Справа № 632/1335/21
провадження № 1-кс/632/99/21

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Первомайський

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 , розглянувши у залі судового засідання у приміщенні суду клопотання прокурора Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасове вилучене майно у кримінальному провадженню № 0000118 від 02 липня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, що було тимчасово вилучено під час огляду місця події 02 липня 2021 року та перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_6 , а саме, 8 (вісім) стаціонарних металевих конструкцій у вигляді діжок, переобладнаних під печі для випалювання деревного вугілля.
Заявлені вимоги прокурор обґрунтовує таким.
Слідчим відділенням ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні 0000118 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.
У ході проведення досудового розслідування встановлено, що станом на 02 липня 2021 року невстановлена особа здійснює діяльність з виготовлення деревного вугілля поблизу сел. Слобідське Лозівського району Харківської області, у результаті чого забруднює атмосферне повітря шкідливими для здоров`я людей та довкілля речовинами, внаслідок порушення спеціальних Правил, що створює небезпеку для здоров`я людей та довкілля.
02 липня 2021 року у період часу з 18.45 години по 18.57 години проведено огляд місця події, за місцем виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення, а саме, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0003, площею 1,8815 га, розташованої у територіальних межах Слобідського старостинського округу Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області, яка на праві власності належить ОСОБА_6 , у ході якого виявлено та вилучено - 8 (вісім) стаціонарних металевих конструкцій у вигляді діжок, переобладнаних під печі для випалювання деревного вугілля, які на думку прокурора, є знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Також прокурор, звернув увагу, що підприємства, які здійснюють викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря, до яких відноситься діяльність з виготовлення деревного вугілля, для здійснення своєї діяльності мають отримати відповідний дозвіл, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2003 № 302. При цьому власником майна, що підлягає арешту, ОСОБА_7 жодного дозволу не надано, що дає підстави вважати, що вказаний дозвіл останнім не отримувався, що у свою чергу свідчить про порушення спеціальних Правил (як це передбачено у диспозиції ст. 241 КК України).
Також прокурор зазначає, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди; містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучене майно має бути використане у кримінальному провадженні в якості речового доказу, прокурором заявляється клопотання про накладення арешту на вилучене майно.
ІІ. Позиції учасників щодо клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору.
Під час судового розгляду прокурор підтримав клопотання та просив клопотання про арешт майна задовольнити, зазначивши, що дійсно при огляді місця події 02 липня 2021 року ніякого виробництва деревного вугілля не проводилося, зокрема вісім стаціонарних металевих конструкцій у вигляді діжок, переобладнаних під печі для випалювання деревного вугілля не працювали, у однієї із печей знаходилися дрова. Але, на думку прокурора, зазначений факт не свідчить про те, що діяльність по виробництву деревного вугілля не здійснювалася до 02 липня 2021 року.
Представник, третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_4 пояснив, що батько ОСОБА_7 отримав у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0003, площею 1,8815 га, яка розташована у територіальних межах Слобідського старостинського округу Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області, яка має багаторічні насадження, а саме дерева, які фактично не плодоносять. ОСОБА_7 є приватним підприємцем, однією із видів його економічної діяльності є лісозаготівлі (основний), виробництво інших виробів з деревини, тому він вирішив зайнятися виробництвом деревного вугілля. З цією метою ним було придбано вісім стаціонарних металевих конструкцій у вигляді діжок, переобладнаних під печі для випалювання деревного вугілля (були не нові), які він зберігав на зазначеній земельній ділянці, поки займався підготовкою документів для ведення діяльності, пов`язаної з виробництвом деревного вугілля. 01 липня 2021 року ним було, отримано дозвіл № НОМЕР_1 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, наданий Департаментом захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації. До цього часу виробництвом деревного вугілля він не займався, печі не використовував. Оскільки займається заготівкою деревини, зберігав дрова в однієї із печей, що не заборонено законом. Вважає, що такі дії правоохоронних органів направлені на зупинення правомірної підприємницької діяльності ОСОБА_7 , який вже має всі дозвільні документі на такий від діяльності. Тимчасове вилучення майна є незаконним, підстав для арешту майна немає, оскільки виробництво деревного вугілля не здійснювалося, а тим паче забруднення атмосферного повітря.
ІІІ. Встановлені під час розгляду клопотання обставини, мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким керувався.
Вислухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя доходить такого висновку.
Так, з матеріалів наданих суду вбачається, що в провадженні слідчого відділення ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000118 від 02 липня 2021 року за фактом забруднення атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля речовинами від діяльності з виготовлення деревного вугілля поблизу селища Слобідське Лозівського району Харківської області, внаслідок порушення спеціальних Правил, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 КК України.
Зокрема, під час досудового розслідування встановлено, що станом на 02 липня 2021 року невстановлена особа на території Слобідського Старостинського округу Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області на земельній ділянці, з кадастровим номером з кадастровим номером :01:000:0003, площею 1,8815 га, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , за відсутності відповідних дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, встановив 8 (вісім) стаціонарних металевих конструкцій у вигляді діжок, переобладнаних під печі для випалювання деревного вугілля, за допомогою яких здійснював господарську діяльність з виробництва - деревного вугілля, чим вчинив забруднення атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля речовинами.
02 липня 2021 року 8 (вісім) стаціонарних металевих конструкцій у вигляді діжок, переобладнаних під печі для випалювання деревного вугілля, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема, якщо воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 170 КК України слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
За диспозицією ч. 1 ст. 241 КК України відповідальність настає за забруднення або іншу зміну природних властивостей атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей або для довкілля речовинами, відходами або іншими матеріалами промислового чи іншого виробництва внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля.
