Справа № 307/2072/21
Провадження № 1-кп/307/200/21
УХВАЛА

24 червня 2021 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2021 року за №0000021 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 115, п. п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

До Тячівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 115, п. п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 115 КК України, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2021 року за №0000021.
23 червня 2021 року, через канцелярію суду, від прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав раніше подане клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, з підстав того, що наявні ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування до останнього запобіжного заходу та які на даний час не відпали, а саме обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, ОСОБА_6 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_6 не одружений, офіційно не працевлаштований, проживає разом з батьками, на утриманні будь-яких осіб не має, періодично виїжджає за кордон для роботи, стабільний дохід у нього відсутній та усвідомлюючи неминучість покарання може переховуватися від суду. Також, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується за злочин, який не був доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпіла у результаті замаху на її вбивство вижила та дає показання, які викривають його за вчинення умисного вбивства двох малолітніх дітей наявний ризик незаконного впливу на потерпілу. Ризик незаконного впливу на свідків пов`язаний з тим, що вказані особи першими були на місці події, де виявили обвинуваченого ОСОБА_6 , та дають показання які викривають останнього у вчиненні даного злочину. Наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки у ході досудового розслідування зібрано відомості, що ОСОБА_6 , злочини у тому числі, пов`язані з фізичним насильством вчиняються не вперше, та на розгляді даного суду вже перебуває кримінальне провадження щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Також, при вирішенні даного питання слід врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки злочинів вчинених ОСОБА_6 , оскільки вони викликали особливий суспільний резонанс та висвітлення в засобах масової інформації. У зв`язку з викладеним, застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання настанню вказаних ризиків є недостатнім та є всі підстави для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, заявив клопотання про передачу кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 115, п. п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 115 КК України до складу суду під головуванням судді ОСОБА_9 , у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України для вирішення питання про їх об`єднання.

Потерпілі та їх представник впідготовче судове засідання не з`явилися згідно поданої заяви просили проводити підготовче судове засідання без їх участі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , в задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив відмовити та застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід. Щодо клопотання прокурора про передачу кримінального провадження для вирішення питання про об`єднання поклалися на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника ОСОБА_7 .
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, з`ясувавши обставини заявлених клопотань, колегія суддів приходить до наступних висновків.
У відповідності до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутністю зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 08.01.2021 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без можливості внесення застави. Вказаний запобіжний захід періодично продовжувався судом. Востаннє, згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2021 року до 25 червня 2021 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи чи джерела доходів, являється неодруженим, на утриманні дітей чи інших осіб не має. Суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності його соціальних зв`язків. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду не надано.

Натомість, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду.

У межах зазначеного кримінального провадження судовий розгляд ще не розпочато, потерпілі та свідки не допитані. Таким чином, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду, матиме змогу вплинути на потерпілих та свідків.
Перелік доказів зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування є вагомим, більш детальну оцінку яким суд надасть в ході судового розгляду під час вивчення змісту цих доказів, однак на даній стадії судового провадження цього достатньо для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також судом враховується міра покарання, яка може бути призначена обвинуваченому у разі доведення його винуватості, а усвідомлення обвинуваченими цієї обставини, переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
На переконання колегії суддів, саме застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду здатне забезпечити ненастання зазначених та інших ризиків.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про обвинуваченого, в їх сукупності, колегія суддів вважає, що ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором доведені та застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою є недостатнім, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи зазначене та передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого з особливою жорстокістю, що спричинило загибель двох малолітніх дітей та із застосуванням насильства щодо їх матері, колегія суддів не вбачає підстав для визначенню розміру застави.

Також, відповідно до вимог ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Згідно з ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
У провадженні суду під головуванням судді ОСОБА_9 , знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, єдиний унікальний номер справи 307/1221/21 (провадження №1-кп/307/120/21).

Враховуючи, що вказані кримінальні провадження стосуються однієї і тієї ж особи ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, відповідно до положень ст. 217 КПК України, то є підстави для об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне провадження.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне передати дане кримінальне провадження іншому складу суду - головуючому судді ОСОБА_9 , для вирішення питання про об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне провадження.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 217, 314, 315, 334 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 год. 00 хв. 22 серпня 2021 року, без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому - відмовити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 115, п. п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 115 КК України справа №307/2072/21 (№1-кп/307/200/21), передати складу суду під головуванням судді ОСОБА_9 для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України справа №307/1221/21 (Пр.№1-кп/307/120/21), в одне провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3