Справа № 463/3828/18
Провадження № 1-кп/463/70/21
У Х В А Л А
підготовчого засідання

27 травня 2021 р. Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
обвинувачених - ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,
представника потерпілого - ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000359 від 16.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України,

в с т а н о в и в :

в провадженні колегії суддів Личаківського районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000359 від 16.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.
18 січня 2021 року на підставі розпорядження керівника апарату суду та відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 18.01.2021 року, визначено колегію суддів в складі: головуючий-суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 22.01.2021 року, колегією суддів зазначене кримінальне провадження прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.

Разом з тим, суддею ОСОБА_2 у вказаному кримінальному провадженні заявлено самовідвід від розгляду справи з підстав того, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_13 та інші обвинувачені обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у співучасті із ОСОБА_16 , щодо якого Личаківським районним судом м.Львова в складі головуючого судді ОСОБА_17 , суддів ОСОБА_18 , ОСОБА_2 було ухвалено вирок від 10 жовтня 2018 року, який на даний час набрав законної сили (справа № 463/3029/18). У зв`язку з тим, що під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_16 , суддею ОСОБА_2 у складі колегії суддів висловлено правову позицію, що даний злочин було вчинено ОСОБА_16 у співучасті з іншими особами ( ОСОБА_13 та іншими обвинуваченими), обвинувальний акт відносно яких перебуває на розгляді Личаківського районного суду м.Львова (справа № 463/3828/18), а тому у будь-якого учасника судового провадження може виникнути розумний сумнів в неупередженості судді з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_13 та інших у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. З метою забезпечення права обвинувачених на справедливий суд та враховуючи те, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і верховенство права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суддя ОСОБА_2 приходить до висновку, що у даній справі слід заявити самовідвід.
Заслухавши думку прокурора, представника потерпілого, захисників та обвинувачених, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (справа № 463/3828/18), в провадженні колегії суддів Личаківського районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000359 від 16.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.
З матеріалів справи вбачається, що автоматизованою системою документообігу суду суддю ОСОБА_2 визначено членом колегії суддів у розгляді вказаного кримінального провадження.

Згідно поданої суддею ОСОБА_2 заяви про самовідвід вбачається, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_13 та інші обвинувачені обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України у співучасті із ОСОБА_16 , щодо якого Личаківським районним судом м.Львова в складі головуючого судді ОСОБА_17 , суддів ОСОБА_18 , ОСОБА_2 було ухвалено вирок від 10 жовтня 2018 року, який на даний час набрав законної сили (справа № 463/3029/18). У зв`язку з тим, що під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_16 суддею ОСОБА_2 висловлено правову позицію, що даний злочин було вчинено ОСОБА_16 у співучасті з іншими особами ( ОСОБА_13 та іншими), обвинувальний акт відносно яких перебуває на розгляді Личаківського районного суду м.Львова (справа № 463/3828/18), а тому у будь-якого учасника судового провадження може виникнути розумний сумнів в неупередженості судді з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_13 та інших у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
У відповідності до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, в тому числі за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Крім того, у п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Щодо обов`язку судді відмовитись від розгляду справи у випадку можливості його упередженого сприйняття справи, зокрема, у Рішенні ЄСПЛ по справі «Micallef v. Malta» суд вказав, що кожен суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи. (Рішення від 15.10.2009, заява № 17056/06, п.98), аналогічне положення міститься і в Рішенні по справі Castillo Algar v. Spain, від 28 жовтня 1998, Reports 1998-VIII, п.45.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

А тому, з метою забезпечення права обвинувачених на справедливий суд та враховуючи те, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і верховенство права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, заява про самовідвід судді ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82, КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву про самовідвід судді ОСОБА_2 - задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_2 від розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні за № 0000359 від 16.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.

Провести повторний автоматизований розподіл даного кримінального провадження, відповідно до вимог ст.ст.31, 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3