Справа № 183/296/21
№ 1-кп/183/878/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001319 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:
- 16.04.1999 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 215-3, ст. 45 КК України (1960 року) до 1 року позбавленні волі з випробуванням строком на1 рік;
- 29.04.2004 року Новомосковським міськрайонним
судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 215, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч.1 ст. 70, ч. 5 ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- 25.05.2006 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту;
- 16.05.2008 року Новомосковським міськрайонними судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 361. ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 22.03.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ст.70, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця з конфіскацією майна.
- звільненого 04.03.2015 року умовно - достроково строком на 1 рік 1 місяць 17 днів,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
22 жовтня 2020 року приблизно о 05 годині 10 хвилин ОСОБА_3 знаходився поблизу шиномонтажу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому маючи при собі ключі від вхідних дверей до нього, які він залишив у себе після звільнення його власником вказаного шиномотажу, і в цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке може знаходитись у приміщенні шиномонтажу, реалізуючи який одразу, тобто 22 жовтня 2020 року приблизно о 05 годині 18 хвилин, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на неогороджений майданчик розташований перед вхідними дверима до приміщення шиномонтажу за вказаною адресою, де прикриваючи лице диском від автомобільного колеса, який знайшов на підлозі поблизу шиномонтажу, зірвав камеру відеоспостереження марки «Hikvision» модель «DS-2CE56HOT-ITMF», білого кольору, вартістю 2 516 гривень, розташовану над вхідними дверима до вказаного приміщення, тим самим викрав її, та раніше залишеним у себе ключем від приміщення вищевказаного шиномонтажу відчинив вхідні двері і проник до нього, звідки таємно викрав човен виготовлений з полівінілхлориду марки «Aviks», сірого кольору, на шість осіб, вартістю 11 844 гривні, що належать ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_3 місце скоєння злочину покинув з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 14 360 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєного ним злочину і жодної з них він не оспорює. Показав, що дійсно у вказані в обвинувальному акті дату, час, місце та спосіб він здійснив крадіжку майна потерпілого, шляхом проникнення в приміщення шиномонтажу. На даний час шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілому відшкодована шляхом повернення майна. У скоєному він щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, він є особою раніше судимою, а обставиною, що обтяжує його покарання згідно ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

Разом з тим, вину він визнав повністю, за місцем мешкання характеризується задовільно (а.п.54), на обліках у лікарів психіатра, нарколога не перебуває (а.п.51,52,53), має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована, потерпілий за життя претензій не мав та на суворому покаранні не наполягав (а.п.22,24).

Щире каяття ОСОБА_3 , визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого, суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нових злочинів.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза №5405-20, вартість якої складає (163*2) 326,88 гривень (а.п.41), яка підлягає стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:
- човен виготовлений з полівінілхлориду марки «Aviks», сірого кольору, на шість осіб та камеру відеоспостереження марки «Hikvision» модель «DS-2CE56HOT-ITMF», білого кольору - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 326 гривень 28 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1