Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/498/21
У Х В А Л А
12 лютого 2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В:

10.02.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене 09 лютого 2021 року, в ході проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000297 від 10.10.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 10.10.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, до якої входить особи з числа засуджених на території виправної колонії ДУ «Вознесенська виправна колонія» з метою незаконного збагачення організували діяльність з розповсюдження серед інших засуджених вказаної колонії наркотичного засобу, з метою отримання грошової винагороди за незаконну діяльність.

Розуміючи, що лише їх зусиль буде недостатньо для організації та вчинення вказаного кримінального правопорушення особами було залучено інших осіб, з числа мешканців Миколаївської області, яким була відведена роль підшукування наркотичного засобу, постачання до території виправної колонії ДУ «Вознесенська виправна колонія», та безпосередній перекид наркотичного засобу до колонії у визначені місця та час.

З метою організації більш ефективної діяльності вказаної злочинної групи, функції було розподілені між її учасника та визначені конкретизовані групи, які мають чітко розподілені завдання, зокрема:

- група збуту(учасники злочинної групи, серед засуджених Вознесенської виправної колонії, які вживають заходи, до визначення місця та часу перекиду, встановлення наявності поблизу місця перекиду співробітників колонії, підшукування «клієнтів», безпосередній збут наркотичного засобу, отримання грошової винагороди, розподілення грошових коштів, отриманих від незаконної діяльності серед інших учасників);

- група перекиду (отримує наркотичний засіб від інших учасників, вживає заходи до упакування та тимчасового зберігання наркотичного засобу, транспортування наркотичного засобу до території виправної колонії , з урахування інформації отриманої від «групи збуту» перекид наркотичного засобу у визначений час та місце, отримання грошової винагороди за незаконну діяльність);

- група постачання (учасники вказаної групи вживають заходи до підшукування, тимчасового зберігання наркотичного засобу до моменту передачі учасникам «групи перекиду», отримання грошової винагороди за незаконну діяльність).

Для заходів безпеки учасники групи підтримували зв`язок за допомогою мобільних телефонів, використовуючи в спілкуванні заздалегідь обумовлені фрази та слова, зміст яких зрозумілий лише вищевказаним особам.

При цьому, вказані особи, будучи обізнані про методи роботи правоохоронних органів вживали заходи, щодо спілкування між групами за допомогою «кураторів», які в подальшому коригували дії інших учасників груп, а діяльність усієї злочинної групи направлена на досягнення єдиного для всіх злочинного результату отримання незаконного прибутку.

Відповідно до інформації отриманої в ході проведення досудового розслідування організатором вказаної протиправної діяльності, являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час засуджений відбуває покарання у Вознесенській виправній колонії № 72, за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 187 КК України. З метою організації протиправної діяльності щодо збуту наркотичного засобу на території Вознесенської виправної колонії № 72, ОСОБА_6 також підшукав та залучив інших осіб з числа засуджених ВК № 72.

Крім того, з метою забезпечення надходження наркотичного засобу на територію Вознесенської виправної колонії № 72, ОСОБА_6 , залучив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наявної інформації ОСОБА_5 приймає участь у «групі постачання» та відповідно до рапорту УСР в Миколаївській області ДСР НП України, ОСОБА_5 відповідальний за отримання, тимчасове зберігання наркотичного засобу та передачі ОСОБА_7 для «групи перекиду».

09 лютого 2021 року період час з 17:36 год. по 19.12 годин, проведено обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон «ХIАOMІ», чорного кольору, міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання (ІМЕІ), якого 1) НОМЕР_1 ,в якому перебувають сим-карти операторів мобільного зв`язку НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , які упаковано експертного сейф пакету SUD 1004451.

16.10.2020р. слідчим винесено постанову про визнання вилучених предметів та речей речовими доказами.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, не явка слідчого в судове засідання не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально - правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що майно, яке було вилучено 09 лютого 2021 року, в ході проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є об`єктами, предметами, знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, є необхідність у його дослідженні шляхом проведення відповідних судових експертиз та інших слідчих дій, за такого наведене майно є матеріальними об`єктами, які містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за такого відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, що в свою чергу відповідно до положень ст. 170 КПК України є підставами для арешту вказаного майна.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 09 лютого 2021 року, в ході проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «ХIАOMІ», чорного кольору, міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання (ІМЕІ), якого 1) НОМЕР_1 ,в якому перебувають сим-карти операторів мобільного зв`язку НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , які упаковано експертного сейф пакету SUD 1004451, шляхом заборони будь-кому здійснювати його відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000297.

Зобов`язати слідчого після встановлення власника майна негайно вручити йому копію цієї ухвали для відома.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1