СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5130/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року cлідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000024 від 19.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
24.06.2021 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000024 від 19.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України про скасування арешту майна.
Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.02.2021 у справі № 759/1872/21 задоволено частково клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 19.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ТОВ «Б.М.К.- БІЛДІНГ» (код за ), а саме на земельні ділянки з кадастровими номерами: :38:140:6137; 00:38:140:6139; :38:140:6138; :38:140:6133; :38:140:6135; :38:140:6134; :38:140:6136; :38:140:6356; :38:140:6358; :38:140:6359; :38:140:66140; :38:140:6360; :38:140:6357; :38:140:6373; :38:140:6375; :38:140:6374; :38:140:1116; :38:140:1115; :38:140:1016; :38:140:1015; :38:140:1113; :38:140:1112; :38:140:0567; :38:140:7463; :38:140:7461; :38:140:7462; :38:140:2119, що розташовані за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., на території Хотянівської селищної ради, із позбавленням права на їх відчуження, а також земельні ділянки із кадастровими номерами :38:140:8003; :38:140:8002; :38:140:8001, що розташовані за адресою Київська обл., Вишгородський р-н., на території Хотянівської селищної ради, які на підставі приватної власності належать ОСОБА_5 , із позбавленням права на їх відчуження.
Також адвокат посилається на те, що відповідно до ч. 10 ст. 170 Кримінально-процесуального кодексу України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У свою чергу, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Земельна ділянка не є речовим доказом у розумінні положень КПК України, а в якості відповідних речових доказів можуть розглядатися лише відповідні документи на підставі яких відбувалася зміна її характеристик чи власника. Очевидно, що земельна ділянка не може виступати знаряддям вчинення злочину, не зберегла на собі його сліди та не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із тим, що перехід речових прав на земельні ділянки приватної власності відбувається на підставі відповідних цивільно-правових угод.

Також органом досудового розслідування не доведено, що існують ризики можливого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі вказаного майна.

Таким чином, адвокат вважає, що прокурором не було доведено наявності підстав для арешту земельних ділянок, належних ОСОБА_5 . Оскільки не доведено відповідність об?єктів права приватної власності критеріям, зазначеним у частині третій статті 170 КПК України.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

ОСОБА_5 не був присутнім при розгляді клопотання прокурора про накладення арешту на належне йому майно.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

В судовому засідання адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у матеріалах справи.
Прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 заперечував щодо заявленого клопотання, просив залишити арешт в силі.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000024 від 19.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Приймаючи до уваги, що слідчому судді не надано доказів того, що строки досудового розслідування не закінчено, що прокурор закрив кримінальне провадження, звернувся до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернувся до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000024 від 19.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 369 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000024 від 19.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати накладений ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №759/5052/21 арешт із позбавленням права на відчуження земельних ділянок з кадастровими номерами :38:140:8003; :38:140:8002; :38:140:8001, що розташовані за адресою Київська область, Вишгородський район, на території Хотянівської селищної ради, які на підставі приватної власності належать ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1