Справа № 939/1852/20
УХВАЛА
Іменем України

06 травня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянці Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 15 липня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луб`янка Бородянського району Київської області, громадянина України, непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 14 липня 2020 року, близько, 15-ї години, в с. Луб`янка Бородянського району Київської області він, перебував в автомобілі "Audi", чорного кольору, який знаходився у його постійному користуванні, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та нанесенням тілесних ушкоджень предметом, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень.Реалізуючи вказаний умисел, 14 липня 2020 року, близько, 15-ї години, ОСОБА_4 приїхав на автомобілі "Audi" чорного кольору, який перебував у його постійному користуванні, до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , та розуміючи, що знаходиться в громадському місці, прагнучі показати свою зневагу до існуючих норм та правил поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок інших осіб, протиставляючи себе суспільству, державі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно, не виходячи з автомобіля, застосував заздалегідь підготовлений ним спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет - вибуховий піротехнічний виріб, а саме запалив та кинув вказаний виріб у бік, де знаходилися місцеві жителі, у тому числі, співмешканка власника магазину ОСОБА_6 , при цьому вчинення вказаних дій ОСОБА_4 супроводжував нецензурною лайкою в бік останніх. За декілька секунд вищевказаний піротехнічний виріб вибухнув та внаслідок вибуху потерпіла ОСОБА_6 отримала пошкодження ноги, що в свою чергу завдало їй фізичного болю, а також вказаними діями ОСОБА_4 тимчасово припинено нормальну роботу магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".Після вчинення хуліганських дій ОСОБА_4 на автомобілі "Audi" чорного кольору з місця вчинення правопорушення поїхав у невідомому напрямку.
За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 31 липня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 вересня 2020 року.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 22 вересня 2020 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 було продовжено до 30 вересня 2020 року.

За ухвалою підготовчого судового засідання Бородянського районного суду Київської області від 29 вересня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 листопада 2020 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 16 листопада 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 січня 2021 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 21 грудня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 лютого 2021 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 09 лютого 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 квітня 2021 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 18 березня 2021 року ОСОБА_4 був змінений запобіжний захід з тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" на домашній арешт до 17 травня 2021 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що на даний час ризики та обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 не зменшилися, зокрема, існує ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, ризик незаконного впливу на потерпілу, свідків, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується. Оцінюючи в сукупності всі обставини, враховуючи вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі доведення його вини, прокурор вважала, що є всі підстави щоби продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на шістдесят днів.

Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який поклався на розсуд суду, але при цьому зазначив, що домашній арешт перешкоджає йому влаштуватися на роботу з добовим чергуванням, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим до семи років позбавлення волі, враховуючи репутацію та дані про особу обвинуваченого, який не має постійної роботи, має непогашену судимість, на даний час на розгляді в Бородянському районному суді Київської області перебуває кримінальне провадження про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, свідчать про наявність ризиків, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і вони не зменшилися від дня постановлення попередньої ухвали суду про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим до семи років позбавлення волі, враховуючи репутацію та дані про особу обвинуваченого, який має непогашену судимість, на даний час на розгляді в Бородянському районному суді Київської області перебуває кримінальне провадження про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 України, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити і продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 20-ї години до 07-ї години наступного дня, та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язки: з`являтися за кожною вимогою до суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з потерпілою і свідками у цьому кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів Державної міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , що застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту перешкоджає його працевлаштуванню на роботу з добовим чергуванням суд оцінює критично, оскільки при розгляді клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт стороною захисту було надано довідку про можливість працевлаштування ОСОБА_4 на посаду менеджера по закупкам і ця робота не передбачає добового чергування.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 в період з 20-ї години до 07-ї години наступного дня.

Зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися за кожною вимогою до суду.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з потерпілою і свідками у цьому кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів Державної міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон.

Виконання ухвали в частині контролю за дотриманням ОСОБА_4 умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту доручити Бучанському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом визначити до 05 липня 2021 року.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий-суддяГ.Стасенко