ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/447/15-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1821/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:п.п. 6, 11 ч.2 ст. 115 КК України
УХВАЛА
Іменем України

16 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурорів на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2021 стосовно ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт за обвинуваченням:
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч .2 ст. 317 КК України,
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
повернуто прокурору у порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки у ньому не сформульоване обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень.
В апеляційній скарзі прокурори ставлять питання про скасування ухвали, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, посилаючись на те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, із зазначенням передбачених цим законом відомостей, встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та відповідним формулюванням обвинувачення кожному із обвинувачених.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги сторона обвинувачення вказує на те, що обвинувальний акт стосовно обвинувачених повністю відповідає вимогам КПК України, в тому числі п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема містить формулювання обвинувачення, фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікації дій обвинувачених про що прямо зазначено у попередньому рішенні апеляційної інстанції. В обвинувальному акті конкретно викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, а повнота та правильність об`єктивної і суб`єктивної сторони складу інкримінованих обвинуваченим злочинів не може бути предметом судового розгляду на стадії підготовчого судового засідання.
Крім того, що обставини, які зазначені в оскаржуваному судовому рішенні, не є підставою для повернення прокурору обвинувального акту та повинні вирішуватися під час судового розгляду в суді першої інстанції. Недоліки, які зазначені в оскаржуваному судовому рішенні, є передчасними, помилковими та необґрунтованими.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційних скарг сторони обвинувачення, обвинувачених та їх захисників, про законність та обґрунтованість ухвали, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За приписами ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
За змістом цієї норми процесуального закону формулювання обвинувачення повинне відповідати змісту диспозиції статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, за якою обвинувачується особа.
Згідно ч. 1 ст. 91 КПК України до обставин кримінального правопорушення, наряду з іншими, відносяться:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив та мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як слідує із матеріалів провадження, в обвинувальному акті, при викладенні обставин кримінального правопорушення, зазначено час, місце, спосіб, форма вини, мотив, мета та інші обставини вчинення кожним із обвинувачених кримінальних правопорушень, які їм інкриміновані.
При цьому формулювання обвинувачення відповідає змісту диспозицій частин статей КК України, за якими підозрювані притягуються до кримінальної відповідальності.
Окрім цього, суд першої інстанції посилається на те, що обвинувальний акт в порушення ст. 291 КПК України не містить повного викладу фактичних обставин справи щодо подій кримінальних правопорушень, так як не викладені всі складові кримінальних правопорушень.
Колегія суддів вважає вказаний висновок необґрунтованим та безпідставним, виходячи з наступного:
Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, поняття «обвинувачення» включає в себе такі складові елементи як виклад фактичних обставин кримінального провадження та формулювання обвинувачення.

При цьому, відповідно до постанови судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України по справі № 5-328кс16 від 24.11.2016 року «формулювання обвинувачення» - це короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.

Визначення меж судового розгляду і обсягу доказів, що підлягають судовому дослідженню, та порядок такого дослідження, згідно вимог, передбачених ст. ст. 337, 349 КПК України, здійснюється при безпосередньому розгляді кримінального провадження.
Зазначене відповідає загальним засадам кримінального провадження, передбаченим ст. 7 КПК України, щодо верховенства права, забезпечення права на захист, змагальність учасників кримінального провадження у наданні суду доказів та безпосередність їх дослідження.
При цьому колегії суддів погоджується з доводами прокурора про те, що будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту, з урахуванням стадії судового розгляду підготовче судове засідання, є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
З огляду на викладене, суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки будь-яких суттєвих та істотних порушень вимог ст. 291 КПКУкраїни при його складанні суд не навів.
Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що вказанні висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, вже неодноразово були досліджені апеляційною інстанцією та яким була дана оцінка, що такі висновки є безпідставними, а відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України висновки суду і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Порушення судом першої інстанції вимог ст. ст. 370, 291 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави, на які посилається суд першої інстанції при поверненні обвинувального акту прокурору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, тому доводи апеляційних скарг про безпідставність повернення обвинувального акту прокурору є слушними та підлягають задоволенню.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає апеляційні скарги прокурорів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Також підлягає задоволенню клопотання прокурора стосовно продовження дії запобіжного заходу - тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_13 .
При цьому колегія суддів виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2018 року застосовано запобіжний захід стосовно ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Потім строк дії запобіжного заходу продовжувався, як і Харківським районним судом Харківської області так і Московським районним судом м. Харкова, оскільки ризики продовжували існувати.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Згідно повідомлення СІЗО обвинувачений ОСОБА_13 засуджений іншим вироком до позбавлення волі. Приймаючи до уваги даний факт колегія суддів вважає, що не продовження запобіжного заходу цьому обвинуваченому може не забезпечити належної поведінки оскільки набрання вироком законної сили є підставою для направлення його до ВК, що перешкоджає цьому кримінальному провадженню, а тому приходить до висновку про необхідність продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурорів задовольнити.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2021 стосовно ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
З метою забезпечення кримінального провадження, продовжити запобіжний захід ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 14 червня 2021 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді