ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7525/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/202/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27 червня 2021 року включно. В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовлено.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою змінити обвинуваченій запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 . У разі відмови у зміні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просить визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Свої вимоги мотивує тим, що жоден із зазначених в клопотанні сторони обвинувачення ризиків не існує. У суду немає законних підстав вважати, що підзахисна буде переховуватись від суду, оскільки попередня поведінка говорить про інше, також визначення факту події вчинення злочину свідчить про те, що ОСОБА_7 бажає встановити істину в даному кримінальному провадженні. Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений належними доказами, а є виключно припущенням сторони обвинувачення. Стверджує, що свої процесуальні обов`язки його підзахисна буде виконувати належним чином, а саме не буде ховатись від суду, вчасно буде прибувати у судові засідання, одночасно має місце реєстрації та проживання в межах Тернопільського району. Вважає, що після спливу певного проміжку часу навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Зазначає, що судом під час вирішення клопотання поданого стороною захисту про зміну запобіжного заходу не надано жодних аргументів щодо неможливості зміни запобіжного заходу, а виключно зазначив, що існують ризики, що обвинувачена може перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема ухилятись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу. Наголошує, що в ОСОБА_7 наявне постійне місце проживання та реєстрації, дане кримінальне правопорушення вчинено вперше та жодних судимостей у обвинуваченої не було, інших повідомлень щодо вчинення останньою кримінальних правопорушень не має, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, відсутній зважаючи на те, що злочин вчинено вперше. Вказує, що сторона захисту та ОСОБА_7 частково визнає винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, одночасно не погоджується з кваліфікацією, оскільки жодного прямого умислу на завдання будь яких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не було, а дії обвинуваченої були спрямовані на захист себе, оскільки ОСОБА_9 бив її. З огляду на вищевикладене вважає можливим застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та просили застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про невмотивованість і необґрунтованість оскарженої ухвали суду в частині висновків про продовження строку дії запобіжного заходу, колегія суддів погоджується з ними, оскільки в цій частині суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст.370,372 КПК України не виклав жодних мотивів, з яких виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався при вирішенні питання про продовження строку стримання під вартою.

Разом з тим, тримання особи під вартою без наведення належних і достатніх мотивів такого рішення призводить до порушення п. 3 ст. 5 Конвенції. Так, в рішеннях у справах «Харченко проти України» від 10.02.2011р., «Ткачов проти України» від 13.12.2007р. ЄСПЛ зазначав зокрема, що розумність строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи. В ухвалі суду про продовження строку тримання під вартою має бути обґрунтовано, яким чином обставини, що свідчать про наявність вказаних ризиків, виправдовують тримання особи під вартою. Також, у рішенні «Боротюк проти України» від 16.12.2010р. було констатовано порушення вимог п. 3 ст. 5 Конвенції, оскільки національні суди продовжували тримання під вартою, посилаючись в основному на тяжкість вчиненого злочину, та використовували стереотипні формулювання без розгляду конкретних обставин справи.

Крім того, невідповідність ухвали суду вимогам ст.ст.370,372 КПК України є істотним порушенням кримінального процесуального закону, а тому ухвала в частині, яка оскаржується, підлягає скасуванню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Аналізуючи доводи клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу та доводи захисника про зміну виду запобіжного заходу на домашній арешт, колегія суддів з`ясувала наступне.

З матеріалів провадження вбачається, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 було застосовано в березні 2021 року, а 30 квітня 2021 року за результатами підготовчого судового засідання запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 було продовжено судом.

В цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, наслідком якого є смерть людини.

Згідно ст.12 КК України вказаний злочин є тяжким, оскільки за його вчинення передбачено покарання до десяти років позбавлення волі.

Згідно обвинувального акту вказаний злочин було вчинено за обставин, які обтяжують відповідальність, а саме особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, та щодо особи, з якою винний перебував у близьких стосунках.

Про особу обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, ніде не працює, проживала не за місцем реєстрації.

На переконання колегії суддів обставини, які наведені у клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 підтверджують існування ризиків того, що у разі не продовження строків дії попередньо застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або ж зміни на більш м`який із запобіжних заходів, неможливо запобігти ризикам, що передбачені ст.177 КПК України, які продовжують існувати.

Так, з наданих суду матеріалів провадження і клопотання прокурора вбачається, що в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, обвинувачена ОСОБА_7 , усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне, матиме реальну можливість і вагомий мотив переховуватись від суду. Також їй відомі персональні дані свідків та потерпілої, а тому вона може незаконно на них впливати.

Наявність вказаних ризиків зумовлена даними про особу обвинуваченої та конкретними обставинами інкримінованого їй злочину. Зокрема, в ході досудового розслідування встановлено, що у обвинуваченої відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, постійне місце роботи та стабільне джерело доходу, а також той факт, що свідки у цьому кримінальному провадженні є родичами та сусідами ОСОБА_7 , які на час проведення підготовчого судового засідання не були допитані в ході судового розгляду, як і потерпіла.

Таким чином, клопотання прокурора продовження строку дії запобіжного заходу в цьому випадку відповідає тяжкості і конкретним обставинам інкримінованого злочину, а застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 менш суворих запобіжних заходів, про які зазначено в апеляційній скарзі, не можна вважати достатніми для запобігання ризикам, що передбачені ст.177 КПК України, оскільки доводи захисника наявність вказаних ризиків не спростовують.

Таким чином, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що доводи прокурора щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 на час проведення підготовчого судового засідання відповідали вимогам ст. ст. 183, 194, 199 КПК України, а тому його клопотання підлягає до задоволення.

Разом з тим, строк, на який необхідно продовжити дію запобіжного заходу в цьому випадку колегія суддів вважає необхідним зменшити з метою належного розгляду і вирішення судом першої інстанції в порядку ст.331 КПК України питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою з урахуванням причин, з яких судове провадження не завершене на даний час.

Підстав для застосування відносно обвинуваченої домашнього арешту з її перебуванням за вказаною захисником адресою в с.Стегниківці Тернопільського району, колегія суддів не вбачає, оскільки як вбачається з наданих суду відомостей обвинувачена тривалий час там фактично не проживала.

Керуючись ст.ст.183,194,199,404,407,419,422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2021 року в частині продовження строку дії запобіжного заходу скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково та продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15 червня 2021 року, включно.

В решті ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий

Судді