Справа № 583/1266/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання прокурора Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000096від 01.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
06.04.2021 року надійшло зазначене клопотання, яке мотивують тим, що у провадженні сектору дізнання Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096від 01.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 31.03.2021 року до Охтирського РВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення про те, що в с. Олешня, Охтирського району невстановлені особи незаконно здійснили полювання на косулю.
01.04.2021 року за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України.

Під час огляду місця події 01.04.2021 року, а саме території за адресою Сумська область, Охтирський район, с.Олешня виявлено автомобіль марки ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_4 свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля серії НОМЕР_3 .
Крім того, в ході огляду користувач автомобіля ОСОБА_5 добровільно, в присутності двох понятих видав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серії НОМЕР_3 та ключі від вказаного автомобіля.
Вилучені в ході огляду місця події речі можуть мати значення для розслідування кримінального провадження в якості речових доказів, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність накладення арешту на зазначене майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Власник майна в судовому засіданні проти накладення арешту на майно заперечувала.

Вивчивши надані матеріали, вислухавши думку учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що сектором дізнання Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096від 01.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.04.2021 року вилучене майно, а саме: автомобіль марки ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля серії НОМЕР_3 , ключі від вказаного автомобіля.
За приписами ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Крім того, вилучене майно має доказове значення та саме по собі або у сукупності може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Частина 1 ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: зокрема 1) збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

За сукупністю обставин, що встановлені органом досудового розслідування в межах цього кримінального провадження, та докладно викладені в клопотанні, є достатні підстави вважати, що вилученні речі та майно відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.170 КПК України, оскільки вони є матеріальними об`єктами, що зберегли (чи можуть зберігати) на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані як докази кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.248 КК України. Прокурором доведено, що є необхідність у проведенні експертних досліджень зі вказаними речами, а тому повернення їх власнику може призвести до втрати речових доказів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року). Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").
З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що є вірогідними та достатніми підстави для застосування слідчим суддею такого обмежувального заходу, як арешт майна.
Заперечення власника автомобіля проти накладення арешту на його автомобіль у даному разі не заслуговує на увагу, так як на вказаному автомобілі, можливо маються сліди злочину, що підлягає перевірці слідчим шляхом проведення експертного дослідження. У будь-якому разі, після того, як підстави для накладення арешту на майно відпадуть - власник майна не позбавлений можливості звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на його майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 237, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Охтирської окружної прокуратури задовольнити.

Накласти в рамках кримінального провадження № 0000096від 01.04.2021 року арешт на: автомобіль марки ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , жителькою АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля серії НОМЕР_3 , згідно якого власником автомобіля є ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 , ключі від вказаного автомобіля, шляхом заборони використання, відчуження та розпорядження вказаного майна.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що сторони можуть звернутись до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про скасування арешту майна у випадках та порядку, передбачених законом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1