Справа № 487/3169/21
Провадження № 1-кс/487/2611/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.04.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000057, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.04.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000057, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 з можливістю внесення застави у розмірі 340 500 гривень.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення, в порядку визначеному КПК України доказами. Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частинами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, існує реальний ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється. У зв`язку із вищевикладеним, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню останнім своїх процесуальних обов`язків. У разі обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній, в міру своєї професіональної діяльності, достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речові докази, в яких наявні відомості стосовно вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та викривити відомості, які мають істотне значення для встановлення його обставин. Разом з цим, санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, спрямовані на приховуванні речей та відчуження майна, яке може бути конфісковане у разі визнання його винним. Крім того, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 , який є заявником у даному кримінальному провадженні, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , експертів та інших осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, тощо до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню. Так, перебування ОСОБА_5 навіть під цілодобовим домашнім арештом, не виключає його можливості здійснення впливу на вказаних осіб. З метою уникнення від кримінальної відповідальності спроможній продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування на особу за прізвищем, ім`ям та по батькові ОСОБА_5 за 2020 рік встановлено прибуток у вигляді заробітної плати, отриманої за основним місцем роботи у загальному розмірі 245 591 гривень. Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, розмір неправомірної вигоди, його матеріальний стан та характер вчинених злочинів, що йому інкримінується, вказаний випадок є виключним та зазначений у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України. В даному випадку лише застава у розмірі 340 500 (триста сорок тисяч п`ятсот) гривень здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також, суспільний резонанс кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , наявні у вказаному кримінальному провадженні інтереси суспільства, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи ОСОБА_5 , стан здоров`я за яким останній придатний до знаходження в місцях ізоляції від суспільства, наявність зв`язків у правоохоронних органах та інші обставини, які прямо вказують на неможливість виконання останнім своїх процесуальних обов`язків належним чином, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним достатнім запобіжним заходом для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зміна ж запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засідання проти задоволення клопотання заперечував у зв`язку із необґрунтованістю підозри, невірною кваліфікацією дій ОСОБА_5 та відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відсутністю доказів на підтвердження вини підозрюваного, недоведеністю ризиків, зазначених у клопотанні, недоведеністю неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зазначив про належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 як під час так і після затримання, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у вигляді нічного домашнього арешту. При вирішення питання щодо запобіжного заходу просив врахувати майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність в нього на утриманні дружини, двох неповнолітніх дітей та батьків дружини, вік та стан здоров`я утриманців, позитивні характеристики ОСОБА_5 .
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свого захисника, зазначив, що він не згоден з тим, що йому інкримінують, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або нічного домашнього арешту.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 21.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування здійснює група прокурорів Одеської обласної прокуратури, про що внесені відповідно відомості до ЄРДР.
Досудовим розслідуванням установлено, що наказом начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 від 25.02.2021 за № 328-ос, ОСОБА_5 призначено на посаду начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, у спеціальному званні капітана поліції.
Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закону), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до положень ст. ст. 2, 18 Закону, одним з основних завдань та обов`язків працівників поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності та професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків.
Статтею 23 Закону встановлено, що одними із основних повноважень поліції є виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вжиття заходів з метою виявлення кримінальних правопорушень, припинення виявлених кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності, розшук та доставка осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.
Так, в силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_5 знав та розумів, що вимогами статей 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати своє становище та пов`язані з ним можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», органи Національної поліції віднесені до правоохоронних органів. Таким чином, ОСОБА_5 є службовою особою правоохоронного органу.
Відповідно до примітки до ст. 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України "Про державну службу" належать до категорії "Б", судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць, а тому ОСОБА_5 , обіймаючи посаду начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
У своїй діяльності ОСОБА_5 повинен керуватися Конституцією та законами України, у тому числі Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими і відомчими актами.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 391 КПК України керівник органу дізнання організовує дізнання. Крім того, керівник органу дізнання уповноважений: 1) визначати дізнавача, який здійснюватиме дізнання; 2) відсторонювати дізнавача від проведення дізнання за ініціативою прокурора або з власної ініціативи та призначати іншого дізнавача за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу (самовідводу) або неефективного дізнання; 3) ознайомлюватися з матеріалами дізнання, давати дізнавачу письмові вказівки, що не суперечать рішенням та вказівкам прокурора; 4) вживати заходів для усунення порушень вимог законодавства у разі їх допущення дізнавачем; 5) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до п. 8 гл. 1 розд. 1, п. 1 гл. 1 розд 2, п. 2 гл. 2 розд. 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, реєстраторами Реєстру є, зокрема, керівники органів дізнання, формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела, керівник органу дізнання після перевірки внесених до Реєстру відомостей реєструє кримінальне провадження. У Реєстрі автоматично фіксується дата обліку інформації та присвоюється номер кримінального провадження. Факт реєстрації кримінального правопорушення (провадження) настає з моменту підтвердження керівником органу дізнання таких відомостей.
Відповідно до посадової інструкції від 01.03.2021, затвердженої начальником ВП № 2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області підполковником ОСОБА_12 , начальник сектору дізнання відділення поліції №2 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 здійснює наступні, серед інших, завдання та обов`язки:
-організування здійснення підрозділом ГУНП досудового розслідування кримінальних проступків, віднесених до підслідності органів Національної поліції;
-надання практичної та методичної допомоги підрозділам дізнання територіальних підрозділів поліції в організації їх діяльності, здійснення перевірки їх роботи;
-ознайомлення з матеріалами дізнання та надання в кримінальних провадженнях письмових вказівок дізнавачам, що не суперечать рішенням та вказівкам прокурора;
-організація розгляд та вирішення в установленому законодавством порядку запитів і звернень, що надійшли до відділу (сектору) дізнання ГУНП, у зв`язку з проведенням дізнавачами досудового розслідування кримінальних проступків;
-визначає дізнавача, який здійснюватиме дізнання, а у випадках здійснення дізнання групою дізнавачів визначає старшого цієї групи, який керуватиме діями інших дізнавачів;
-вживає заходи для усунення порушень вимог законодавства у разі їх допущення дізнавачем;
-здійснює досудове розслідування кримінальних проступків, користуючись при цьому повноваженнями дізнавача;
-у разі встановлення в розпочатому дізнавачем кримінальному провадженні ознак злочину, негайно повідомляє про це керівника органу досудового розслідування відповідного територіального підрозділу поліції з метою вирішення в установленому законодавством порядку питання про визначення підслідності злочину;
-забезпечує виконання покладених на відділ завдань щодо забезпечення прав та свобод людини та громадянина, боротьби із злочинністю, охорони публічної безпеки, несе персональну відповідальність за виконавську та службову дисципліну, дотримання режиму секретності, конспірації та законності у службовій діяльності;
-за дорученням керівництва або особисто розглядає звернення та запити громадян, місцевих рад, державних адміністрації, підприємств, установ, організацій тощо з питань, що належать до компетенції відділу, вносить керівництву пропозиції щодо вжиття відповідних заходів за результатами їх розгляду;
-організовує роботу з документами у відповідності з чинним законодавством;
-вивчає правильність та повноту внесення дізнавачем до ЄРДР відомостей про рух кримінальних проваджень та своєчасність внесення таких відомостей за прийнятими рішеннями; забезпечує достовірність звітності, яка надходить із підпорядкованих органів дізнання;
-здійснює інші повноваження, передбачені КПК України.
Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин, а саме вимагав та одержав, як службова особа, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, умисних дій з використанням свого службового становища, за наступних обставин.
Так, 01.03.2021 на адресу ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшло звернення ОСОБА_13 по факту розтрати бюджетних коштів службовими особами Миколаївської сільської ради під час капітального ремонту дорожнього покриття по вул. Жугана в с. Миколаївка у 2020 році підрядником ФОП ОСОБА_14 , яка згідно відомостей зазначених у зверненні, фактично являється найманим працівником у місцевого фермера.
Вказане звернення зареєстровано у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення зазначеного відділення поліції за № 638.
ОСОБА_5 , будучи обізнаним про проведення перевірки по зверненню ОСОБА_13 працівниками сектору превенції ВП№2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, вбачаючи в зазначеному повідомленні достатньо підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, маючи намір на особисте незаконне збагачення шляхом вимагання та одержання неправомірної вигоди від старости Миколаївського старостинського округу ОСОБА_7 , викликав останнього для дачі свідчень з даного приводу.
На виконання виниклого у нього злочинного умислу, ОСОБА_5 31.03.2021, перебуваючи біля адміністративної будівлі ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області розташованого по вул. Грушевського, буд. 142, під час особистої зустрічі зі ОСОБА_7 повідомив останньому, що він зобов`язаний розпочати досудове розслідування по відомостям зазначеним у зверненні ОСОБА_13 , шляхом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та безпосередньо буде здійснювати досудове розслідування за вказаним фактом.
Розуміючи той факт, що ОСОБА_7 у зв`язку з його похилим віком, бездоганною репутацією серед односельців, не потрібні обставини, що будуть дискредитувати останнього як старосту села та свідчитимуть про наявність службової недбалості в його діях, ОСОБА_5 , з метою особистого незаконного збагачення, висунув останньому вимогу в наданні йому неправомірної вигоди в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США за невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за звернення ОСОБА_13 щодо зловживань службовим становищем службовими особами Миколаївської сільської ради, а саме ОСОБА_7 , який безпосередньо підписав договір підряду по капітальному ремонту дорожнього покриття по вул. Жугана в с. Миколаївка у 2020 році з ФОП ОСОБА_14 .
