Справа № 175/1933/16-к
Провадження № 1-кп/175/87/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2021 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2
присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
при секретареві судового засідання ОСОБА_6
за участі сторін:
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальні провадження №0000381 та №0002629 відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
19.02.2002 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.104 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки;
20.01.2005 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ст.15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст..71 КК України частково приєднаний не відбутий строк за вироком суду від 19.02.2002 року, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
30.07.2007 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;
26.11.2010 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднаний невідбутий строк покарання за вироком суду від 30.07.2007 року до відбуття,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
29 вересня 2015 року приблизно о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_13 , знаходився поряд зі стадіоном «Метеорит» по вулиці Тельмана м. Павлограда Дніпропетровської області, на футбольному полі, де побачив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в цей час у ОСОБА_13 виник злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення майна, яке належить ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_13 будучи осудною особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов ззаду до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 схопив її за шию та повалив на землю. Далі ОСОБА_13 , утримуючи потерпілу на землі, зняв у неї з шиї золотий ланцюжок з кулоном та з правої руки забрав мобільний телефон марки «Леново А 680». Потім ОСОБА_13 продовжуючи свої злочинні дії, направленні на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, підняв неповнолітню потерпілу ОСОБА_9 з землі та стоячи від потерпілої з лівого боку, зняв у неї з правої руки дві золоті каблучки та забрав у потерпілої з лівої руки гаманець. Таким чином, ОСОБА_13 реалізував свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення майна неповнолітньої ОСОБА_9 та зник з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення і розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_13 діючи, умисно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, відкрито, повторно на очах у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , викрав майно, що належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Леново А 680», вартістю 1399,50 грн. - (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5948-15 від 02.12.2015 року); сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_1 , вартістю 10 грн., з грошима на рахунку 17 грн.; сім-карту оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_2 , вартістю 10 грн.; флеш-карту на 4 ГБ, вартістю 80 грн.; золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 4,8 грами, вартістю 5174,40 грн.; золотий кулон 585 проби, вагою 0,56 грам, вартістю 521,36 грн.; золоту каблучку, вагою 1,84 грами, вартістю 1983,52 грн.; золоту каблучку, вагою 3,51 грами, вартістю 3783,78 грн.; гаманець лаковий зі штучної шкіри, вартістю 50 грн. - (згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 1046-16 від 22.02.2016 року); грошові кошти в розмірі 60 грн., чим спричинив неповнолітній потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 13089 гривень 56 копійок.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, 16.02.2016 року ОСОБА_13 у період часу з 22 год. 00 хв. до 24 год. 00 хв., перебував на лівому березі річки Кільчень, на відстані 20 м. від території домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив ОСОБА_14 , яка прямувала до підвісного дерев`яного мосту через р. Кільчень, після чого у останнього виник умисел, спрямований на позбавлення останньої життя з метою заволодіння її майном. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_13 наздогнав ОСОБА_14 біля входу на зазначений міст та використовуючи перевагу у фізичній силі та темний час доби, шарфом, який був на ОСОБА_14 , почав стискати органи шиї останньої, спричинивши їй, згідно висновку судово-медичної експертизи №314/65-Е від 16.03.2016 року, тілесні ушкодження у вигляді: 6 синців на шиї по передній поверхні з переходом ліворуч та праворуч, 4 садна на передній поверхні шиї з переходом ліворуч, 4 садна на шиї праворуч та ділянці нижньої щелепи праворуч, крововилив у жировій клітковині та м`язах шиї ліворуч, праворуч та посередині, крапкові та дрібно вогнищеві крововиливи у сполучнотканинних оболонках повік і склер, внутрішньо-шкіряні крововиливи на лицевому відділі голови та шиї, крапкові і плямисті крововиливи під плеврою легень, крапкові крововиливи під епікардом серця, повнокрів?