Єдиний унікальний номер 205/1162/19
У Х В А Л А

17 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні № 0002864 і № 0000335 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність прокурором зазначених ризиків. Просив суд обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник у судовому засіданні підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_4 .
Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку обвинувачених, захисника, дослідивши їх доводи і обґрунтування, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

Так, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 20.02.2021 року.

Суд погоджується, що прокурором на даній стадії судового розгляду не було надано переконливих та належних доказів щодо існування ризиків, встановлених ст.177 КПК України.

При тому, що главою 18 КПК України передбачено, що незалежно від стадії судового розгляду обов`язок доказування щодо необхідності застосування конкретного запобіжного заходу, наявності ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу покладається саме на прокурора.

Крім того, суд, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до п.47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 року у справі «Болдирєв проти України» викладені висновки про те, що, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. На таку ж позицію ЄСПЛ вказував і в рішеннях у справах «Яблонський проти Польщі» та «І. А. проти Франції».

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 перебував під вартою з 16 березня 2019 року до 29 квітня 2020 року.
Суд також вважає, що тяжкість пред`явленого обвинувачення, сама по собі, не може слугувати виправданням та обґрунтуванням тривалого періоду утримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою. На це посилається у своєму рішенні і ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії» вкотре нагадавши, що лише сам по собі факт обвинувачення особи у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для тримання особи під вартою у період проведення судового розгляду.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не має місця реєстрації, проте неодноразово в судовому засіданні повідомляв про намір проживати зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_7 за адресою її місця реєстрації та проживання, а саме, АДРЕСА_1 , якій на праві власності належить домоволодіння та яка є присутньою на всіх судових засіданнях.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що за сім місяців тримання під вартою ОСОБА_4 , а саме, з липня місця 2020 року в судовому засіданні не було допитано жодного свідка, не забезпечена явка потерпілого.

Враховуючи вищевикладене та зазначені вимоги діючого законодавства, суд вважає, що прокурором недостатньо доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що він має фактичне місце проживання разом зі своєю цивільною дружиною, тому суд вважає можливим обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки продовжує існувати ризик переховування від суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Клопотання ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк судового розгляду, але не більше 60 днів до 24-00 години 16 квітня 2021 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1.Не відлучатися цілодобово з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.
3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.
Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року, негайно звільнити з-під варти в залі суду.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Новокодацькому ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1