Справа № 947/8386/21
Провадження № 1-кс/947/7736/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000433 від 16.03.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрювану у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим відділом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433 від 16.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України за фактом злісного невиконання обов`язків відносно своїх малолітніх дітей батьками ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , що спричинило тяжкі наслідки.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2021 до ЧЧ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою мешкання: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В ході досудового розслідування встановлено, що в період з 30.08.2020 по 16.03.2021 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 будучи батьком двох малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 , посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері виховання дітей, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, а саме: 18.01.2021 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 16.03.2021 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, всупереч вимог Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною 21 лютого 1990 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, статті 51 Конституції України, статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», статті 150 Сімейного кодексу України, які зобов`язують батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, наглядати за дитиною та убезпечувати її від різноманітних негативних чинників, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття, спільно з дружиною ОСОБА_7 злісно не виконував обов`язки щодо догляду за своїми малолітніми дітьми, що проявилось у залишенні дітей без нагляду, не забезпеченні раціональним харчуванням, вихованням, ухиленні від догляду, не своєчасному зверненні за медичною допомогою з метою їх госпіталізації, що призвело до тяжких наслідків.
Так, згідно актового запису №906 від 04.08.2020 ОСОБА_5 є батьком дівчинки ОСОБА_8 народженої в умовах КНП «Пологовий будинок №7» ОМР з діагнозом «гіпоксично-ішемічна енцефалопатія, гострий період, тяжкого ступеня. Внутрішньошлункові крововиливи 2 ступеню. Геморагічний синдром. Обстінентний синдром. Лівосторонній плексит плечового суглоба».
Народженню доньки передувало легковажне відношення матері дитини та дружини ОСОБА_5 ОСОБА_7 до внутрішньоутробного розвитку маля та майбутніх пологів, що виразилось у не постановці на облік вагітних, не проходженні необхідних медичних обстежень, а в подальшому, - залишенні новонародженої в пологовому будинку.
В подальшому, неодноразові візити медичних працівників КНП «Дитяча міська поліклініка №6» ОМР за місцем перебування новонародженої дитини, з метою патронажу та перевірки виконання лікарських призначень були безрезультатними. Самостійно до медичного закладу для проведення обов`язкових медичних оглядів батько ОСОБА_5 спільно з дружиною ОСОБА_7 доньку не доставляв, виклики лікаря-педіатра по телефону ігнорував.
18.01.2021 співробітниками ССД ОМР на підставі виявленого факту ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків, дитину ОСОБА_8 поставлено на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах.
Однак, не зважаючи на бесіди, профілактичні рейди, неодноразові попередження, зауваження та рекомендації співробітників соціальних служб, правоохоронних органів, лікарів, ОСОБА_5 спільно з дружиною ОСОБА_7 перебуваючи вдома, не працюючи, зловживав наркотичними засобами та ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків.
Всупереч загально прийнятим нормам моралі, батьківського обов`язку ОСОБА_5 спільно з матір`ю дітей систематично не виконував покладених на нього батьківських обов`язків хоча міг і повинен був це зробити, а саме: не створив нормальних умов проживання для новонародженої доньки на протязі її життя, не звертався до медичних закладів для надання кваліфікованої допомоги дитині і її повноцінного лікування, що призвело до захворювання дитини у вигляді двобічної дрібно вогнищевої бронхопневмонії, яка ускладнилась інфекційно-токсичним шокомта подальших тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 .
Між невиконанням батьками обов`язків та настанням тяжких наслідків (смерть) дитини ОСОБА_8 наявний причинно-наслідковий зв`язок.
Таким чином, ОСОБА_5 впродовж батьківства умисно, злісно спільно з дружиною ОСОБА_7 не виконував свої батьківські обов`язки по догляду за дітьми, що виразилося у бездіяльності, у відсутності виховання, піклування про фізичний, духовний і моральний розвиток дітей, незабезпеченні належних умов побуту за місцем їх проживання, антисанітарії, не вжитті заходів до прибирання, належного повноцінного харчування, залишенні в небезпеці, несвоєчасній госпіталізації та відповідно лікування, що призвело до тяжких наслідків у формі настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 доньки ОСОБА_8 .
