Справа № 352/1177/21
Провадження № 1-кп/352/239/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000048 від 22.05.2021 р., про обвинувачення : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого експедитором в ТОВ «Рома», одруженого, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, згідно ст. 89 КК України не судимого, українця, громадянина України, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив пособництво в підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право, з метою подальшого використання. Крім того, підсудний ОСОБА_2 використав завідомо підроблений документ.

Кримінальні проступки скоєно за наступних обставин:

ОСОБА_2 у травні 2021 року вирішив придбати підроблене посвідчення водія з метою отримання можливості керувати транспортними засобами.

Згідно вимог п. 16 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993№ 340 (у редакції постанови КМУ від 20.05.2009 р. № 511), посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.
В травні 2021 року, з метою отримання посвідчення водія, ОСОБА_2 прийшов на складання теоретичного іспиту в сервісний центр МРЕО в м. Івано-Франківську, де до нього підійшла не встановлена досудовим розслідуванням особа, яка запропонувала придбати посвідчення водія встановленого зразка. При цьому, ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що для отримання посвідчення водія у відповідності до вимог чинного законодавства необхідно пройти підготовку водіїв та скласти теоретичний і практичний іспити, діючи всупереч встановленому порядку, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, ввійшов в злочинну змову з невстановленою слідством особою та вирішив придбати підроблене посвідчення водія з метою подальшого його використання за грошову винагороду у сумі 4000 грн, на ім`я ОСОБА_2 категорії «В1, В, С1, С».

Невстановлена особа повідомила ОСОБА_2 про необхідність передачі фотокартки, з метою її розміщення на посвідченні на право керування транспортними засобами, зображення підпису та медичну довідку. У свою чергу ОСОБА_2 , виступивши пособником злочинних дій невстановленої особи, достовірно знаючи, що його фотокартка та підпис будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення на право керування транспортними засобами, зустрівся із невстановленою особою в центрі с. Угринів Угринівської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області та передав свою фотокартку, зображення підпису та медичну довідку, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа.

У подальшому, невстановлена особа виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.05.2021 р. категорії «В1, В, С1, С», на ім`я ОСОБА_2 та при зустрічі передала останньому для подальшого використання указаного підробленого документу.

Після отримання вищевказаного посвідчення водія, ОСОБА_2 , з початку травня до кінця травня 2021 року, усвідомлюючи, що він порушує вимоги вказаного вище Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, використовував завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.05.2021 категорії «В1, В, С1, С», незаконно виготовлене на його ім`я, для керування транспортним засобом.

22 червня 2021 р. о 19 год. 50 хв. інспекторами СРПП відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області у смт. Лисець Лисецької ОТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, зупинено транспортний засіб марки «Мерседес спрінтер» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 за порушення ПДР. Під час перевірки документів працівниками поліції ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що він не проходив курсів навчання водіїв, що йому у встановлений законом спосіб не видавалось посвідчення водія, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.05.2021 категорії «В1, В, С1, С».

Суд зазначає, що до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, так як він вчинив пособництво в підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право, з метою подальшого використання. Крім того, підсудний ОСОБА_2 використав завідомо підроблений документ.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З врахуванням вищенаведеного, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком,особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю проступку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує і те, що ОСОБА_2 згідно ст. 89 КК України не судимий, проте притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, працюючи займається суспільно-корисною працею, на обліку наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд приходить до переконання, що до підсудного ОСОБА_2 слід застосувати покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових проступків.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Питання про речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.368, 370, 381, 382 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень);

за ст. 358 ч. 4 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по даному кримінальному провадженню (а.с. 13), а саме посвідчення водія НОМЕР_1 зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (, розрахунковий рахунок -0002, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код банку отримувача 836014) 2059 гривень 44 коп. за проведення судової технічної експертизи № СЕ-19/109-21/5690 ДД від 01.06.2021 р.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбаченихст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1