Провадження № 11-кп/824/566/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою виконувача обов`язки прокурора міста Києва ОСОБА_11 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цим же вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
За вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винуватими у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
Так, 27 вересня 2017 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_1 », встановлені на автомобіль марки «HYUNDAI», що належить ОСОБА_12 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 27 вересня 2017 року приблизно о 01 годині 15 хвилин ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_2 », встановлені на автомобіль марки «HYUNDAI», що належить ОСОБА_14 , загальною вартістю 490,09 гривень, які залишили собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 27 вересня 2017 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_3 », які були встановлені на автомобіль марки «DAIHATSU», що належить ОСОБА_15 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 27 вересня 2017 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_4 », встановлені на автомобіль марки «BMW», що належить ОСОБА_16 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 27 вересня 2017 року приблизно о 02 годині 40 хвилин ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_5 », встановлені на автомобіль марки «Renault», що належить ОСОБА_17 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 27 вересня 2017 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_6 », встановлені на автомобіль марки «BMW», що належить ОСОБА_18 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 27 вересня 2017 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_7 », встановлені на автомобіль марки «КІА», що належить ОСОБА_7 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 27 вересня 2017 року приблизно о 04 годині 15 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки «DEMEY», встановлені на автомобіль марки «Audi», що належить ОСОБА_19 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 05 листопада 2017 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_8 », встановлені на автомобіль марки «Peugeot», що належить ОСОБА_20 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 05 листопада 2017 року приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_9 », які були встановлені на автомобіль марки «Lexus», що належить ОСОБА_21 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 05 листопада 2017 року приблизно о 01 годині 40 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_10 , , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_10 », які були встановлені на автомобіль марки «HYUNDAI», що належить ОСОБА_22 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили при собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 05 листопада 2017 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_11 », встановлені на автомобіль марки «ВМW», що належить ОСОБА_23 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили при собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 05 листопада 2017 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_12 », які були встановлені на автомобіль марки «Scoda», що належить ОСОБА_24 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили при собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 05 листопада 2017 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_3 , , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_13 », які були встановлені на автомобіль марки «Renault», що належить ОСОБА_25 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили при собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 11 листопада 2017 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_14 », які були встановлені на автомобіль марки «Ford», що належить ОСОБА_26 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили при собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 11 листопада 2017 року, приблизно о 02 годині 15 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_15 », які були встановлені на автомобіль марки «Volkswagen Passat», що належить ОСОБА_27 , загальною вартістю 399 гривень, які залишили при собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 11 листопада 2017 року, приблизно о 02 годині 35 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_16 », які були встановлені на автомобіль марки «Chevrolet Orlando», що належить ОСОБА_28 , загальною вартістю 490,09 гривень, які залишили при собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Крім того, 11 листопада 2017 року приблизно о 02 годині 55 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_14 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, з метою особистого збагачення, таємно викрали номерні знаки « НОМЕР_17 », які були встановлені на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», що належить ОСОБА_29 , загальною вартістю 490,09 гривень, які залишили собі для подальшого їх продажу власнику транспортного засобу.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинувачених, посилаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених внаслідок м`якості, просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, кожному.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд першої інстанції звільняючи обвинувачених від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, належним чином не обґрунтував мотивів прийнятого рішення. Так, на переконання апелянта, суд першої інстанції безпідставно послався на відомості про особи обвинувачених, оскільки матеріали провадження не містять жодних позитивних характеризуючих даних, які б могли бути враховані судом першої інстанції під час ухвалення вироку. Окрім того, прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що матеріальні збитки потерпілим фактично відшкодовано за результатами досудового розслідування, а відтак посилання суду на добровільне відшкодування обвинуваченими завданої шкоди є необґрунтованими. Апелянт вказує, що єдине посилання суду на відсутність судимостей у обвинувачених не може бути безумовною підставою для звільнення останніх від відбування покарання з випробуванням.
Також апелянт зазначає, що з урахуванням ступеню суспільної небезпеки осіб обвинувачених та вчинених ними діянь, обставин вчиненого, кількості тотожних епізодів злочинної діяльності за короткий відрізок часу, детальне планування та підготовка до злочинних дій, підшукування знарядь і спосіб вчинення злочину, їх тяжкість та свідоме і наполегливе бажання обвинувачених, які не мають самостійного доходу і не займаються корисною працею, збагатитись за рахунок чужого майна, свідчить про неможливість застосування до обвинувачених положень ст. 75 КК України, оскільки це суперечитиме принципу справедливості покарання та не відповідатиме основній його меті виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.
У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 просить залишити її без задоволення, вважаючи вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 законним і обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та потерпілого, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи обвинувачених та їх захисника, які заперечували проти поданої апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинувачених, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами у їх сукупності, які досліджувались судом в ході судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому згідно ч.2 ст. 394 КПК України апеляційному перегляду не підлягають і апелянтом не оспорюються.

Однак, на переконання колегії суддів, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме безпідставного застосування ст. 75 КК України, відповідно до якої обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були звільнені судом від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Згідно ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Звільняючи обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд першої інстанції не навів переконливих доводів на підтвердження свого висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання, обмежившись формальним перерахуванням даних, що характеризують особи обвинувачених, та пославшись на обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, дійшов висновку про можливість виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства та звільнив ОСОБА_9 і ОСОБА_10 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Разом з тим, суд першої інстанції не врахував те, що матеріальні збитки потерпілим обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відшкодовано частково, так як частина викрадених ними номерних знаків була повернута потерпілим органами досудового розслідування.
Таким чином, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції було безпідставно визнано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , добровільне відшкодування завданого збитку. Не була встановлена така пом`якшуюча обставина і в ході досудового розслідування кримінального провадження.
Крім того, звільняючи обвинувачених від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини вчиненого злочину, а саме значну кількість тотожних вчинених обвинуваченими епізодів злочинної діяльності за короткий проміжок часу з 27 вересня по 11 листопада 2017 року та детальну підготовку до злочинних дій.
Зазначені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а відтак застосування щодо них положень ст.75 КК України та звільнення від відбування призначеного вироком суду покарання з випробуванням виключається.
Отже, на переконання колегії суддів, місцевим судом безпідставно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме положення ст. 75 КК України, а тому вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України з ухваленням свого вироку відповідно до п.4 ч.1 ст.420 КПК України.
При призначенні покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , судом першої інстанції дотримано вимоги ст. 65 КК України та враховано ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особи винних, які раніше не судимі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, та відсутність обставин, які його обтяжують, а отже колегія суддів погоджується з призначеним обвинуваченим видом та розміром покарання, яке без застосування положень ст. 75 КК України, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про призначення судом першої інстанції покарання обвинуваченим, яке не відповідає тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення та особі обвинувачених через м`якість є неспроможними, так як в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про призначення покарання обвинуваченим у виді та розмірі, визначеному судом першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу виконуючого обов`язки прокурора міста Києва ОСОБА_11 задовольнити частково.
Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року, ухвалений щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , скасувати в частині звільнення їх від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обчислювати з моменту прибуття обвинувачених до установи виконання покарань.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

_______________ ____________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4