Крім того, згідно актового запису №1681 від 21.11.2018 року ОСОБА_5 є батьком ще однієї дитини - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в догляді якого він проявив себе з негативної сторони, разом з дружиною ОСОБА_7 не приділяв належної уваги, не виховував, не контролював та не забезпечував належних та безпечних умов проживання, психологічно травмуючи останнього.
18.01.2021 співробітниками ССД ОМР на підставі виявленого факту ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків, дитину ОСОБА_9 поставлено на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах.
В ході досудового розслідування встановлено, що 16.03.2021 оглядом помешкання за адресою: АДРЕСА_1 та трупу ОСОБА_8 , виявлено штучно створені незадовільні побутові умови, у вигляді занедбаного стану кімнати, антисанітарії, відсутності раціонального харчування та належного гігієнічного догляду за малолітніми дітьми, безвідповідального ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у зв`язку з чим на підставі розпорядження КРА ОМР №173-01р від 18.03.2021 сина ОСОБА_9 влаштовано до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини №1».
Згідно медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, у ОСОБА_5 виявлено наркотичне сп`яніння викликане опійними алкалоїдами.
Так, в ході слідства у малолітнього ОСОБА_9 встановлено клінічні ознаки «Синдрому жорсткого поводження» (що відповідає діагностичним критерієм рубрики «Т74,8» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) та «Розладів експресивної мови», «Розладу соціального функціонування обумовленого недостатністю соціальної компетентності дитини» та «Змішаного специфічного розладу розвитку», (які відповідають діагностичним критеріям рубрики «F80,1», «F94,8» та «F83» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із заподіяною йому шкодою, внаслідок особливостей умов його виховання.
Також, на малолітньому ОСОБА_9 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в області підборіддя, тулуба, області правого ліктьового суглобу, які утворилися від дії тупих твердих предметів. В механізмі виникнення ушкоджень могли мати місце удари, стиснення.
Виявлені у дитини ОСОБА_9 клінічні ознаки «Синдрому жорсткого поводження», які можливо було попередити, знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із відсутністю необхідного догляду за дитиною з боку батьків.
Таким чином, ОСОБА_5 впродовж батьківства спільно з дружиною ОСОБА_7 умисно, злісно не виконував свої батьківські обов`язки по догляду за дітьми, що виразилося у бездіяльності, у відсутності виховання, піклування про фізичний, духовний і моральний розвиток дітей, незабезпеченні належних умов побуту за місцем їх проживання, антисанітарії, не вжитті заходів до прибирання, належного повноцінного харчування, залишенні в небезпеці, несвоєчасній госпіталізації, що призвело до розладу психічного здоров`я малолітнього ОСОБА_9 .
Враховуючи викладене, встановлено достатньо підстав підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України за кваліфікуючими ознаками злісне невиконання батьком встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.
Захисник в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, у зв`язку з тим, що підозрюваному потрібно утримувати сім`ю. Просила застосувати нічний домашній арешт.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 08.06.2021 року слідчим вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, за кваліфікуючими ознаками:
- Злісне невиконання батьком встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуваим у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на наступне: підозрюваний не працевлаштований, тобто немає постійного джерела прибутку, .
Все вищевказане в сукупності обґрунтовує ризик переховування.
Враховуючи також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані представників потерпілих та свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на представників потерпілих та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Враховуючи характер кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний не працевлаштований, та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.. 184 КпАП України, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.
З приводу існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ( п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя приходить до переконання про недоведеність існування такого ризику, оскільки у матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які відомості на підтвердження вказаного ризику.
4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 , в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених п. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись, ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000433 від 16.03.2021 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 08.08.2021 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 08.08.2021 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- не відлучатися з міста Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з представниками потерпілих та свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання до Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1