Справа № 359/883/21
Провадження № 1-кп/359/336/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич Київської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

15.11.2017 ОСОБА_4 був призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому 28.12.2017 року його було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 1 відділення 2 взводу роти охорони батальйону забезпечення навчального процесу. 27.08.2019 солдат ОСОБА_4 , уклав контракт строком на 3 роки про проходження військової служби у Національній Гвардії України на посадах осіб сержантського і старшинського складу на три роки з 27.08.2018 по 26.08.2021, та цього ж дня набув статус військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби за контрактом. В подальшому, 07.02.2020 ОСОБА_4 призначено на посаду командира НОМЕР_2 - го відділення 2-го взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 . Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом вважається день зарахування до списків особового складу військової частини. Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями. Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Згідно п. п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). Проходячи військову службу молодший сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 14, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІУ (далі - Статутів) повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17.02.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу. 22.10.2020 ОСОБА_4 у Старівській медичній амбулаторії в с. Старому було встановлено діагноз СОVID-19, та відправлено на самоізоляцію до 26.10.2020, в подальшому лікування було продовжено до 31.10.2020, однак в назначений день ОСОБА_4 до медичного закладу не з`явився, у зв`язку із викладеним його листок був закритий 31.10.2020 року. Незважаючи на вищевикладене, молодший сержант ОСОБА_4 з метою тимчасово ухилитись від військової служби 02.11.2020, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, без дозволу відповідних начальників та командирів, не з`явився вчасно в військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , ухилявся від виконання своїх службових обов`язків та їх не виконував до 27.01.2021 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. 27.01.2021 ОСОБА_4 повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, молодший сержант ОСОБА_4 з 02.11.2020 по 27.01.2021, діючи умисно, без поважних на те причин та без наказу та дозволу відповідних командирів і начальників, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, не повернувся вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 з лікування, свої службові обов`язки в цей період не виконував, часом розпорядився на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . У період ухилення від виконання своїх службових обов`язків молодший сержант ОСОБА_4 , перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до території військової частини НОМЕР_1 . Таким чином вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився із усіма встановленими фактичними обставинами та показав, що дійсно з 02.11.2020 по 27.01.2021 не повернувся своєчасно без поважних причин до військової частини після закінчення лікування.

Обвинувачений та прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 здійснив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

У судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, висловив жаль з приводу вчиненого злочину, у зв`язку із чим, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину суд визнає обставинами, які пом`якшують його покарання. Обставини, які обтяжують покарання, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення злочин проти встановленого порядку несення військової служби. Згідно медичної характеристики молодшого сержанта на обліку у психіатра, фтизіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. За час проходження служби зарекомендував себе з негативного боку, схильний до вживання спиртних напоїв. З огляду на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявності обставин, що пом`якшують покарання суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного та обставини даної справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном один рік. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном один рік. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1