я внутрішніх органів, рідкий стан крові, 3 садна на носі, синець у правій підключичній ділянці грудної клітини, повний поперечний згинальний перелом-вивих правого великого рога під`язикової кістки, повний згинальний перелом нижнього правого рога щитовидного хряща, вказані тілесні ушкодження на шиї причинені по життєво, незадовго до настання смерті, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, у своїй сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню. Переконавшись, що ОСОБА_14 померла, ОСОБА_13 , доводячи до кінця свій злочинний умисел, заволодів її майном, а саме: мобільним телефоном марки «Lenovo S898t+» вартістю 3200 грн.; мобільним телефоном «Nokia C5-03» вартістю 600 грн.; золотою обручкою вагою 2,5 гр. вартістю 1500,00 грн.; золотим ланцюжком вагою 7 гр. вартістю 3000,00 грн.; золотим кулоном вагою 1 гр. вартістю 600,00 грн. Далі ОСОБА_13 виконавши всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, заволодів майном ОСОБА_14 та розпорядився ним на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України не визнавав, але в ході судового розгляду свою позицію змінив та вину визнав з приводу чого пояснив, що він дійсно вчинив це вбивство. 16 лютого 2016 року в м. Підгородне, він перебував у будівлі майбутнього штабу правого сектору, його попросили, щоб він залишився в будівлі з ночівлею, близько з 22:00 до 23:00 години він вийшов на вулицю палити, побачив незнайому дівчину, пішов за нею до містка, з метою заволодіти її майном, ззаду схопив її за шарф почав її душити та вони разом повалилися з містка на землю, в нього не було мети її вбивати, лише заглушити, щоб забрати речі. В чому була одягнена дівчина він не пам`ятає. Забрав у неї з сумки 2 телефони, зняв обручку, ланцюга не брав, інші тілесні пошкодження не наносив, потім пішов назад у штаб, на наступний день телефон залишив вдома, обручку віддав своїй співмешканці ОСОБА_15 , телефонами сам не користувався. Він не хотів її вбивати, просто хотів пограбувати, але так сталося.
Вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_13 не визнав та пояснив, що на потерпілу ОСОБА_9 він не нападав. Знає, що його племінник ОСОБА_16 був знайомий з потерпілою. В день вчинення злочину він перебував у місті Дніпрі. Мобільний телефон Леново у нього опинився, через те, що його знайомий ОСОБА_17 йому віддячив цим телефоном, за те що він здасть його речі на свій паспорт в ломбард. Знає, що на ОСОБА_9 напав саме ОСОБА_17 , але він вже мертвий.

Вина ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, незважаючи на невизнання обвинуваченим вини, в судовому засіданні повністю доведена та підтверджується наступними доказами:
Показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснила, що дійсно того дня (день вчинення кримінального правопорушення) у вечірній час близько 20:40 год. на спортивному майданчику «Метеорит» за адресою: м. Павлоград вул. Тельмана,1, до неї ззаду підбіг невідомий чоловік, обхопив її рукою за шию та повалив на землю обличчям до землі, зняв з шиї золотий ланцюжок, потім дав їй піднятися та почав знімати з неї золоті каблучки, також з рук забрав мобільний телефон Леново, гаманець. Поки він знімав з неї каблучки вона змогла його розгледіти, а потім впізнала його на фото, які показували їй працівники поліції, додала, що добре запам`ятала його голубі очі, світле волосся з залисинами, високий і худорлявий склад тіла, нападником виявився обвинувачений ОСОБА_13 . Ніякого ОСОБА_18 вона не знає. Цивільний позов не заявляла. Просила обвинуваченому призначити покарання відповідно до закону.
Показаннями свідка ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні пояснювала, що в 2015 році вона познайомилася з ОСОБА_13 на сайті знайомств, коли він ще перебував в місцях позбавлення волі, після того як він звільнився вони зустрічалися, то вона їздила до нього в ОСОБА_20 , то він до неї в м. Новомосковськ. В 2015 році точної дати вона не пам`ятає ОСОБА_21 подарував їй мобільний телефон Леново А680 білого кольору, сказавши їй, що купив у ломбарді. Через декілька днів їй зателефонували працівники поліції і сказали, що цей телефон було викрадено у дівчини з м. Павлограда. Вказаний телефон вона добровільно передала працівникам поліції.
Матеріалами кримінального провадження №0002629:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002629 від 29.09.2015 року, щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України. (а.к.п.1);
- Протоколом прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.09.2015 року, з якого вбачається, що з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулася ОСОБА_10 , яка вказала, що 29.09.2015 року о 20.40 годині на її доньку поряд зі стадіоном «Метеорит» у м. Павлоград, здійснив напад невідомий чоловік, шляхом завдання їй тілесних ушкоджень, який заволодів її речами: 2 золотих обручки, золотим ланцюжком, мобільним телефоном Леново А680 білого кольору з сім-картками МТС. (а.к.п.11);
- протоколом огляду місця події від 29.09.2015 року, з якого вбачається, що огляд проводився на території футбольного поля розташованого навпроти стадіону «Метеорит» за адресою: м. Павлоград вул. Тельмана, 1, під час огляду жодних слідів відбитків ніг, пальців рук сторонніх осіб не виявлено. (а.к.п.12);
- протоколом огляду предмету від 07.10.2015 року, з якого вбачається, що предметом огляду є мобільний телефон «Леново А-680» білого кольору, який знаходився у ОСОБА_22 (т.1 а.к.п.47);
- заявою ОСОБА_22 , якою підтверджується факт передачі співробітникам поліції мобільного телефону «Леново А 680» білого кольору (а.к.п.48);
- постановою про визнання в якості речового доказу від 07.11.2015 року, якою визнано як речовий доказ та долучено до матеріалів кримінального провадження № 002629 від 30.09.2015 року: мобільний телефон марки «Леново А 680» ІМЕІ НОМЕР_3 , що належить неповнолітній ОСОБА_9 та передано на зберігання неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 (а.к.п.51);
- висновком судово-товарознавчої експертизи №5948-15 від 02.122015 року, з якого вбачається, що станом на 29.09.2015 року залишкова вартість мобільного телефону марки «Леново А 680» становить 1399,50 грн. (а.к.п.48);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2015 року, з якого вбачається, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 в присутності законного представника ОСОБА_10 , понятих ОСОБА_23 . ОСОБА_24 , серед пред`явлених їй 4 фотознімків за рисами обличчя впізнала на фото №3 ОСОБА_13 , як особу, яка 29.09.2015 року здійснив на неї напад на стадіоні «Метеорит» м. Павлограді та викрав її майно. (а.к.п.71-73);
- висновком судово-товарознавчої експертизи №1046-16 від 24.02.2016 року, з якого вбачається, що залишкова вартість наданих на експертизу: сім-карти оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_1 , сім-карти оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_2 , флеш-карти на 4 Гб, золотого ланцюжка, 585 проби, вагою 4,8 грами, золотого кулона 585 проби, вагою 0,56 грам, золотої каблучки, вагою 1,84 грам, золотої каблучки, вагою 3,51 грам, лакового гаманця зі штучної шкіри, золотого ланцюжка, довжиною до 60 см., вагою до 2 грам, 583 проби; золотого персня, вагою 3,3 грами, 585 проби; золотого кулона вагою 1,5 грам, 585 проби; золотої обручки, 585 проби, вагою 2,5 грами, шириною до 6 мм, золотих сережок вагою по 1 гр., 585 проби станом на 29 вересня 2015 року, складала 21604,56 грн. (т.1 а.к.п.141-144);
- актовим записом про смерть №1680 від 22.12.2015 року відносно ОСОБА_25 (а.к.п.179);
- речовими доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження (а.к.п.51,52).

Вина ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, крім повного визнання вини обвинуваченим, в судовому засіданні повністю доведена сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості:
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що 16.02.2016 року він чекав свою дружину з роботи, яка працювала в ТРЦ «Пасаж» в м. Дніпрі продавцем. Останній раз він з нею розмовляв по телефону о 21:00 год., в цей час вона мала вийти з роботи та зайти в магазин. Він чекав її вдома, вона мала вже прийти , але її все не було і на телефон вона не відповідала. Тоді він вирішив йти їй на зустріч. На зупинці проїхало 2 маршрутки, в тому числі і остання з м. Дніпра до м. Підгороднього, але вона так і не вийшла. Він повернувся до дому сказав батькові, що дружина зникла не виходить на зв`язок. І вони з батьком поїхали її шукати, це вже було після 23:00 години. Почали пошуки з м. Дніпра, заходили в магазин «Варус», в який після роботи мала зайти дружина, спілкувалися з патрульними, а потім повернулися в м. Підгородне. Почали її шукати за тим шляхом, яким вона мала повертатися з маршрутки до дому. Знайшли дружину під підвісним мостом недалеко від берегу річки Кільчень, вона лежала на землі, тіло було ще тепле, але серце вже не билося, вона була напівроздягнута, куртка розстібнута, на обличчі біля шиї були подряпини, на шиї туго затягнутий шарф. У неї зникло 2 телефони (Леново і Нокія), обручка, сумка з гаманцем, ланцюжок. На похованні до нього підійшли працівники поліції і показали обручку, яка належала його дружині, він її одразу впізнав, так як обручки у нього з дружиною були ідентичні. Потім його викликав прокурор і показав йому 2 мобільні телефони, які він також впізнав, крім того він надав документи та коробки на ці телефони. Цивільний позов не заявляв. Просить призначити обвинуваченому максимальну міру покарання.