На час розгляду клопотання прокурором не надані конкретні докази, які безпосередньо вказували б на наявність ознак об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України. Зокрема, з матеріалів наданих суду, зокрема і зі змісту самого клопотання не вбачається, що на момент огляду чи часом раніше на земельній ділянці, з кадастровим номером :01:000:0003, площею 1,8815 га, що розташована у територіальних межах Слобідського Старостинського округу Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області, здійснювалась господарська діяльність з виробництва - деревного вугілля, що могло привести до забруднення атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля речовинами, відповідальність за що, передбачена ч. 1 ст. 241 КК України. Органом досудового розслідування до клопотання не долучено жодного доказу, який би свідчив, чи мались достатні підстави вважати, що на зазначеній земельній ділянці дійсно організована діяльність з виробництва - деревного вугілля.
Так, прокурором до клопотання долучено: копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03 липня 2021 року, рапорти працівників поліції, протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , письмові пояснення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протокол огляду місця події від 02 липня 2021 року, протокол огляду предмету від 03 липня 2021 року, добровільна згода ОСОБА_7 від 02 липня 2021 року на огляд його земельної ділянки, інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 05 липня 2021 року, лист-відповідь Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 05 липня 2021 року.
У клопотанні про накладення арешту, прокурор на підтвердження факту здійснення діяльності з виробництва деревного вугілля, послався на покази свідка ОСОБА_8 , яка є старостою Слобідського старостинського округу Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області ОСОБА_8 . Разом з цим, зазначений свідок під час допиту у суді пояснила, що їй як старості Слобідського старостинського округу Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області відомий лише той факт, що на земельній ділянці, з кадастровим номером :01:000:0003, площею 1,8815 га, що знаходиться у територіальних межах Слобідського Старостинського округу Олексіївської сільської ради, з 2019 року розташовані вісім стаціонарних металевих конструкцій у вигляді діжок, зовні схожих на печі. Вона безпосередньо виїжджала на місце знаходження цих конструкцій, щоб не допустити самовільного заняття чужої земельної ділянки. Особисто вона ніколи не бачила, щоб на земельній ділянці здійснювалося виробництво - деревного вугілля, зокрема щоб працювали печі. ОСОБА_7 до неї, як до старости Слобідського старостинського округу Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області не звертався з приводу отримання дозволу на здійснення діяльності з виробництва - деревного вугілля, оскільки сільська рада таких дозволів не дає. Чутки були, що на земельній ділянці, з кадастровим номером :01:000:0003, виробляють деревне вугілля, але скарг від мешканців села з приводу виробництва деревного вугілля не надходило.
Згідно протоколу огляду місця події від 02 липня 2021 року, жодна піч на момент проведення огляду не працювала.
Долучені до клопотання пояснення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , слідчий суддя не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань можуть бути відібранні пояснення лише для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 241 КК України є злочином. Доказів, що зазначені особи були допитані слідчим в якості свідків, слідчому судді не надано.
Отже, з вказаних матеріалів не встановлено будь-якої інформації, що на земельній ділянці, з кадастровим номером :01:000:0003, яка знаходиться у територіальних межах Слобідського Старостинського округу Олексіївської сільської ради, проводиться будь яка діяльність з виготовлення деревного вугілля. При цьому, слідчий суддя вважає, що лише розміщення восьми стаціонарних металевих конструкцій у вигляді діжок, переобладнаних під печі для випалювання деревного вугілля на земельній ділянці, з кадастровим номером :01:000:0003 не можете свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.
Інших доказів на підтвердження обставин, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, прокурором не надано.
У даному контексті заслуговують на увагу доводи представника власника майна, що органом досудового розслідування доказів того, що майно використовувалося для здійснення діяльності, за яку передбачена відповідальність ст. ч. 1 ст. 241 КК України, не здобуто. При цьому слідчий суддя враховує, що власником майна станом на 01 липня 2021 року отримано дозвіл № UA 0 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, наданий Департаментом захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації, що свідчить про правомірність його підприємницької діяльності і розумність доводів представника.
Також, слідчий суддя звертає увагу, що прокурор не зазначає обставини, які підтверджують, що незастосування арешту до восьми металевих стаціонарних конструкцій у вигляді діжок, переобладнаних під печі для виготовлення деревного вугілля, призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна і не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 173 КК України слідчий суддя відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Аналізуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що прокурором не доведено необхідність арешту восьми стаціонарних металевих конструкцій у вигляді діжок, переобладнаних під печі для випалювання деревного вугілля, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, враховуючи, що органом досудового розслідування на даний час не наведено наявності жодних доказів, які б вказували на вчинення на території Слобідського Старостинського округу Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області на земельній ділянці, з кадастровим номером з кадастровим номером :01:000:0003, площею 1,8815 га злочину, передбаченого ч.1 ст. 241 КК України, а також те, що тимчасово вилучене майно, а саме, 8 (вісім) стаціонарних металевих конструкцій у вигляді діжок, переобладнаних під печі для випалювання деревного вугілля, вилучених під час огляду місця події 02 липня 2021року вищезазначеної земельної ділянки мають ознаки доказу, передбаченого ст. 98 КПК України.
Слідчий суддя, вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 02 липня 2021 року під час проведення огляду місця події на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0003, площею 1,8815 га, розташований у територіальних межах Слобідського старостинського округу Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області, а саме: вісім металевих стаціонарних конструкцій у вигляді діжок, переобладнаних під печі для виготовлення деревного вугілля, якими фактично користувався та розпоряджався ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали вручити прокурору Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_7 та його представнику ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1