Справа № 529/98/21
Провадження № 1-кп/529/20/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000002 від 04.01.2021 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, є інвалідок 3 групи, раніше судимого:
1)вироком Диканського районного суду Полтавської області від 26.03.1996 за ч.3 ст.140, 44 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
2)вироком Диканського районного суду Полтавської області від 17.07.1998 за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі, з конфіскацією Ѕ частини майна;
3)вироком Диканського районного суду Полтавської області від 24.04.2002 за ч.3 ст.185, 304 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
4)вироком Диканського районного суду Полтавської області від 18.07.2005 за ч.2 ст.185, 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;
5)вироком Диканського районного суду Полтавської області від 05.04.2007 за ч.2 ст.186, 69 КК України до 1 року позбавлення волі;
6)вироком Диканського районного суду Полтавської області від 07.04.2008 за ч.1 ст.122 КК України до 1 року позбавлення волі;
7)вироком Диканського районного суду Полтавської області від 05.07.2011 за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту;
8)вироком Диканського районного суду Полтавської області від 25.08.2011 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
9)вироком Диканського районного суду Полтавської області від 27.10.2015 за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст..75 КК звільнений з іспитовим строком 2 роки;
10) вироком Диканського районного суду Полтавської області від 25.12.2015 за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту;
11) вироком Диканського районного суду Полтавської області від 13.09.2016 за ч.2 ст.186, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» умисно вчинив домашнє насильство, а саме 23.12.2020 близько 18 год. 30 хв. за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_4 нецензурними словами, виганяв її із дому, пошкодив речі домашнього вжитку, вчинивши таким чином психологічне насильство в сім`ї щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя.
Окрім того, ОСОБА_5 протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.
Так, 07.08.2020 близько 14.30 год. ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_4 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, вчинивши таким чином психологічне насильство в сім?ї, за що постановою Диканського районного суду Полтавської області від 18.08.2020 у справі № 529/583/20 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, 13.10.2020 близько 16.00 год. ОСОБА_5 за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_4 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, вчинивши таким чином психологічне насильство в сім?ї, за що постановою Диканського районного суду Полтавської області від 19.10.2020 у справі № 529/760/20 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, 13.10.2020 внаслідок вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства відносно своєї матері, Диканським ВП ГУНП в Полтавській області винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, строком на 4 доби. Згідно вказаного припису, ОСОБА_5 заборонено з 17 год. 10 хв. 13.10.2020 по 17 год.10 хв 17.10.2020 вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи. Однак 13.10.2020 близько 19 год., в порушення даного припису, ОСОБА_5 здійснив вхід до житлового будинку, де проживає ОСОБА_4 .
Також, 13.10.2020 близько 19 год. ОСОБА_5 за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_4 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, за що постановою Диканського районного суду Полтавської області від 21.10.2020 у справі № 529/767/20 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 та ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Також, 15.10.2020 близько 19 год. ОСОБА_5 за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_4 нецензурною лайкою, виганяв із будинку, за що постановою Диканського районного суду Полтавської області від 30.10.2020 у справі № 529/803/20 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав у повному обсязі та розкаюється у вчиненому, підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину, що викладені в обвинувальному акті. Вчинення протиправних дій відносно своєї матері пояснив, що вказані дії відбувалися у зв?язку із перебування у стані алкогольного сп?яніння
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що її син частко вживає алкогольні напої, після чого висловлюється нецензурно в її адресу, кричить, виганяє із будинку, таким чином вчиняє психологічне насильство в сім`ї, що призводить до психологічних страждань та погіршення її життя.
На підставі ст..349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які учасниками процесу не оспорюються. При цьому судом роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити такі обставини в апеляційному порядку.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст..126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення життя потерпілої.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, має непогашену судимість у встановленому законом порядку, характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога та думку потерпілої, яка просила застосувати покарання передбачене чинним законодавством.

Відповідно до висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_5 існує дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства (окремих осіб), а тому застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку останнього з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних злочинів неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
При цьому суд не враховує обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, яка зазначена в обвинувальному акті, оскільки така обставина є кваліфікуючою обставиною складу злочину, передбаченого ст..126-1 КК України, а тому не може бути врахована, як обставина, що обтяжує покарання.
Підстав для застосування ст..ст.69, 75 КК України суд не вбачає.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст.126-1 КК України, а саме у виді арешту строком на 3 місяці, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому суд не застосовує інший більш м?який вид покарання, передбачений санкцією ст..126-1 КК України громадські роботи, оскільки таке покарання вже призначалося ОСОБА_5 постановами суду за ч.2 ст.173-2 КУпАП від 21.10.2020 та 30.10.2020, однак обвинувачений висновки для себе не зробив та продовжував вчиняти протиправні дії відносно своєї матері.
Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370,374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.
Строк відбування покарання у вигляді арешту рахувати з 04 березня 2021 року.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває пiд вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копiї вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1