- показаннями свідка ОСОБА_26 , який в судовому засіданні пояснив, що 16.02.2016 року його невістка ОСОБА_27 була на роботі, син розмовляв з нею по телефону останній раз о 21:00 годині, після цього телефон не відповідав, син пішов на зупинку, чекав деякий час, не дочекавшись, вони почали її шукати. Поїхали до ОСОБА_28 , але її там також не було, повернулися в м. Підгородне і знайшли її близько 24:00 год., біля річки під кладкою з туго затягнутим шарфом на шиї, вже мертву, все лице було побите, з нею не було її сумочки, телефону. Вони намагалися її реанімувати, але було все марно.
- показаннями свідка ОСОБА_29 , яка пояснила, що потерпіла була її сестрою, їхня мати подзвонила їй вночі 16.02.2016 року та повідомила, що ОСОБА_30 вбили, коли вона пізно ввечері поверталася з роботи до дому. Після роботи її завжди зустрічав чоловік, того вечора він її не дочекався, потім пішов шукати та знайшов вже мертвою під мостом. Знає, що у неї зникло 2 телефони, обручка, ланцюжок з ладанкою. Під час похорон бачила сині плями з правої сторони на шиї сестри, але вона її дуже не роздивлялася, так як їй було боляче бачити сестру такою, крім того вона була загримована.
- показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому пояснив, що він брат чоловіка загиблої, в лютому 2016 року він ввечері знаходився вдома, брат з батьком пішли шукати ОСОБА_30 ввечері після 22:00 години, через деякий час його мати та батько повідомили, що ОСОБА_30 вбили. Що саме у неї зникло він не знає, але здається зникла обручка та телефони.
Від виклику та допиту у судовому засіданні інших свідків допитаних під час досудового розслідування, прокурор, захисник, обвинувачений у судовому засіданні відмовились.

Матеріалами кримінального провадження №0000381:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000381 від 17.02.2016 року, щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене п.6 ч.2 ст.115 КК України. (т.1, а.к.п.1);
- протоколом огляду місця події та фото таблицями до нього від 17 лютого 2016 р.,, із яких убачається, що огляд проводився на місцевості на лівому березі річки Кільчень, за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого, на відстані 6 метрів від річки під підвісним дерев`яним мостом виявлено труп жінки, якою виявилася ОСОБА_14 , тіло розташовано головою до річки (т.1, а.к.п. 6-10);
- протоколом огляду трупа від 17.02.2016 року та фототаблицями до нього, згідно якого вбачається, що об`єктом огляду є труп жінки, ОСОБА_14 , який виявлено під підвісним мостом на березі р. Кільчень, за адресою: АДРЕСА_3 , тіло на пів оголене зі спущеними до колін штанами та спідньою білизною, з оголеними статевими органами, на шиї знаходився шарф на якому підсохнувша буро-червона речовина, на підборідді та шиї, тіла, садна з крововиливами, під час огляду вилучено: недопалки, запальничка, шарф, мікроб`єкти, зрізи нігтьових пластин, речі з правого карману, грошові кошти, жувальну гумку. (т.1, а.к.п.11-22);
- даними заяви ОСОБА_31 від 18.02.2016, яка надала дозвіл на проведення огляду території домоволодіння та будинку, що перебувають у її власності за адресою АДРЕСА_4 (т.1, а.к.п. 68);
- протоколом огляду від 18.02.2016 року та фото таблицями до нього, проведеного в присутності двох понятих ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , спеціаліста ОСОБА_34 , з дозволу власника ОСОБА_31 , з кого вбачається, що об`єктом огляду є домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого виявлені: обручка, мобільні телефони, аксесуари до телефонів, з приводу вказаних речей ОСОБА_31 пояснила, що обручку та мобільний телефон Леново з навушниками їй приніс ОСОБА_13 17.02.2016 року, пояснивши, що купив їх. (т.1, а.к.п. 68-83);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.02.2016 року, з якого вбачається, що 18.02.2016 року було затримано ОСОБА_13 . (т.1, а.к.п. 90-93);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19.02.2016 року та фото таблицями до нього, з якого вбачається, що у присутності понятих ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_8 впізнав обручку, яка належала його дружині ОСОБА_14 , дану обручку було вилучено під час огляду за адресою: АДРЕСА_4 (т.1, а.к.п. 103-106);
- протоколом отримання зразків для експертизи від 25.02.2016 року, з якого вбачається, що в присутності понятих: ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , спеціаліста ОСОБА_39 , було відібрано у ОСОБА_13 зразки крові та слини (а.п.163 );
