№707/2082/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника служби

у справах дітей ОСОБА_10

розглянувши під час відкритого судового засідання в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого на посаді «підсобника» на ФОП « ОСОБА_11 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Байбузи Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді «тракториста» на ТОВ «Іскра», неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженця с.Байбузи Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

17.07.2017 року близько 11:35 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел на викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , незаконно умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, всупереч волі останнього, застосовуючи фізичний примус, шляхом взяття за руки, викрали ОСОБА_13 з його будинку АДРЕСА_4 , після чого в подальшому посадили до автомобілю ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, під керуванням ОСОБА_5 та перевезли до приміщення пилорами, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , та належить на праві власності дружині ОСОБА_4 - ОСОБА_11 , де в подальшому ОСОБА_4 шляхом зв`язування рук ОСОБА_13 мотузкою, незаконно позбавили його волі та продовжували утримувати потерпілого, чим обмежили його права та волю.

Він же, повторно, разом та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , попередньо розприділивши між собою ролі, 17.07.2017 близько 12:20 години, маючи умисел на викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вказав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щоб останні привезли потерпілого до приміщення пилорами що розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

Після чого, ОСОБА_5 на автомобілі «Фольцваген Пассат» під керуванням ОСОБА_6 приїхали за місцем проживання потерпілого за адресою АДРЕСА_6 , звідки незаконно умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом обману та переконань, посадили до вище вказаного автомобілю та перевезли до приміщення вищевказаної пилорами, де в подальшому ОСОБА_4 шляхом зв`язування рук ОСОБА_14 мотузкою, незаконно позбавили його волі та продовжували утримувати потерпілого, чим обмежили його права та волю.

17.07.2017 в період часу з 11:35 до 12:20 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи у приміщенні вищевказаної пилорами, грубо порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, передбачені ч. 1 ст.3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ч. 1 ст. 28 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути підданий катування, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, та ст. 31 Конвенції про захист прав людини та основних свобод згідно з якою нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, обмежуючи при цьому свободу пересування потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи об`єднанні єдиним умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, залякуючи останнього, піддали потерпілого ОСОБА_13 катуванню, яке виразилось в умисному заподіянні фізичного та морального страждання, шляхом вчинення насильницьких дій, з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості чи визнання своєї вини у скоєнні крадіжки.

Так, ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні вищевказаної пилорами, примусив потерпілого ОСОБА_13 стати на дерев`яний пеньок, після чого зв`язав руки останньому мотузкою, перетягнувши її через дерев`яну балку, у даху, піднявши руки потерпілого догори, почав шляхом погроз нанесення тілесних ушкоджень, примушувати ОСОБА_13 вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі надати відомості чи визнати свою вину у скоєнні крадіжки телефону, який на передодні втратила дружина ОСОБА_4 , внаслідок чого відчуваючи страх за своє життя та здоров`я потерпілий ОСОБА_13 не витримавши психологічного тиску «обмочився». Вище вказані події згідно висновку судово психіатричного експерта № 362 від 08.09.2017 мали для ОСОБА_13 психотравмуючий характер. Внаслідок скоєння проти підекспертного протиправних дій, у нього виникли, сформувалися та утримуються до моменту огляду експертизою психогенно-обумовлені, невротичні, легко виражені розлади у вигляді легко виражених розладів адаптації з переважною тривожно-фобічною симптоматикою.

Він же, повторно, 17.07.2017 в період часу з 12:20 до 13:00 разом та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи у приміщенні вищевказаної пилорами, грубо порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, передбачені ч. 1 ст.3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ч. 1 ст. 28 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути підданий катування, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, та ст. 31 Конвенції про захист прав людини та основних свобод згідно з якою нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, обмежуючи при цьому свободу пересування потерпілого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , будучи об`єднанні єдиним умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, залякуючи останнього, піддали потерпілого ОСОБА_14 катуванню, яке виразилось в умисному заподіянні фізичного та морального страждання, шляхом вчинення насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості чи визнання своєї вини у скоєнні крадіжки.

Так, ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні вищевказаної пилорами, примусив потерпілого ОСОБА_14 стати на дерев`яний пеньок, після чого зв`язав руки останньому мотузкою, перетягнувши її через дерев`яну балку у даху, піднявши руки потерпілого догори, почав шляхом погроз нанесення тілесних ушкоджень, надівання на голову поліетиленового пакету, примушувати ОСОБА_14 вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі надати відомості чи визнати свою вину у скоєнні крадіжки телефону, який на передодні втратила дружина ОСОБА_4 , внаслідок чого потерпілий ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу правого променево-зап`ясного суглоба, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1263 від 18.07.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вище вказані події згідно висновку судово психіатричного експерта № 363 від 08.09.2017 мали для ОСОБА_14 психотравмуючий характер, що викликало у нього короткочасну емоційну реакцію.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнали повністю, обставини вчинення ними злочину підтвердили у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялися, та від дачі показань відмовилися.

На підставі ч.3. ст.349 КПК України суд, з`ясувавши думку учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме допиту свідків, вивчення письмових матеріалів провадження щодо обставин злочину, при цьому з`ясувавши правильність розуміння цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, та роз`яснивши учасникам процесу що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачені визнали свою вину повністю, погоджуються з кваліфікацією вчинених ними діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинувачених, суд приходить до висновку, що їх винуватість у вчинених злочинах доведено повністю, і кваліфікує дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ч. 2 ст. 146 КК України - незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене групою осіб. (по епізодом викрадення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ), за ч. 2 ст. 127 КК України - катування, тобто умисне заподіяння фізичних та моральних страждань шляхом вчинення насильницьких дій, з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від потерпілого відомості чи визнання, вчинене групою осіб. (по епізодам катування ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ), дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 146 КК України - незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене групою осіб. (по епізоду викрадення ОСОБА_14 ), за ч. 2 ст. 127 КК України - катування, тобто умисне заподіяння фізичних та моральних страждань шляхом вчинення насильницьких дій, з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від потерпілого відомості чи визнання, вчинене групою осіб. (по епізодам катування ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ).

Під час призначення обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 покарання у межах санкцій ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ними злочинів, особи обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які характеризується позитивно, обвинуваченого ОСОБА_6 , який характеризується посередньо, пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, враховуючи наявність обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме вчинення злочину щодо неповнолітнього ОСОБА_14 , наявність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , а саме вчинення злочину щодо неповнолітнього ОСОБА_14 та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для їх виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів є кримінальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Остаточне покарання обвинуваченим має бути визначеним за правилами ст.70 КК України, оскільки має місце сукупність злочинів, та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі, та з урахуванням викладених вище обставин, вважає за можливе звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, шляхом застосування ст. 75 КК України, та з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 суд залишає без розгляду, оскільки останньому повністю відшкодовані завдані злочинами збитки.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 винними у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 КК України та призначити їм покарання:

за ч.2 ст.146 КК України 2 роки позбавлення волі.

за ч.2 ст.127 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити їх від відбування покарання встановивши іспитовий строк 2 роки та на підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на них обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання.

Речові докази, а саме автомобіль «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , ключи до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу повернути власнику ОСОБА_15 , та зняти арешт з автомобіля, накладений ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.07.2017 року; мотузку, довжиною близько 3 метрів, поліетиленовий пакет рожевого кольору знищити.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1