печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000070 від 31.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно наказу Національної академії аграрних наук України від 27.12.2018 №380-к ОСОБА_6 призначено директором Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України.

Згідно Статуту Інституту рибного господарства Національної академією аграрних наук України, затвердженої Президентом Національної академії аграрних наук України 14.02.2017, ОСОБА_6 здійснює управління Інститутом, несе персональну відповідальність за його діяльність, вирішує питання діяльності інституту, укладає договори та здійснює інші повноваження.

Відповідно до контракту від 27.12.2018, укладеним між Національною академією аграрних наук України та ОСОБА_6 , до його повноважень входить діяти від імені установи, представляти її на всіх підприємствах, установах та організаціях, укладати господарські та інші угоди, видавати доручення, користуватись правом розпорядження коштів установи, вирішувати інші питання згідно законодавства.

Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора Інституту рибного господарства НААН України виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тому відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України та ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.

Так, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, протиправно використав надані йому владні та службові повноваження та вчинив умисний корупційний злочин за наступних обставин:

В першій половині березня 2021 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , який є фізичною особою підприємцем (далі ФОП ОСОБА_8 ), прибув до Інституту рибного господарства НААН України (далі Інститут), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Обухівська, буд. 135, з метою укладення договору оренди приміщення Інтитуту для здійснення підприємницької діяльності.

Для узгодження вказаного питання, ОСОБА_8 направили до директора Інституту рибного господарства НААН України ОСОБА_6 .

В той же день, під час розмови з ОСОБА_8 . ОСОБА_6 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи зацікавленість ОСОБА_8 в укладанні з Інститутом відповідного договору, вирішив одержати неправомірну вигоду ОСОБА_8 на користь очолюваної ним установи Інституту за вчинення дії в інтересах останнього.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів всупереч інтересам служби, шляхом використання свого службового становища, повідомив ОСОБА_8 , що з останнім буде укладено договір відповідального зберігання з правом користування за умови сплати щомісячно грошових коштів на рахунок Інституту у розмірі 15000 грн. в якості офіційного платежу за вказаним договором, а також сплати неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 20000 грн. під приводом Добровільної пожертви (благодійного внеску), тим самим приховуючи свої дійсні злочинні наміри.

Одночасно з цим, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , що уразі невиконання останнім висунутих ним вимог договір відповідального зберігання з правом користування укладений не буде, тим самим вчинив вимагання неправомірної вигоди.

На підтвердження своїх намірів, ОСОБА_6 надав ОСОБА_8 рахунок-фактуру №06-17 від 01.06.2021 щодо надання послуг за червень 2021 року на суму 15000 грн. з ПДВ, рахунок з призначенням платежу «Добровільна пожертва (благодійний внесок)» на суму 20000 грн. та проект договору відповідального зберігання з правом користування від 01.06.2021.

У свою чергу ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_6 , 31.05.2021 звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів, після чого діяв під їх контролем з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_6 .

В подальшому, 04.06.2021, приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_8 прибув до службового кабінету Інституту, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Обухівська, буд. 135, для уточнення з ОСОБА_6 умов укладення договору відповідального зберігання з правом користування, та в ході розмови останній, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, підтвердив, що у разі надання обумовленої суми неправомірної вигоди щомісячно у розмірі 20000 грн. під виглядом благодійного внеску, ОСОБА_8 зможе безперешкодно користуватись приміщенням Інституту. Крім того, під час розмови ОСОБА_6 повідомив, що передасть ОСОБА_8 ключі від приміщення в Інституті після того, як останній принесе йому квитанції про сплату коштів згідно попередньо висунутих ОСОБА_6 вимог.

07.06.2021 приблизно о 12 год. 40 хв. ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, на виконання злочинних вимог ОСОБА_6 прибув до одного з відділень банку «Ощадбанк» у м. Києві, в якому перерахував неправомірну вигоду в розмірі 20000 грн. на рахунок Інституту рибного господарства НААН України під приводом благодійного внеску, таким чином ОСОБА_6 одержав неправомірну вигоду.

В подальшому, в цей же день, приблизно о 15 годині, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні Інституту, виконуючи незаконну вимогу ОСОБА_6 , передав останньому квитанції про сплату благодійного внеску на рахунок Інституту, на суму 20000 грн., як підтвердження сплати неправомірної вигоди за укладення договору відповідального зберігання з правом користування.

Після одержання вказаної суми неправомірної вигоди, ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та його злочинну діяльність припинено.

08.06.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий зазначив, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

Також слідчий зазначив, що повідомлена підозра ОСОБА_6 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 31.05.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.06.2021; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 07.06.2021; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 07.06.2021; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 07.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.06.2021; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний та його захисники заперечили щодо задоволення клопотання, мотивуючи його необґрунтованістю. Зазначили, що підозра також необґрунтована, а ризики недоведені. Просили врахувати позитивну службову характеристику.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000070 від 31.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

08.06.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення, а відтак доводи сторони захисту про протилежне слідчий суддя не приймає.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Як особа, ОСОБА_6 характеризується позитивно, , має міцні соціальні зв`язки, вищу освіту та визначене місце проживання, на даний час працює на посаді директора Інституту рибного господарства НААН України.

Судовим розглядом, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних, що характеризують його особу, встановлено, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Долучені до клопотання докази, містять переконливі дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчому судді не надано. Твердження з приводу існування таких ризиків є сумнівними, з урахуванням встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення та даних, які характеризують особу підозрюваного, та як наслідок розцінюється як домисел, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями слідчого.

При цьому ризик переховування підозрюваного не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

Дані про особу підозрюваного, який є працевлаштований, має постійне місце проживання, родину та міцні соціальні зв`язки свідчить на користь останнього, та з урахуванням обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_6 , в свою чергу спростовує доводи слідчого щодо можливості існування неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000070 від 31.05.2021з одночасним покладенням на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мавковичі, Городоцького району, Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 05 серпня 2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, зокрема:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- утримуватися від спілкування з особами, анкетні дані яких зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу з додатками за виключенням сторони обвинувачення та захисту;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання..

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 14 год. 50 хв. 14 червня 2021 року.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на слідчого у вказаному кримінальному провадженні, а в разі направлення кримінального провадження до суду на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1