- висновком експерта №89к від 26.02.2016 року, з якого вбачається, що кров ОСОБА_13 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (т.1, а.к.п. 166-167);
- висновком експерта №287 від 18.03.2016 року, виходячи із змісту якого, кров трупа ОСОБА_40 . Кошель належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0. При подальшому дослідженні зразка її крові виявлено супутній антиген Н цієї ж системи АВ0. В піднігтьовому вмісті обох рук (об`єкти №№1;2) потерпілої ОСОБА_41 , встановлена наявність крові та знайдені епітеліальні клітини з ядрами. При визначенні видової належності слідів в піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_41 виявлений білок людини. Статеву належність крові в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілої ОСОБА_41 визначити не представилось можливим через відсутність її формених елементів (об`єкт №1) та деструктивні зміни в ядрах нейтрофілоцитів (об`єкт №2). При серологічному дослідженні крові в об`єктах №№1;2 виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Статева та групова належність клітин в піднігтьовому вмісті обох рук (об`єкти №№ 1; 2) трупа ОСОБА_41 не визначена через деструктивні зміни в ядрах клітин та не виявлення антигенів А,В,Н ізосерологічної системи АВО. Отримані результати досліджень дають можливість припустити, що кров в піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_40 . Кошель може походити або від особи(осіб) групи крові АВ ізосерологічної системи АВО або може бути змішаною кров`ю осіб груп крові з будь-яким сполученням вказаних антигенів А і В, і в цьому випадку не виключається можливість домішку крові потерпілої ОСОБА_40 .Кошель, беручі до уваги групову характеристику її крові. Отримані результати дослідження та групова характеристика крові підозрюваного ОСОБА_13 , не виключають можливості домішку його крові в піднігтьовому вмісті обох рук трупу ОСОБА_14 . (т.1, а.к.п. 172-177);
- висновком експерта №433 від 23.03.2016 року, з якого вбачається, що на доставлених для дослідження камуфляжних брюках (об. №№ 1-4,6,7) та камуфляжній куртці (об. №№9,13) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні даних слідів виявлені антигени А і В. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження даних слідів від однієї особи з групою крові АВ, однак, в даних слідах, не виключена і можливість зміщення крові осіб з виявленими антигенами. Присутність в даних слідах крові ОСОБА_14 можлива в якості домішки, оскільки її груповій характеристиці властивий тільки один з виявлених антигенів, а саме антиген А. Також, в даних слідах не виключена і присутність крові ОСОБА_13 , в якості домішки, оскільки його крові властивий виявлений антиген В. (т.1, а.к.п.181-184);
- висновком експерта №314/65-Е від 16.03.2016 року, Актом судово-медичного дослідження №314 від 16.03.2016 року, виходячи зі змісту яких, вбачається, що при експертизі трупа потерпілої виявлено: - 6 синців на шиї по передній поверхні з переходом ліворуч та праворуч, 4 садна на передній поверхні шиї з переходом ліворуч, 4 садна на шиї праворуч та ділянці нижньої щелепи праворуч; крововилив у жировій клітковині на м`язах шиї ліворуч, праворуч та посередині; крапкові та дрібно вогнищеві крововиливи на лицевому відділі голови та шиї; крапкові і плямисті крововиливи під плеврою легень, крапкові крововиливи під епікардом серця, повнокрів`я внутрішніх органів, рідкий стан крові; 3 садна на носі, синець у правій підключичній ділянці грудної клітини; - повний поперечний згинальний перелом нижнього правого рога щитовидного хряща (дані медико-криміналістичні дослідження); - ділянки компресії з мікросаднами на відносно невеликих ділянках в епідермісі та дермі, вираженим набряком дерми та підшкірно-жировій клітковини у цій ділянці у об`єкті «шкіра з підлеглими м`якими тканинами з шиї ліворуч №1» ; мікроділянка компресії в епідермісі та дермі, крововиливи в підшкірно-жировій клітковині та підлеглому м`язі, дистрофічні зміни деяких м`язевих волокон у зоні крововилива та перифокальний набряк у об`єкті „шкіра з підлеглими тканинами з шиї праворуч №2»; крововиливи в підшкірно-жировій клітковині, прояви набряку, дистрофічні зміни у прилеглих до крововиливів м`язевих волокон у об`єкті «шкіра з підлеглими тканинами з шиї посередині з передньої поверхні» №3; гостра емфізема, ділянки альвеолярного набряку та дрібновогнищеві субплевральні крововиливи у легенях; нерівномірне кровонаповнення судин міокарда (дані судово-гістологічного дослідження).