У подальшому, під час зустрічі 24.04.2021, приблизно о 14 год. 00 хв.. більш точний час на теперішній час встановити не виявилось можливим, в адміністративній будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 вкотре наголосив ОСОБА_7 , що в разі ненадання обумовленої суми неправомірної вигоди, або її еквіваленту в національній валюті України, по фактам зазначеним у заяві ОСОБА_13 до Єдиного реєстру досудових розслідувань будуть внесені відомості про кримінальне правопорушення, досудове розслідування у якому здійснюватиме останній та за наслідками досудового розслідування обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 буде скеровано до суду та останньому загрожує, окрім позбавлення волі з іспитовим строком, враховуючи бездоганну репутацію ОСОБА_7 , ще й конфіскація майна.
При цьому ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_7 , що в разі передачі обумовленої суми неправомірної вигоди, останній не розпочинатиме по вказаній заяві досудове розслідування та надасть офіційний документ про відсутність в діях ОСОБА_7 складу будь-якого кримінального правопорушення за фактом проведення капітального ремонту дорожнього покриття по вул. Жугана в с. Миколаївка у 2020 році та залишення звернення ОСОБА_13 без задоволення.
На вказане ОСОБА_7 , побоюючись настання для себе негативних наслідків у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності та конфіскації майна, вимушено погодився.
Так, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, ОСОБА_5 попередньо узгодив зі ОСОБА_7 дату зустрічі, та будучи обізнаним із порядком документування злочинів пов`язаних із одержанням неправомірної вигоди повідомив, що місце зустрічі повідомить безпосередньо перед останньою.
Надалі, ОСОБА_7 11.05.2021 близько 15 год 25 хв. зустрівся з ОСОБА_5 , більш точний час на теперішній час встановити не виявилось можливим, у визначеному останнім місці, а саме на з`їзді з траси Е95 Одеса-Київ в с. Буци Березівського району Одеської області, де ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні за кермом власного транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Vito», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом використання свого службового становища, одержав від ОСОБА_7 обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 42 (сорок дві) тисячі гривень, натомість передав останньому повідомлення за підписом начальника ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, відповідно до якого за результатами розгляду звернення ОСОБА_13 по факту розтрати бюджетних коштів під час капітального ремонту дорожнього покриття по вул. Жугана в с. Миколаївка у 2020 році будь-якого складу правопорушення не виявлено.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що будучи службовою особою правоохоронного органу, у період з 31.03.2021 по 11.05.2021, вимагав та одержав для себе від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 42 000 (сорок дві тисячі) грн., за невчинення в інтересах ОСОБА_7 дій з використанням наданого ОСОБА_5 службового становища, тим самим вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України
11.05.2021 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
12.05.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 , це, зокрема, дані: протоколів допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , протоколу огляду місця події від 11.05.2021; протоколу освідування ОСОБА_5 від 11.05.2021; протоколу затримання ОСОБА_5 від 11.05.2021; протоколу огляду документів наданих ОСОБА_7 від 24.04.2021; протоколу обшуку автомобіля «Mercedes-Benz Vito» від 11.05.2021; протоколу обшуку в ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області від 11.05.2021; протоколу огляду та вручення грошових коштів від 11.05.2021.
Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Тому доводи сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 3 ст. 368 КК України, є безпідставними.
Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).
Згідно ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 3 ст. 368 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, прокурором доведено ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 в міру своєї професіональної діяльності може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: останній, в міру своєї професіональної діяльності, достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речові докази, в яких наявні відомості стосовно вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та викривити відомості, які мають істотне значення для встановлення його обставин; може вчинити дії, спрямовані на приховуванні речей та відчуження майна, яке може бути конфісковане у разі визнання його винним.
Також прокурором у судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідка ОСОБА_7 , який є заявником у даному кримінальному провадженні, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.
Крім того, доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке було припинено ОСОБА_5 не з власної волі, а співробітниками правоохоронних органів, що свідчить про можливість продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.
Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1986 році; на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 одружений, має на триманні двох неповнолітніх дітей, які потребують лікування, та батьків дружини, які мають незадовільний стан здоров`я та потребують допомоги; має постійне місце мешкання за яким проживає з дружиною та дітьми. ОСОБА_5 має вищу освіту, працює начальником сектору дізнання відділення поліції №2 Березівського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно. Повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення ОСОБА_5 не має, раніше не засуджувався; розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , складає 42000 гривень; існує ризик повторення протиправної поведінки.
Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати затримання (11.05.2021 року) та повідомлення про підозру (12.05.2021 року), оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.
Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Доводи, наведені стороною захисту, зазначених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).
З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_5 , даних про його особу та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про визначення застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього. Наявність виключного випадку для призначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, стороною обвинувачення не доведено.
У разі внесення застави згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 11 липня 2021 року включно.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.
У разі звільнення під заставу, зобов`язати ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: смт. Ширяєве Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального правопорушення, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні.
Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 , що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено 18.05.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1