Справа № 626/1897/20
Провадження № 1-кп/626/44/2021
ВИРОК
12 квітня 2021 року м.Красноград
Красноградський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В кінці квітня 2020 року (точна дата не встановлена) у вечірній час ОСОБА_4 перебував в будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений умисно, таємно, із корисливих спонукань викрав мобільний телефон "NOMI" моделі "і184" з картою пам`яті та сім картою оператора мобільного зв`язку, що відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи №32 від 15.05.2020 коштували 220 грн. , 80 грн. та 40 грн. Таким чином, діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 були заподіяні збитки на загальну суму 340 грн. Викраденим обвинувачений розпорядився на власний розсуд, цивільний позов не заявлений.
В травні 2020 року, приблизно з 01 по 09 травня, точна дата досудовим слідством не встановлена, обвинувачений ОСОБА_4 у вечірній час знаходився на АДРЕСА_3 . З корисливих спонукань, через хвіртку проник до двору ОСОБА_6 , після чого через відчинені двері зайшов до приміщення будинку, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а також повторно, обвинувачений виявив у коридорі кутові шліфувальну машинку "ТМ Елпром" ЕМШУ -850-125, що належить ОСОБА_6 . Після чого обвинувачений умисно, таємно, із корисливих спонукань з проникненням у житло та повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав шліфувальну машинку "ТМ Елпром" ЕМШУ -850-125, що коштувала за висновком судово-товарознавчої експертизи № 31 від 16.05.2020 року 502 грн. Своїми діями ОСОБА_4 завдав збитки в сумі 502 грн. Викраденим майном розпорядився на свій розсуд.
У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 у судовому засіданні винним себе визнав повністю, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, підтвердивши обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Розкаюється у скоєному, просить суворо його не карати та врахувати його щире каяття.
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 в квітні 2020 року умисно таємно , із корисливих спонукань , вчинив крадіжку, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України. Дії обвинуваченого в травні 2020 року правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України є кримінальним проступком, а передбачене ч.3 ст.185 КК України - тяжким злочином.
Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, критично ставиться до своєї протиправної поведінки. Обставиною, що обтяжує покарання згідно зі ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння .
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями ст.50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Призначаючи остаточне покарання обвинуваченому, суд вважає доцільним призначити покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч. 1 ст.70 КК України, згідно якої при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим .
Суд, враховуючи обставини справи, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, зокрема його щире каяття, позицію потерпілих, що будь- яких претензій не мають, думку прокурора висловлену в судових дебатах, вважає за можливе призначити ОСОБА_4 міру покарання в межах, встановлених в санкції статті , як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень. Крім цього, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого, з вищезазначених підстав, відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд,
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 , ч.3 ст.185 КК України.
Призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70, ст.72 КК України, за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі, визнані та приєднані як речові докази, вважати повернутими власникам.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.

Суддя