Провадження № 11-кп/824/2394/2021 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
із участю

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, громадянку України, незаміжню, непрацюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 08.08.2014 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнена на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23.01.2017 року за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до трьох років позбавлення волі;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2018 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.03.2018 року вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2018 змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі 21.05.2018,-

визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді 4 місяців арешту.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 23 лютого 2021 року.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, вчиненого за наступних обставин.

02 жовтня 2020 року, приблизно о 13 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «ЮСК Україна» у ТРЦ «Дрім Таун», що за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 21-Б, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрала з прилавку вказаного магазину постільну білизну «Stella Сатин 2», вартістю 2159 грн. 20 коп. (без урахування ПДВ). Після чого ОСОБА_7 з викраденим товаром з місця вчинення злочину зникла.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, обвинуваченою ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок Оболонського районного суду міста Києва в частині перерахунку терміну попереднього ув`язнення. В строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати попереднє ув`язнення та рахувати строк відбування покарання з 21 січня 2021 року. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що свою вину визнає, щиро розкаялася, на шлях виправлення встала. Крім того зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що її було взято під варту саме з 21 січня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_8 , який покладався на розсуд суду, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції правильним, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону місцевим судом було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно положень ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Проте з матеріалів кримінального провадження №0001503 від 03 жовтня 2020 року вбачається, що обвинуваченій ОСОБА_7 ні під час досудового розслідування, ні під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції запобіжний захід у виді тримання під вартою не обирався. І лише вироком місцевого суду від 23 лютого 2021 року обвинуваченій ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід тримання під вартою.

З огляду на вказані обставини, висновок суду першої інстанції про те, що початок строку відбування покарання у виді арешту необхідно рахувати з 23 лютого 2021 року є обґрунтованим та вірним.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої про те, що початок строку відбування покарання належить рахувати з 21 січня 2021 року не знайшли свого підтвердження та в повній мірі спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, апеляційним судом під час апеляційного розгляду встановлено не було. Отже, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни вироку, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а вирок - без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Головуючий :

Судді :