Номер провадження: 11-кп/813/606/21
Номер справи місцевого суду: 500/1075/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2018 року задоволено подання старшого інспектора Ізмаїльського МРВ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Скасовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2017 року та визначено направити останнього в місця позбавлення волі для відбуття покарання строком на 3 (три) роки.
Не погоджуючись з ухвалою районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити та звільнити його з-під варти в зв`язку з тим, що він відбув 2/3 строку призначеного покарання. Засуджений вказує, що районним судом не враховано всі обставини, які мають значення для винесення законного та обґрунтованого рішення, а також допущено істотне порушення вимог КПК України, оскільки розгляд подання органу пробації, в порушення вимог ст.539 КПК України, проведено без його участі. Крім того, засуджений ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка не заперечувала проти поновлення ОСОБА_7 пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду, а також вважала що ухвала підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового судового розгляду подання органу пробації, оскільки судом першої інстанції допущенні істотні порушення вимог КПК України, а саме справу розглянуто без належного сповіщення ОСОБА_7 та за його відсутності, а також в матеріалах справи відсутній журнал та звукозапис судового засідання.

Вивчивши матеріали справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, а також доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.395 КПК України (далі КПК) апеляційна скарга, окрім ухвал про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.

Абзацом другим частини третьої ст.395 КПК визначено, що якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судової справи ОСОБА_7 не був присутнім в судовому засіданні районного суду 15.11.2020 року.

Матеріали судової справи не містять відомостей про належний виклик ОСОБА_7 в судове засідання, так само як і не містять відомостей про вручення останньому копії оскаржуваної ухвали.

Апеляційним судом встановлено, що засуджений отримав доступ до матеріалів справи та почав з ними знайомитись в присутності свого захисника лише 27.11.2020 року.

При цьому, апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду засуджений подав 01.12.2020 року, про що свідчить штамп адміністрації слідчого ізолятора.

За таких підстав та з огляду на те, що матеріали справи не містять будь-яких документів на підтвердження того, що копія оскаржуваної ухвали скеровувалася або вручалася районним судом засудженому ОСОБА_7 , днем отримання ним копії ухвали районного суду слід вважати початок ознайомлення з матеріалами судової справи, а саме 27.11.2020 року. Враховуючи те, що апеляційна скарга засудженого подана на адресу адміністрації слідчого ізолятора 01.12.2020 року, то з урахуванням вимог ст.395 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що засудженим фактично не пропущений строк на апеляційне оскарження, а тому цей строк поновлення не потребує.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції проведено за відсутністю засудженого ОСОБА_7 , який будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не заявляв про бажання прийняти участь в судовому засіданні апеляційного суду.

За таких обставин, апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, судом були створені всі умови для реалізації права засудженого на доступ до правосуддя.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За наведених обставин апеляційний суд вважає за необхідне провести апеляційний розгляд за відсутністю засудженого ОСОБА_7 .

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, ухвала суду першої інстанції не оскаржена.

Щодо доводів апеляційної скарги засудженого, судом встановлено таке.

Відповідно до ст.ст. 370, 372 КПК України ухвала суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення особи для відбування покарання призначеного за вироком суду має бути постановлена згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду з наведенням в ній належних і достатніх мотивів її постановлення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як зазначено у п.3 ч.1 ст.409 КПК, однією з підстав скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Під час апеляційного перегляду ухвали районного суду були встановлені істотні порушення вимог КПК, які тягнуть за собою скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Законодавець передбачив у кримінальному процесуальному законі відповідні правові інститути, зокрема: оскарження прийнятих рішень, їх скасування та зміну, що, у свою чергу, є гарантіями дотримання засади законності, оскільки дають змогу своєчасно виправити допущені порушення норм процесуального і матеріального права.

Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними та тягнуть за собою його зміну або скасування.

Частиною 5 ст.539 КПК визначено, що в судове засідання щодо вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З огляду на наведені вимоги процесуального закону слід констатувати, що участь засудженого в судовому засіданні під час вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку є обов`язковою, а в разі його неприбуття та відсутності у суду підтвердження про належне сповіщення засудженого про день та час судового розгляду, тягне за собою відкладення судового розгляду.

Між тим, апеляційним судом встановлено, що районний суд не дотримався наведених вимог закону, оскільки розглянув подання органу пробації про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покаранняз іспитовим строком без участі останнього. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відомості про належне сповіщення ОСОБА_7 про день, час та місце розгляду вказаної справи відсутні.
Наведені обставини свідчать про невиконання районним судом приписів ч.5 ст.539 КПК, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону та слугує безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Окрім наведених порушень, які допущені районним судом, апеляційним судом також встановлені інші порушення вимог КПК України, які тягнуть за собою скасування ухвали районного суду з призначенням нового судового розгляду подання органу пробації.
Так, відповіднодо вимог ч.5 ст. 27, ч.4 ст.107 КПК, під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу і таке фіксування є обов`язковим. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 108 КПК визначено, що під час судового засідання ведеться журнал судового засідання.

Разом з цим, районний суд не дотримався наведених вимог процесуального закону, оскільки в матеріалах справи відсутні журнал судового засідання та технічний запис фіксації судового процесу від 15.06.2018 року.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, та в силу вимог п.1 ч.1 ст.415 КПК є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на наведені порушення, які були допущенні районним судом під час розгляду подання органу пробації, зважаючи на доводи апеляційної скарги засудженого, апеляційний суд позбавлений можливості постановити рішення апеляційної інстанції оскільки під час апеляційного перегляду були встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування судового рішення районного суду, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК України, скасовуючи ухвалу та призначаючи новий судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового судового розгляду справи, неухильно дотримуючись вимог ч.5 ст.27, ч.4 ст.107, ст.108, ч.5 ст.539 КПК України, суду першої інстанції необхідно забезпечити умови виконання зазначених вимог закону щодо фіксації судового процесу та всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, проаналізувати зібрані у справі докази в їх сукупності, дати їм належну правову оцінку, і в залежності від встановленого прийняти по справі законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

Крім того, оскільки під час апеляційного розгляду справи встановлені обставини, які є безумовними підставами для скасування ухвали районного суду з призначенням нового судового розгляду та приймаючи до уваги той факт, що саме на підставі оскаржуваної ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду від 15.06.2018 року відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування обраного запобіжного заходу та звільнення засудженого з-під варти.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2018 року якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2017 року скасувати та призначити новий розгляд подання старшого інспектора Ізмаїльського МРВ з питань пробації в тому ж районному суді, в іншому складі суду.

Засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з-під варти.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу начальника ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» - для виконання в частині звільнення засудженого ОСОБА_7 з-під варти.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4