При медико-криміналістичному дослідженні органокомплексу шиї з трупа встановлено: 1. Пошкодження на під`язиковій кістці є повним поперечним згинальним переломо-вивихом правого великого рога на рівні його зчленування з тілом кістки, виник при інтенсивному (позамежному) відхиленні правого великого рога всередину, у напрямку до лівого великого рога. 2. Пошкодження на щитовидному хрящі є повним згинальним переломом нижнього правого рога на рівні його основи, заподіяний при інтенсивному (позамежному) відхиленні щитовидного хряща до заду (наприклад, при тупій травмі органів шиї в напрямку спереду-назад, чи їх стисненні в тому ж напрямку), притисненні його шийного відділу хребта з наступним розходженням вбоки-назовні - вперед пластинок хряща і згинальним переломом нижнього правого його рога.
Вказані тілесні ушкодження на шиї причинені прижиттєво, незадовго до настання смерті, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, у своїй сукупності, стосовно до живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень ТЯЖКОГО ступеню.
Вказані тілесні ушкодження у вигляді саден на носі та синця у підключичній ділянці грудної клітини причинені прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі), не перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті, стосовно до живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень ЛЕГКОГО ступеню тяжкості.
Смерть потерпілої настала внаслідок стиснення органів шиї у вигляді синців та саден на ній, крововиливів у м`яких тканинах шиї, переломо-вивиха під`язикової кістки та перелому щитовидного хряща, котре ускладнилося розвитком механічної асфіксії.
У ділянках статевих органів та анального отвору потерпілої тілесних ушкоджень не виявлено. При судово-імунологічному дослідженні мазків та тампонів зі вмістом з ротової порожнини, піхви та прямої кишки з трупа потерпілої сперматозоїди не знайдені.
При судово-токсилогічному дослідженні крові з трупа потерпілої не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аліловий спирти.
При судово-імунологічному дослідженні крові з трупа потерпілої встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В зі ізосерологічною системою АВ0. (т.1, а.к.п.189-195).
- заявою потерпілого ОСОБА_8 від 20.04.2016 року про долучення до матеріалів кримінального провадження коробку від мобільного телефону NOKIA C5-03 IMEI: НОМЕР_4 , що належав його дружині ОСОБА_14 , а також коробку від мобільного телефону Lenovo S898t + IMEI: НОМЕР_5 , який також належав його дружині ОСОБА_14 (т.1 а.к.п. 206);
- протоколом огляду предметів від 20.04.2016 року, проведений за участю потерпілого ОСОБА_8 , з якого вбачається, що предметами огляду були дві картонні коробки від мобільних телефонів NOKIA, Lenovo, які належали потерпілій ОСОБА_14 ; (т.1, а.к.п.207);
- висновком судово-психіатричного експерта №90 від 06.05.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_13 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, хронічними психічними захворюваннями, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим порушенням психічної діяльності не страждав. За своїм психічним станом в час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В застосуванні по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. (т.1, а.к.п. 235-237);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.05.2016 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_42 , заявив, що на фотознімку №3 він впізнав з упевненістю особу яку 16.02.2016 року бачив у м. Підгородньому Дніпровського району Дніпропетровської області, біля будинку ритуальних послуг по вул. Центральна, близько 21:00-22:00 год., на фото під №3 міститься ОСОБА_13 (т.2 а.к.п.55);
- речовими доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження №0000381 (т.1 а.к.п.158-159,160, т.2 а.к.п. 43, 45, 47, 49, 51, 53).

