Провадження № 1-кс/761/355/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу представника особи, якій відмовлено у визнанні потерпілим адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в:

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника особи, якій відмовлено у визнанні потерпілим адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим.

У скарзі порушується питання про скасування даної постанови, як невмотивованої та передчасної, оскільки слідчим не наведено правових підстав для відмови у визнанні потерпілим, як такої, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_4 , чим штучно обмежено процесуальні права останнього.

Також, у скарзі перед слідчим суддею порушується питання про зобов`язання слідчого виконати вимоги ч.2 ст.55 КПК України.

В судове засіданні представник особи, якій відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 не з`явився, однак просив розглянути скаргу за його відсутність.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений завчасно та належним чином.

Вивчивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів скарги, строк передбачений ч.1 ст.304 КПК України на оскарження постанови слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 11.11.2020 про відмову у визнанні потерпілим, не пропущено, а тому поновленню не підлягає.

Так, із матеріалів скарги вбачається, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000853 від 27 жовтня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

В межах даного кримінального провадження адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подано заяву про залучення останнього як потерпілого.

11.11.2020 слідчим Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у залученні ОСОБА_4 як потерпілого.

Відмовляючи у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в межах кримінального провадження, яке розслідується за ч. 3 ст.382 КК України, слідчий послався на те, що останньому не завдано моральної та майнової шкоди в межах даного кримінального провадження.

Разом із тим, зі змісту клопотання про визнання потерпілим убачається, що ОСОБА_4 зазначено про заподіяння йому моральної шкоди службовими особами Офісу Генерального прокурора та керівництвом САП щодо невиконання ухвали судді Печерського районного суду районного суду м. Києва від 27.04.2020 ( справа 757/9381/20-к).
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Частиною 1 статті 9 КПК України, передбачено, що слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Тобто, саме слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, в тому числі, встановити чи спростувати вид і розмір шкоди, завдану кримінальним правопорушенням, а не перекладати свій обов`язок на потерпілого.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим слідчим фактично позбавлено останнього можливості користуватись більш широкими правами потерпілого у кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи наведене вище у сукупності, постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим не ґрунтується на положеннях законодавства України про кримінальну відповідальність, кримінальному процесуальному законодавстві України та суперечить Конституції України.

Положенням ч. 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були в повній мірі дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову у залученні ОСОБА_4 потерпілим.

Доводи слідчого з приводу того, що ОСОБА_4 у своєму клопотанні не навів доводів, яка саме шкода спричинена йому, в чому саме ця шкода виражається й якими документальними доказами вона підтверджується, необґрунтовані, оскільки підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного приходить до висновку, що оскаржувана постанова слідчого, підлягає скасуванню

Що ж стосується прохання порушеного у скарзі перед слідчим суддею щодо зобов`язання слідчого виконати вимоги ст. 55 КПК України щодо ОСОБА_4 , то в цій частині слід в відмовити у задоволенні скарги, з огляду на те, що слідчий суддя не наділений такими повноваженнями.

Повноваження щодо визнання потерпілим у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування є виключними дискреційними повноваженнями слідчого та прокурора, які зобов`язані вручити пам?ятку про процесуальні права та обов`язки при прийнятті заяви про вчинення кримінального правопорушення, оскільки права і обов?язки потерпілого виникають в особи, з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження, як потерпілого.

А тому, враховуючи, що постанова слідчого скасована, ОСОБА_4 вважається потерпілим у кримінальному провадженні № 0000853 від 27 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.382 КК України, з моменту подання відповідної заяви про залучення потерпілим.

Керуючись ст.ст. 38, 40, 55, 93, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
скаргу представника особи, якій відмовлено у визнанні потерпілим адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого другого відділу управління з розслідувань кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 11.11.2020 у кримінальному провадженні № 0000853 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2020, задовольнити частково.

Скасувати постанову від 11.11.2020 слідчого другого відділу управління з розслідувань кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 11.11.2020 у кримінальному провадженні № 0000853 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

В іншій частині скаргу,- залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя