містить сліди злочину та було знаряддям його вчинення чи було набуте кримінально протиправним шляхом матеріали провадження не містять на, що увагу слідчий суддя не звернув та прийшов помилкового висновку про те, що майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України. Крім того апелянт посилається на те, що обшук був проведений в нежитлових приміщеннях, які належать на праві приватної власності ТОВ «Торгова трубна компанія» - директором якого є ОСОБА_7 . Під час обшуку були вилучені з його сейфу грошові кошти на які дозвіл ухвалою слідчого судді не надавався, походження цих грошових коштів ОСОБА_7 підтвердив документально.
Адвокат додає, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Адвокат у своїй апеляції посилається на рішення ЄСПЛ та вважає, що арешт вищезазначених коштів є неправомірним, необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який просив задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000021 від 05.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.ч.3,4, ст.358, ч.2 ст.364 КК України.

Встановлено, що службові особи органів, які здійснюють контроль за дотриманням податкового законодавства, зловживаючи службовим становищем, за попередньою змовою з невстановленими особами, які контролюють фінансову господарську діяльність суб`єктів підприємницької діяльності ряду товариств здійснили умисні заходи з метою одержання неправомірної вигоди, всупереч інтересам служби, які полягали в створенні протиправного механізму спрямованого на сприяння в незаконному формуванні сум податкового кредиту з ПДВ «ризиковими» та «транзитними» підприємствами і підприємствами реального сектору економіки, у зв`язку з проведенням безтоварних операцій та підміни номенклатури товарів/послуг, що спричинило тяжкі наслідки, чим завдали збитки Державному бюджету України на суму понад 1 млрд. грн.

Відповідно до попередньо отриманих відомостей фактичний контроль над здійсненням протиправної діяльності підприємств здійснюють ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ТОВ «ІНКО ПРОФІТ», ТОВ «НАФТОСЕРВІС», ТОВ «ІМЕКСМЕТ», ТОВ «НАФТО СЕРВІС ДП», ТОВ «ІНКО ПРОФІТ СЕРВІС», а також інші невстановлені особи.
Заходами оперативного характеру встановлено, що для зберігання речей і документів, що мають доказове значення у даному кримінальному провадженні використовуються нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: місто Дніпро, вулиця Європейська, буд.7-А
В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, зокрема, на грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) Євро; грошові кошти в сумі 2 840 000 (два мільйони вісімсот сорок тисяч) гривень, яке було вилучене яке було вилучене 17 березня 2021 року в ході проведення обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку. Крім того постановою органу досудового розслідування від 18 березня 2021 року вищезазначене майно визнано речовими доказами.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) Євро; грошові кошти в сумі 2 840 000 (два мільйони вісімсот сорок тисяч) гривень, можуть свідчити, у сукупності, про вчинення особами кримінальних правопорушень ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.ч.3,4, ст.358, ч.2 ст.364 КК України та можуть бути набуті в результаті вчинення неправомірної діяльності.

Що стосується доводів апелянта про те, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна розглянуто без додержання вимог КПК України і тимчасово вилучене майно підлягало поверненню, то колегія суддів не бере їх до уваги, так як слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно вилученого ході проведення обшуку дотримався вимог ст. 170 КПК України, за якою арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Також колегія суддів зважує на ту обставину, що слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва у даному кримінальному провадженні надавався дозвіл на проведення обшуку за вказаною вище адресою.

Долучені до матеріалів судової справи стороною захисту документи не є переконливими доказами належності вказаних грошових коштів ОСОБА_7 та повинні бути перевірені в ході досудового розслідування.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку не може прийматися до уваги.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 - без задоволення.

При цьому колегія суддів враховує можливість апелянта звернутись до слідчого судді районного суду в порядку ст. 174 КПК України для скасування арешту.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170- 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000021 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 17 березня 2021 року в ході проведення обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на банківські картки у кількості 11 штук; грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) Євро; грошові кошти в сумі 2 840 000 (два мільйони вісімсот сорок тисяч) гривень - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 подану в інтересах ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4053/2021
Єдиний унікальний номер 757/14046/21-к
Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_13
Доповідач - ОСОБА_1