Справа № 755/2796/21
№ 1кс/755/1099/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2021р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 від 10.02.2021 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 від 10.02.2021 року, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 15.02.2021 року на мобільний телефон марки «ZTE» IMEI 1: НОМЕР_1 , 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора зв`язку «Лайфселл»; посвідчення працівника «Київпастранс» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зв`язка ключів; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_3 . Посилалась на те, що вказані речі не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки ним був предмет ззовні схожий на пістолет типу «Флобер», вказані предмети не зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження, вказані предмети не містять інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вказані речі не були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом. Крім того, вказані речі були оглянуті та вилучені в ході огляду місця події 09.02.2021 року з метою їх збереження та повернення їх в подальшому потерпілому, оскільки після скоєння кримінального правопорушення, завдання йому тяжких тілесних ушкоджень та доставлення ОСОБА_4 до медичної установи, останній перебував один без супроводження близьких родичів.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 повністю підтримала своє клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні частково заперечував проти задоволення клопотання. Просив не скасовувати арешт, накладений на банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , оскільки не має відомостей що дана банківська картка належить ОСОБА_4 .

Заслухавши думку і доводи представника власника майна, прокурора, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 від 09.02.2021 року.

Згідно з матеріалів клопотання ОСОБА_4 вказаному кримінальному провадженні є потерпілий.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року в рамках кримінального провадження № 0000384 від 10.02.2021року серед іншого було накладено арешт на вищевказане майно ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «ZTE» IMEI 1: НОМЕР_1 , 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора зв`язку «Лайфселл»; посвідчення працівника «Київпастранс» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зв`язка ключів; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_3 шляхом заборони останньому користуватись та розпоряджатись зазначеним майном.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідування кримінального правопорушення.

Для ефективного розслідування кримінального правопорушення орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

З огляду на вказане, майно, яке відповідає визначеним у п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України критеріям та має ознаки речових доказів, повинно вилучатись та арештовуватись незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт у порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Разом з тим, за змістом ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства, держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, 1) що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба;

2) арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За приписами ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Зазначені положення кримінального процесуального закону також узгоджуються і з практикою Європейського суду з прав людини, у відповідності до якої володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» 22.09.1994 р. та у справі «Кушоглу проти Болгарії» 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» 23.09.1982р.).

Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» 21.02.1986 р.).

Слідчий суддя в даному випадку враховує вимоги ч. 3 ст. 132, ч. 1 ст. 174 КПК України та виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні - вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшли своє ствердження обставини та підстави, з наявністю яких закон пов`язує можливість вирішити питання про часткове скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Зокрема, у протоколі огляду місця події від 09.02.2021 року зазначено, що вище вказане майно, зазначене у клопотанні, було вилучено у потерпілого ОСОБА_4 у приміщенні лікарні, куди останнього було доставлено після отриманих тілесних ушкоджень.

Крім того, у судовому засіданні прокурором не були спростовані доводи заявника про відсутність необхідності та доцільності продовження накладеного арешту.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 від 10.02.2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 від 10.02.2021 року задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 15.02.2021 року, а саме в частині заборони відчуження, розпорядження, користування мобільним телефоном марки «ZTE» IMEI 1: НОМЕР_1 , 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора зв`язку «Лайфселл»; посвідченням працівника «Київпастранс» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зв`язкою ключів; банківською карткою «Ощадбанк» № НОМЕР_3 .

Зобов`язати слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000384 від 10.02.2021 року повернути майно, а саме: мобільний телефоном марки «ZTE» IMEI 1: НОМЕР_1 , 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора зв`язку «Лайфселл»; посвідчення працівника «Київпастранс» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зв`язку ключів; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_3 власнику майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 31 березня 2021 року о 14 годині 00 хвилин

Слідчий суддя ОСОБА_1