Справа № 747/221/21
Провадження № 1-кп/747/35/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021 смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої юридичної особи КП «Помічник» ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000004 від 11 січня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , освіта середня, військовозобов`язаного, працюючого затягувальником взуття у ТОВ «Алітоні», одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25.03.2021 за ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185, 75,76 КК України до обмеження волі на строк 2 (два) роки, з іспитовим строком 1 рік

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Слобідка Талалаївського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_3 , військовозобов`язаного, працюючого охоронником у ФОП « ОСОБА_7 » за цивільним договором, освіта середня, раніше судимого вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25.03.2021 за ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185, 75,76 КК України до обмеження волі на строк 2 (два) роки, з іспитовим строком 1 рік

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 04.01.2021 близько 21-ї години прибули до господарства по АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 упевнившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, перелізши через паркан проникли до вищевказаного подвір`я, де діючи умисно, з приміщення навісу викрали дві металеві труби, що використовувалися для опору даху навісу, та біля стіни навісу викрали одну металеву трубу, ринкова вартість яких за висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1520 від 21.04.2021 складає 2278,77 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із викраденим майном з місця злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2278,77 грн.

Крім того продовжуючи свої злочинні дії, 04.01.2021, у вечірній час, після вчинення крадіжки металевих труб з господарства ОСОБА_8 , ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи повторно, переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули до приміщення недіючої пилорами по АДРЕСА_4 , яка перебуває на балансі КП «Помічник».

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , упевнившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, через незамкнені двері проникли до приміщення зазначеної недіючої пилорами, звідки викрали якір електродвигуна, що перебуває на балансі КП «Помічник», вартість якого за висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1520 від 21.04.2021 складає 331,87 гривень.

Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій юридичній особі КП «Помічник» матеріальну шкоду на суму 331,87 грн.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином. ОСОБА_8 надала до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, в якій вказала, що матеріальні збитки їй відшкодовані повністю, претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених вона не має, при призначенні покарання покладається на думку суду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Суду показав, що у вечірній час 4 січня 2021 року, разом із ОСОБА_6 , через паркан проникли у двір господарства у с. Поповичка, звідки викрали дві металеві труби, що стояли під навісом, та одну металеву трубу, що стояла біля стіни. Кому належить дане господарство їм не було відомо. Після чого, того ж дня, через відкриті двері, він та ОСОБА_6 зайшли до приміщення пилорами, що розташована у кінці вулиці в с. Поповичка, звідки викрали якір від електродвигуна. У подальшому викрадені металеві труби та якір здали на металобрухт гр.. Худолію у смт. Талалаївці та отримали кошти близько 600 грн. Матеріальні збитки завдані потерпілій ОСОБА_8 відшкодовані повністю.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Суду показав, що на пропозицію ОСОБА_5 , 04 січня 2021 року у вечірній час, разом прибули у с. Поповичку. Через паркан проникли у двір невідомого господарства, звідки викрали три металеві труби, що знаходилися на подвір`ї господарства, 2 труби підтримували навіс, інша стояла під стіною. Після чого, разом з ОСОБА_5 , у кінці вулиці в с. Поповичка побачили приміщення пилорами. Через відчинені двері він та ОСОБА_5 зайшли у дане приміщення, та забрали якір від електродвигуна, що стояв біля дверей. У подальшому він та ОСОБА_5 здали викрадені металеві труби та якір на металобрухт у смт. Талалаївці гр. Худолію. Матеріальні збитки завдані потерпілій ОСОБА_8 відшкодовані повністю.

Представник КП «Помічник» ОСОБА_4 пояснив, що пилорама у с. Поповичка знаходиться на балансі комунального підприємства «Помічник». Напередодні події він приходив до пилорами, двері були зачинені на замок, у середині приміщення електродвигун був у зібраному стані та знаходився на своєму місці. Вранці поліція приїхала з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та було з`ясовано, що вони викрали якір від електродвигуна з пилорами. Через декілька днів він написав заяву у поліцію, як директор КП «Помічник». Щодо призначення покарання обвинуваченим покладається на розсуд суду.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинувачених та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Суд встановив, що зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, доведеність вини обвинувачених та кваліфікація їх дій, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а їх дії, які виразилися в умисному, з корисливих мотивів, таємному викраденні 04 січня 2021 року у с. Поповичка з господарства майна, вартістю 2278,77 гривень, що належить ОСОБА_8 та майна, вартістю 331,87 гривень, що належить КП «Помічник», правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення чи сховище.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Завдані кримінальним правопорушенням збитки ОСОБА_8 на загальну суму 2278,77 гривень, відшкодовано повністю.

З досудових доповідей, складених Талалаївським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" в Чернігівській області відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що ризик вчинення ними повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що застосування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, може призвести до остаточного виправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . На думку органу пробації виконання покарання у громаді за умови здійснення нагляду, покладання обов`язків відповідно до ст. 76 КК, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних правопорушень, можливе.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25.03.2021 ОСОБА_5 був засуджений за ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також даним вироком суду ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на час вчинення злочину не судимий, збитки завдані злочином потерпілій ОСОБА_8 відшкодував повністю.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції частини 3 статті 185 КК України більше її мінімальної, але менше середньої межі. Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25.03.2021, то при призначенні остаточної міри покарання слід керуватися положеннями ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання визначити у виді позбавлення волі застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас суд вбачає підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначення йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. При цьому суд враховує активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття у вчиненні злочину, повне відшкодування збитків потерпілій ОСОБА_8 та відсутність у неї претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, думку потерпілих, відсутність судимостей у обвинуваченого на час скоєння злочину, досудову доповідь органу пробації.

Таке застосування закону про кримінальну відповідальність щодо призначення покарання узгоджується із висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі №199/1496/17, згідно з яким кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст.70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем роботи характеризується позитивно, на час вчинення злочину не судимий, збитки завдані злочином потерпілій ОСОБА_8 відшкодував повністю.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції частини 3 статті 185 КК України більше її мінімальної, але менше середньої межі. Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25.03.2021, то при призначенні остаточної міри покарання слід керуватися положеннями ч. 4 ст. 70 КК України та за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання визначити у виді позбавлення волі застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас суд вбачає підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначення йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. При цьому суд враховує активне сприяння обвинуваченим розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття у вчиненні злочину, повне відшкодування збитків потерпілій ОСОБА_8 та відсутність у неї претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, думку потерпілих, відсутність судимостей у обвинуваченого на час скоєння злочину, досудову доповідь органу пробації.

Запобіжний захід обвинуваченим до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25.03.2021 більш суворим покаранням за цим вироком, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25.03.2021 більш суворим покаранням за цим вироком, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Речовий доказ: якір електродвигуна, який знаходиться на зберіганні ОСОБА_11 повернути законному володільцю -комунальному підприємству «Помічник».

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Талалаївський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1