Єдиний унікальний номер 317/494/21
Провадження номер 1-в/317/78/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації БВК №99 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клюськ Турійського району Волинської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, без постійного місця мешкання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого:

По даній справі засуджений: 20.07.2016 Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 121, ст.ст. 75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Вироком Апеляційного суду міста Києва від 18.05.2017 іспитовий строк скасувати та вважати засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк тримання під вартою з 09.04.2016 р. по 20.07.2016 р. та з 21.04.2017 р. по 18.05.2017 р. включно із розрахунку: 1 дню попереднього ув`язнення відповідають 2 дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.04.2017 р. Під час тримання у Київському слідчому ізоляторі допустив 2 порушення режиму тримання, заохочень не мав.

В Біленьківській виправній колонії № 99 відбуває покарання з 06.04.2018 р. За період відбування покарання допустив 2 порушення установленого порядку відбування покарання. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки отримав 5 заохочень правами начальника установи.

На виробництві установи не працевлаштований, однак виконує обов`язки днювального відділення СПС. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно За вироком суду цивільного позову не має. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого - виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.

На підставі вищевикладеного та характеристики засудженого адміністрація Біленьківської виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав подання, вважає що виправився.

Прокурор висловив думку про відсутність підстав для задоволення подання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника адміністрації колонії, засудженого та прокурора, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.04.2017.

Під час тримання в слідчому ізоляторі м. Києва характеризувався посередньо, за порушення режиму тримання мав два стягнення правами начальника установи, які погашені у встановленому законом порядку, до праці не залучався, заохочень не мав.

З 06.04.2018 відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується позитивно, за період відбування покарання в установі допустив два порушення режиму тримання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. За сумлінну поведінку та ставлення до праці стягнення зняті у встановленому законом порядку.

На виробництві установи не працевлаштований, однак виконує обов`язки днювального відділення СПС, а саме: на добровільних засадах залучається до робіт пов`язаних з благоустрою території установи, вапнування, фарбування стін, стелі, підлоги у приміщеннях відділень СПС, також виконує роботи з підтримання належних санітарних умов в приміщеннях відділення СПС, за що має п`ять заохочень. Останній об`єкт робіт пов`язаний з будівництвом котельні відділення СПС, де фактично виконав великий об`єм робіт, а саме бетонування фундаменту та підлоги, брав участь у кладці стін.

Своєю поведінкою та ставленням до праці надає позитивний приклад іншим засудженим відділення.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. При спілкуванні із засудженими негативної спрямованості має на них позитивний вплив. Дотримуєте правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом в моги персоналу установи в повному обсязі.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Добре ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в реалізації програм диференційно - виховного впливу до засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у «Раді колективу засуджених».

Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.

У скоєному злочині провину визнає та щиро розкаюється.

За вироком суду вчинив збитки на суму - 17846,07 гривень, але виконавчі листи на стягнення боргу до установи не надходили.

Комісією колонії 17.05.2018 відмовлено в переводі на дільницю соціальної реабілітації.

Комісією колонії 14.03.2019 відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким.

Комісією колонії 17.01.2020 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має п`ять заохочень правами начальника установи. Крім того засуджений має 4 стягнення, у вигляді трьох доган та попередження, останнє накладення стягнення відбулось 15.11.2019 р.

Хоча на час звернення до суду з поданням, зазначені стягнення були зняті та погашенні у встановленому законом порядку, проте враховуються судом як характеристика нестабільної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання.

Також суд враховує, що згідно довідки засуджений на виробництві колонії не працює та не працював жодного дня. Відшкодування за вироком не робив.

До засудження не мав постійного місця проживання.

Довідка за якою особа після звільнення буде проживати за наявною адресою не може бути притята судом, оскільки її взагалі неможливо прочитати. Яке відношення до засудженого мають власники житла, та чи дійсно вони є власниками не зрозуміло.

Окрім того, суд зауважує, що не зазначено коли засуджений став брати участь в програмах диференційно-виховного впливу.

Це викликає сумніви в тому, що він приймає участь в заходах не формально.

З пояснень засудженого лише зрозуміло, що він у будь-який спосіб готовий звільнитися з колонії, при цьому для нього розкаяння не має взагалі ніякого значення.

Суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст.118КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

Наразі суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст.537, п. 1 ч. 2 ст.539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Повний тест ухвали буде виготовлено 01.03.2021 р. о 16:00 год.

Суддя ОСОБА_1