Справа № 372/2027/21
Провадження 1-кп-222/21
ухвала

01 липня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2021 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001132 від 12.12.2020 року, відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 01.06.2021 року призначено підготовче судове засідання по вищевказаному кримінальному провадженню.

Запобіжний захід ОСОБА_7 домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора, потерпілої та представника потерпілих, які просили призначити справу до судового розгляду, обвинуваченого та захисника, які не заперечили проти призначення справи до судового розгляду, суд вважає можливим призначити справу до судового розгляду, оскільки вона згідно ст.ст. 32, 33 КПК України за територіальною підсудністю підлягає розгляду Обухівським районним судом Київської області, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складено відповідно до ст. 291 КПК України.

Відповідно до ст.27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися у відкритому судовому засіданні із забезпеченням під час судового розгляду кримінального провадження повного фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувального технічного засобу.

У судове засідання слід викликати: прокурора, потерпілих, представника потерпілих, захисника, обвинуваченого.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України та закриття кримінального провадження немає.

23.06.2021 року від захисника ОСОБА_6 через канцелярію суду надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 задля реабілітації стану здоров`я необхідно постійно перебувати під наглядом лікарів, відвідувати за рекомендацією лікарів на лише заклади на території м. Ладижин але й виїжджати за його межі. Також 25.06.2021 року від захисника ОСОБА_9 надійшло клопотання про скасування заходу кримінального провадження арешту майна, яке він обґрунтовує тим, що на даний час у існуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, тому він просить скасувати арешт майна, а саме автомобіля на який ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2020 року накладено арешт та повернути автомобіль користувачу, а саме ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 подав суду клопотання про продовження обвинуваченому обраного раніше запобіжного заходу строком на 60 діб, яке підтримав в судовому засіданні, посилаючись на наявність ризиків, які обґрунтовують продовження дії раніше обраного запобіжного заходу. Щодо клопотань захисника заперечив в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволення посилаючись на їх необґрунтованість та передчасність.

Потерпіла ОСОБА_10 та представник потерпілих ОСОБА_4 , клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченого підтримали в повному обсязі. Щодо клопотань захисника заперечили.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання. Свої клопотання підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в клопотаннях.

Обвинувачений ОСОБА_7 , підтримав думку свого захисника в повному обсязі. Клопотання захисника також підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строків дії раніше обраного запобіжного заходу, суд приймає до уваги наступне.

Згідно п.2 ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Станом на цей час завершити судове провадження до спливу строку домашнього арешту ОСОБА_7 неможливо, оскільки станом на цей час розгляд кримінального провадження судом не завершено.

Заслухавши учасників кримінального провадження, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватими у інкримінованому злочині, дані про його особу, відсутність офіційних місця роботи та джерела доходів, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не закінчено, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає доцільним продовжити строк домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, зокрема з огляду на їх вік, рід занять, фактичні обставини справи, обраний раніше запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

При цьому зважаючи на недоведеність стороною захисту зміни всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання та продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , суд вважає непереконливими і необґрунтованими доводи захисту, відсутніми достатні підстави для зміни йому запобіжного заходу, оскільки судом не здійснено допит потерпілих та свідків у цьому провадженні, а наявні ризики не зменшувались.

При вирішенні клопотань сторони захисту суд також враховує наступне.

Доводи про суворість існуючого запобіжного заходу суд вважає необґрунтованими, оскільки вони належно оцінені чинними судовими рішеннями слідчого судді при обранні та продовженні дії запобіжного заходу.

Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які приймались до уваги при обранні та продовженні дії обраного запобіжного заходу суду не подавалось. Нових аргументів та доказів суду не представлено.

Ризики, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними, оскільки станом на цей час розгляд кримінального провадження судом не завершено.

Враховуючи сукупність вказаних вище і повідомлених сторонами кримінального провадження обставин, суд вважає, що продовження строку домашнього арешту ОСОБА_7 є виправданим, оскільки у даному випадку наявність конкретного суспільного інтересу щодо вирішення справи про вчинення суспільно небезпечних діянь превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Таким чином, вбачаються достатні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Підстав для задоволення клопотання сторони захисту суд не вбачає.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешт майна суд приймає до уваги наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2020 року в рамках кримінального провадження № 0001132 від 12.12.2020 року було накладено арешт на автомобіль марки «RENAULT» р.н. « НОМЕР_1 » (Королівство Бельгія), який перебував у користуванні ОСОБА_7 .

В своєму клопотанні захисник ОСОБА_6 посилається на те, що необхідність існування такого арешту не має, підставою накладення арешту було призначення експертиз, на даний час експертизи проведені ,висновки отримані, нові експертизи не призначались, а тому вважає, що відпала необхідність в арешті майна.

Однак, суду не подано переконливих доказів, які б об`єктивно підтверджували вказані обставини. Таким чином, належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини, покладені в основу клопотання суду не подано.

За таких обставин, доводи клопотання не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, тому залишились недоведеними.

З пояснень учасників процесу та досліджених документів вбачається, що зазначене у клопотанні майно має правовий статус речового доказу, його збереження до закінчення досудового розслідування та судового розгляду має суттєве значення для досягнення мети кримінального провадження.

Враховуючи викладене, вважаю, що фактичних підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна не має.

Аналізуючи правові підстави клопотання слід прийняти до уваги, що з його змісту вбачається, що станом на час розгляду клопотання у вказаному кримінальному провадженні судовий розгляд триває.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В межах цього судового розгляду не доведено обставини, які б вказували на те, що в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба.

Доводи клопотання про те, що вказаний транспортний засіб вже було оглянуто експертами і з ним проведено всі необхідні слідчі дії, є непереконливими, а також частково виходять за межі цього судового розгляду, не стосуються предмету доказування у даній категорії справ, оскільки не свідчать про настання правових підстав для скасування арешту майна.

З огляду на викладене, скасування арешту з майна до закінчення проведення досудового розслідування та судового розгляду може зашкодити досягненню мети кримінального провадження.

Відповідно до п.п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Факт наявності порушень прав чи законних інтересів особи, що звернулась із цим клопотання і які б підлягали судовому захисту, під час судового розгляду не доведено. Вимоги клопотання не ґрунтуються на законі.

Враховуючи викладене, у судовому засіданні не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для задоволення вимог клопотання, доводи клопотання не були підтверджені належними і допустимими доказами, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

В судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_4 подав суду цивільний позов, який просив прийняти до розгляду в даному кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання представника в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти прийняття до розгляду цивільного позову не заперечили.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення клопотання представника потерпілих та прийняття до розгляду цивільного позову.

Відповідно до ст. 314-1 КПК України, ст.ст. 7, 9, 12, 14, 18 Закону України «Про пробацію», враховуючи необхідність забезпечення суду формалізованою інформацією, що характеризує обвинуваченого, з метою прийняття судом рішення про міру його відповідальності у межах судового розгляду обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні слід доручити органу з питань пробації підготовку досудової доповіді щодо обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 176-178, 179, 183, 194, 196-197, п.5 ч.3 ст.314, ст.ст. 315, 316 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Призначити судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001132 від 12.12.2020 року, відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, яке відбудеться 03 серпня 2021 року о 12 год. 00 хв. у приміщенні Обухівського районного суду Київської області.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту в період часу з 20-00 до 07-00 години до 31 серпня 2021 року включно, продовживши строк дії обов`язків, покладених на нього у зв`язку із застосуванням вказаного запобіжного заходу.

Роз`яснити обвинуваченому що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Визначити строк дії ухвали суду в частині запобіжних заходів тривалістю в два місяці - до 31 серпня 2021 року включно, який обраховувати з 01 липня 2021 року.

Контроль за виконанням ухвали в частині запобіжних заходів покласти на прокурора у цьому кримінальному провадженні та відповідний орган поліції.

В задоволенні клопотання захисника про скасування арешту майна відмовити.

Прийняти до розгляду цивільний позов.

Кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

У судове засідання викликати наступних учасників кримінального провадження: прокурора, потерпілих, представника потерпілих, захисника, обвинуваченого.

Доручити Ладижинському міському сектору філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області підготувати досудову доповідь стосовно обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 та подати її Обухівському районному суду Київської області не пізніше дня, який передує вказаній вище даті судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1