Номер провадження 1-в/201/78/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про звільнення від відбування призначеного основного покарання по закінченню строку випробування та матеріали особової справи № 58/2020 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, засудженого за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2020 року за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
11 березня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання старшого інспектора Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання та матеріали особової справи № 58/2020 відносно засудженого.

В судовому засіданні представник Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 подання не підтримав.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення подання Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного судом основного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, вважаючи його не обґрунтованим і мотивуючи свою позицію тим, що засуджений протягом іспитового строку належних висновків для себе не зробив, порушував порядок і умови відбування призначеного судом покарання, двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та ухилявся від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2020 року внесені відповідні відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала позицію прокурора у повному обсязі та заперечувала проти задоволення подання органу з питань пробації, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 не виправдав довіру суду та, не зважаючи на заборону керування транспортним засобом, продовжує керувати транспортним засобом, у тому числі, і у стані алкогольного сп`янінням, чим створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав подання органу з питань пробації та просив суд звільнити його від призначеного вироком суду основного покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши подання органу з питань пробації про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного судом основного покарання та матеріали особової справи № 58/2020 відносно останнього, приходить до висновку, що подання Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 357 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Частиною 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком на 1 рік і відповідно до ст. 76 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Як слідує з матеріалів особової справи № 58/2020, у період призначеного судом іспитового строку засуджений ОСОБА_5 двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Так, 09 вересня 2020 року відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, за результатами якого постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 932/11734/20 від 25 листопада 2020 року останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (особова справа № 58/2020 а. с. 65, 72-73).

29 вересня 2020 року ОСОБА_5 був притягнутий до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 426361 (особова справа № 58/2020 а. с. 52).

Отже, наведені факти свідчать, що засуджений ОСОБА_5 протягом іспитового строку ухилявся від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами та порушував порядок та умови відбування призначеного судом покарання.
Більш того, як встановлено з матеріалів особової справи № 58/2020, за фактом ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом за поданням органу з питань пробації Соборного районного відділу ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровської області 14 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000527, із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 389 КК України (а. с. 63).

Разом з цим, станом на час розгляду подання органу з питань пробації про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування основного покарання по закінченню строку випробування відомості про закриття кримінального провадження за фактом ухилення ОСОБА_5 від відбування призначеного судом додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, суду не надані.

Таким чином, протягом призначеного судом іспитового строку засуджений ОСОБА_5 систематично вчинював правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, за фактом ухилення останнього від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2020 року внесені відповідні відомості за № 0000527 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, що, у свою чергу, свідчить про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, а тому, з урахуванням цих обставин, суд не може прийти до однозначного висновку про можливість звільнення останнього від відбування призначеного основного покарання.

Окремо, суд не може залишити поза увагою непослідовну позицію органу з питань пробації, який, маючи відомості про неодноразове притягнення у період іспитового строку засудженого до адміністративної відповідальності, спочатку скеровує до правоохоронних органів подання та матеріали про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за фактом ухилення від відбування призначеного судом додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом, за результатами розгляду якого 14 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості за ч. 1 ст. 389 КК України, а після цього, не отримавши відповідного рішення органу досудового розслідування про закриття даного кримінального провадження з підстав відсутності події або складу злочину, звертається до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про звільнення засудженого від відбування призначеного основного покарання, жодним чином не обґрунтувавши мотиви такого звернення.

З урахуванням наведених обставин, зважаючи на вимоги ч. 2, 3 ст. 78 КК України, суд приходить дол висновку, що правові підстави для задоволення подання начальника Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали, в порядку ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - об 16 годині 30 хвилин 26 березня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1