Справа №609/1617/19
Провадження № 1-кп/601/25/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000196 від 16.10.2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіївці Шумського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня ДНЗ «Кременецький професійний ліцей», не судимого,

- обвинуваченого за частиною 1 статті 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
15 жовтня 2019 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, у неповнолітнього ОСОБА_3 , який перебував у своєму будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме риби та електронасоса, які належать ОСОБА_5 та які знаходяться на території ставу «Червоний», що у с. Великі Загайці Шумського району Тернопільської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 16 жовтня 2019 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_3 , прийшов до рибовловлювача, що на території ставу «Червоний», у с. Великі Загайці Шумського району Тернопільської області, де, діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що риба та електронасос перебувають у власності іншої особи, переконавшись, що його дії не будуть поміченими власником, викрав 17 кг риби породи «короп» та електронасос марки «Forwater» моделі WQD 12-10-1,5, які знаходились у рибовловлювачі, та покинув місце скоєння злочинну, маючи вільну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок злочинний дій неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1 073 грн. 54 коп..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, розкаявся у скоєному та пояснив, що його показання, які він давав на досудовому слідстві є повними, достовірними і такими, що свідчать про повне визнання вини, щире каяття, допомогу та сприяння органам досудового слідства в розкритті вказаного злочину. У скоєному розкаюється.

Він також пояснив, що погоджуються на скорочену процедуру розгляду кримінальної справи і що всі дані про скоєний злочин, вірно викладенні в процесуальних документах кримінальної справи.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 в судовому засідання пояснили, що претензій до обвинуваченого не мають, просять ОСОБА_3 суворо не карати та залишити без розгляду поданий потерпілим цивільний позов.

Враховуючи те, що учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз"яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає не доцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх.
На думку суду, призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт є неможливим, так як обвинувачений ОСОБА_3 фіційно не працевлаштований.
Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт не буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Також суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , який на час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, покарання у вигляді обмеження волі неможливо, так як це заборонено ч. 3 ст. 61 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення та вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді арешту.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. ст. 65, 66, 67, 69-1, 103 КК України, суд враховує те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, а також приймає до уваги досудову доповідь, згідно якої ОСОБА_3 проживає із двома братами та сестрою, рівень загального розвитку має середній, раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі, а також враховує думку потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини те, що ОСОБА_3 на час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітній, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, збитки повністю відшкодував, а тому слід застосувати ст.ст. 75, 104 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 ч.1 п. 1, 2 КК України.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином, слід залишити без розгляду, так як потерпілим ОСОБА_5 подано заяву про залишення поданого ним позову без розгляду.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Оскільки обвинувачений не має самостійного заробітку, тому суд вважає, що процесуальні витрати за проведення експертизи слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 374, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати виннуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 30 діб арешту.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином - залишити без розгляду.

Речові докази по справі: рибу породи «короп» вагою 17 кг, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 на території ставу «Червоний», що у с. Великі Загайці Шумського району Тернопільської області залишити останньому; водяний електронасос марки марки «Forwater» моделі WQD 12-10-1,5, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Шумського відділення поліції Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_5 ..

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: