Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7536/21
Провадження №1-кп/523/1154/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

03.06.2021 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428від 26.03.2021, за обвинуваченням:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, не працюючого, з середньо-технічною освітою, не неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого, востаннє: 03.07.2019Суворовським районним судом м. Одесиза ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України приєднано строк 3 роки 10 днів позбавлення волі невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.07.2016 яким ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ст.15 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2 КК України та застосовано покарання у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, остаточно визначено до відбуття термін 5 років 10 днів позбавлення волі. З урахуванням з 19.04.2017 по 26.04.2017 із застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України зараховано з 09.08.2017 до вступу вироку в законну силу, звільнений 23.07.2020 у зв`язку з відбуттям строку покарання, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
26.03.2021, о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля торгівельних павільйонів по вул. Генерала Бочарова в м. Одесі, побачив припаркований автомобіль, марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору, який на праві власності належить ОСОБА_7 , та визначив об`єктом свого злочинного умислу, майно яке знаходилось в салоні автомобіля а саме: автомагнітолу «Pioneer».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, ОСОБА_5 , руками відкрив не закриті передні ліві двері та проник до салону.

Розмістившись на передньому водійському сидінні вищевказаного автомобіля, ОСОБА_5 таємно викрав авто магнітолу марки «Pioneer», чорного кольору, вартістю 1000 гривень, яку сховав під одіту на ньому куртку.

Після чого, ОСОБА_5 вийшов з салону автомобіля та намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядитися на власний розсуд. В цей час злочинні дії ОСОБА_5 були помічені співробітником поліції, який затримав його на місці з викраденим майном.

Таким чином ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий на місці співробітником поліції.

В результаті, своїх протиправних дій ОСОБА_5 намагався викрасти майно яке належить потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 1000,00 гривень 00 копійок.
2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_5 .
Суд вважає, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим слід кваліфікувати за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України «закінчений замах на таємне викрадення чужого майна крадіжка поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена повторно».
3. Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 .
У судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винним у повному обсязі, у вчиненні кримінального правопорушення вказаного у вироку, та підтвердив, що за вказаних обставинами він намагався викрасти автомагнілоту з автомобіля, у вчиненому розкаюється.
4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Покази обвинуваченого ОСОБА_5 який показав, що 26.03.2021, приблизно о 12 годині 30 хвилин він знаходився біля торгівельних павільйонів по вул. Генерала Бочарова в м. Одесі. Побачив автомобіль ВАЗ 2107 та вирішив викрасти з нього авто магнітолу. Він підійшов до автомобіля та руками просто відкрив водійські двері. Потім сів в автомобіль і витягнув автомагнілоту яка була не закріплена. Після цього помістив її під куртку та виліз з автомобіля. Коли став відходити з викраденим, його затримав працівник поліції. В скоєному розкаюється.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням заяви потерпілого про розгляд провадження за її відсутності, думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому інші докази не досліджувалися.
Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у інше сховище.
Крім того були досліджені письмові докази які характеризують обвинуваченого, а сам: копія паспорта ОСОБА_5 , виписка з мед. карти ОСОБА_5 відповідно до якої він хворіє на епілепсію, характеристика відповідно до якої ОСОБА_5 характеризується позитивно, зі слів прокурора та сторони захисту на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, довідка УИТ ГУНП в Одеській області відповідно до якої ОСОБА_5 неодноразово судимий останній раз 03.07.2019Суворовським районним судом м. Одесиза ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України приєднано строк 3 роки 10 днів позбавлення волі невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.07.2016 яким ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ст.15 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2 КК України та застосовано покарання у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, остаточно визначено до відбуття термін 5 років 10 днів позбавлення волі..
4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому
4.1 Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом визнається щире каяття, адже ОСОБА_5 повністю визнав свою вини та правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого злочину. Крім того критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її, бажає якось виправити ситуацію, яка склалась, та готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене. Вказана позиція суду повністю відповідає правовій позиції Верховного суду викладеній у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18).

4.2 Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом не встановлено.
5. Мотиви призначення покарання.
Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , визнав провину, щиро розкаявся, вчинив тяжкий умисний злочин, раніше судимий, не працює, не одружений, дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, хворіє на епілепсію. Таким чином беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, в межах встановлених санкцією ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, з урахуванням ч.3 ст.68 КК України відповідно до якої за замах на вчинення злочину покарання не може перевищувати 2/3 максимального строку статті (частини) за якою притягається особа до відповідальності, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
6.1 Рішення щодо речових доказів, прийняти на підставі ст. 100 КПК України.
6.2. Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 було затримано 26.03.2021 р, а 29.03.2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі ст.ст.65,66,67,68, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України, керуючись ст. ст. 100,124, 367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

2. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 26.03.2021 року зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання з розрахунку один день ув`язнення до одного дня позбавлення волі.

3. Запобіжний захід ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили, а у разі відбуття покарання до цього строку - звільнити.
4. Речові докази: повернути потерпілому, та залишити у його володінні.

5. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.

6. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

7. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

8. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

9. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1