Надані та досліджені в судовому засіданні докази суд визнає належними та допустимими. Інші документи, що містяться в справі доказової сили не мають, є процесуальними документами або не доводять та не спростовують вини обвинуваченого.
Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази, суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_13 , який вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав, зазначивши, що його вчинила інша особа, оскільки ні сам обвинувачений, ні захисники не надали жодного доказу на підтвердження непричетності ОСОБА_13 до вищевказаного злочину, не навели жодної обставини, на підставі якої можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження його вини, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, протягом судового розгляду. Такі показання обвинуваченого повністю спростовуються, показаннями потерпілої ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2015 року, де остання впізнала в обвинуваченому ОСОБА_13 , особу яка вчинила відносно неї грабіж, поєднаний з насильством.
Відтак, суд розцінює позицію ОСОБА_13 як усталену модель способу захисту та практику перекладання своєї провини на іншу особу, як форму реалізації права на захист і бажання уникнути кримінальної відповідальності і покарання за вчинений злочин.
Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до пункту 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого. (Рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).
В своєму рішенні "Коробов проти України" від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини "поза розумним сумнівом". Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже, виходячи з принципів забезпечення права на захист, змагальності сторін і свободи подання суду доказів і доведеності перед судом їх переконливості, а також оцінюючи докази, подані стороною обвинувачення та захистом з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про повну доведеність «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень і необхідність призначення йому покарання.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_13 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насиллям, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Крім того, ОСОБА_13 своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні вбивства, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, вчинив кримінальне правопорушення передбачене п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства», рішення від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів. У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.
За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення та тяжкого, особу обвинуваченого, що являється особою виключно кримінальної спрямованості, раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних, корисливих злочинів, крім того звільнившись з місць позбавлення волі 07.09.2015 року в тому ж місяці знову вчинив тяжке кримінальне правопорушення, що свідчить про його небажання виправлятися і підвищену суспільну небезпечність, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у нарколога не перебуває, згідно висновку судово - психіатричного експерта № 90 від 06.05.2016 року ОСОБА_13 є осудною особою, оскільки в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, хронічними психічними захворюваннями, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим порушенням психічної діяльності не страждав. За своїм психічним станом в час інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В застосуванні по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Оскільки обвинувачений обставини вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України не визнав, у вчиненому щиро не зізнався, намагався приховати від суду дійсні обставини вчинення ним злочину, а вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України в ході судового розгляду також не визнав та відмовлявся давати показання, а потім свою позицію змінив, та під час його допиту щиро розкаявся та вину визнав, суд не може визнати його каяття щирим.
Таким чином, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 є рецидив злочину.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінальних проваджень, особи обвинуваченого ОСОБА_13 , його ставлення до наслідків вчинених кримінальних правопорушень, а також думку прокурора та потерпілих щодо виду і міри покарання, суд вважає, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_13 та попередження нових кримінальних правопорушень, є покарання у вигляді позбавлення волі, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушень, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Оскільки обвинувачений вчинив два окремих самостійних кримінальних правопорушення, остаточне покарання йому має бути призначено за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.

Правових підстав для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України суд не вбачає.
Керуючись ч. 3 ст. 3 та ч. 1 ст. 5 КК України суд приходить до переконання про можливість застосування відносно ОСОБА_13 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження слід зарахувати ОСОБА_13 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільні позови потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не заявлялися.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення Запорізьким НДЕКЦ МВС України судові генетично-молекулярні експертизи №73 від 15.04.2016, №74 від 13.04.2016 у розмірі 4763,16 грн. та 5292,40 грн., Дніпропетровським науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України судово-товарознавчі експертизи №5948-15 від 02.12.2015 року, №1046-16 від 24.02.2016 року у розмірі 92,40 грн. та 123,00 грн. - покласти на обвинуваченого оскільки проведення експертиз було зумовлено розслідуванням вчинених ним кримінальних правопорушень.
Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років (п`ять років);
-п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком 13 років (тринадцять років) із конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання рахувати із моменту фактичного затримання обвинуваченого, зарахувавши строк попереднього ув`язнення ОСОБА_13 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного цим вироком із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 18.02.2016 року до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.
Речові докази:
1. Мобільний телефон марки «Леново А680» ІМЕІ НОМЕР_3 після набрання вироком законної сили залишити у власності потерпілої ОСОБА_9 .

2. Пару печаток ХБ робочі у спеціальному пакеті експертної служби № 2426048; сорочку та штани ХБ темно-зеленого кольору, штани спортивні, черевики на шнурках у спеціальному пакеті експертної служби № 3310729, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_43 від 03 березня 2016 року по квитанції №00000177 - після набрання вироком законної сили знищити як такі, що не мають ніякої цінності.

3. Дві пари зимових перчаток, в`язана шапка, камуфляжна балаклава, камуфляжна кепка та джемпер; рюкзак чорного кольору; упакована у спец.пакет експертної служби №2779370; камуфляжна куртка зеленого кольору, три в`язані светри, футболка, спортивні штани упаковані у поліетиленовий пакет білого кольору з надписом МЕТRО; рушник, гумові капці та штани, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_43 від 12 травня 2016 року по квитанції №00000256 - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_13 , а у разі відмови їх отримати - знищити як такі, що не мають ніякої цінності.

4. Мобільний телефон ВRAVIS, навушники NOKIA та UTTY упаковані у спец. пакет експертної служби №2779368, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_43 від 12 травня 2016 року по квитанції №00000256 - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_44 .
4. Обручку з жовтого металу упаковану у спец. пакет експертної служби №2779370, мобільний телефон Lenovo, упакований у спец. пакет експертної служби №2779369, мобільний телефон Nokia C5, картонні коробки від мобільних телефонів Nokia C5 та «Lenovo S898t+», які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанов слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_43 від 12 травня 2016 року по квитанціях №00000256, №00000259, №00000260 - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_8 .
5. Мікроб`єкти з рук трупа упаковані у спеціальний пакет №2426107, особисті речі з правої кишені куртки упаковані у спеціальному пакеті експертної служби №2278547, запальничка «BIG» упакована у спеціальний пакет експертної служби №2426105; зразки трав`янистого покриття упаковані у паперовий конверт; запальничка чорного кольору «ВІС», які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_43 від 12 травня 2016 року по квитанції №00000257 знищити.

6. Камуфляжні штани та куртка упаковані у картонну коробку з біркою, печаткою та підписом експерта; зразки крові ОСОБА_13 , упаковані у паперовий згорток опечатані біркою, печаткою та підписом експерта, зразки крові ОСОБА_14 упаковані у паперовий згорток опечатані біркою, печаткою та підписом експерта; зразки нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_14 , осади та витяжки на марлі упаковані у паперовий згорток опечатані біркою, печаткою, та підписом експерт, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_43 від 12 травня 2016 року по квитанції №00000258 знищити.

7. Шарф, упакований у спеціальний пакет експертної служби №2278549, бюстгальтер, жіноча шкарпетка, штани джинсові синього кольору; жіноча куртка чорного кольору, жіночі труси чорного кольору, шкіряний ремінь з металевою бляхою, футболка чорного кольору, жіночі чоботи чорного кольору, светр чорного кольору з надписом «ROXY» - які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_43 від 12 травня 2016 року по квитанціях №00000261, №00000257 після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_8 , а у разі відмови їх отримати - знищити як такі, що не мають ніякої цінності.

У рахунок відшкодування витрат на залучення експертів стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь держави:

-10 055,56 грн. (одержувач платежу УК у Шевченківському районі м. Запоріжжя/Шевч./24060300, номер рахунку 0009, МФО - 813015, , найменування установи банку ГУДКСУ у Запорізькій області, призначення платежу за судову молекулярно-генетичну експертизу №73 від 15.04.2016 року та судову молекулярно-генетичну експертизу №74 від 13.04.2016 року ;
-215,40 грн. (номер рахунку UA0004079, отримувач Дніпровське УК/Дніпр. р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37976087, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - за експертизи №5948-15 від 02.12.2015 року, №1046-16 від 24.02.2016 року, проведені Дніпропетровським НДІ судових експертиз).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів, а обвинуваченим, у той же строк з дня отримання копії вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Присяжні ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5