У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , розглянувши заяву ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В :

23 лютого 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_5 про відвід слідчому судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_6 у справі 357/10242/19 (провадження 1-кс/357/2172/20) по розгляду клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000588. На думку заявника, у зв`язку з тим, що слідчий суддя ОСОБА_6 відмовилася врахувати висновки суду апеляційної інстанції викладені в ухвалі Київського апеляційного суду від 05.10.2020 в справі №357/10242/19, приєднувати та досліджувати додані ФОП « ОСОБА_5 » пояснення, докази на спростування фактичних даних, які подавалися слідчим та прокурором на обґрунтування клопотання про арешт майна, брала до уваги лише пояснення та ксерокопії доказів слідчого та прокурора, відмовилась витребувати оригінал заяви від 17.12.2014 про зарахування однорідних зустрічних грошових вимог, взяла до уваги скасовану ухвалу Макарівського районного суду від 30.07.2020 в справі №370/1226/15, відмовилась задовольнити клопотання про виклик та допит суддів в якості свідків, відмовила у задоволенні клопотання про виклик та допит експертів, відмовилась з`ясувати наявність ознак вчинення злочину, відмовилась виконувати свої обов`язки, проігнорувала вимоги КПК, відмовилась виконувати ч.2 ст.173 КПК України, вказівки апеляційного суду, ігнорувала порушення прав та інтересів ФОП « ОСОБА_5 », не визнавала остаточні судові рішення, заявник вважає слідчого суддю упередженим та таким, що може мати особисту зацікавленість в розгляді даної справи, а тому на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України просить суд задовольнити заяву про відвід.

В судовому засіданні прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні заяви про відвід слідчого судді, вважає, що всі зазначені обставини заявником у тексті заяви є суб`єктивними, та такими, що не ґрунтуються на правових нормах, вбачає особисту зацікавленість заявника у затягуванні розгляду питання щодо накладення арешту на майно.

В судовому засіданні слідча СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 підтримала прокурора, також вважала, що заява не підлягає задоволенню.

В судове засідання з розгляду заяви про відвід слідчого судді заявник ОСОБА_5 не з`явився, повідомлявся судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, подав клопотання про призначення наступного судового засідання у режимі відеоконференції (документ сформований в системі «Електронний суд» 25.02.2021) та заяву про проведення судового засідання у режимі відеоконференції аналогічного змісту (через електронну пошту суду 25.02.2021 року), в яких, окрім іншого, зазначив про неможливість прибути на судове засідання призначене на 26.02.2021 о 12 годині 30 хвилин у зв`язку із перебуванням в інших судових процесах. Клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (документ сформований в системі «Електронний суд» 26.02.2021) надійшло до суду поза межами судового засідання, а тому не ставилось на обговорення з учасниками судового розгляду.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про судове засідання згідно вимог ст.135 КПК України, в останнє не з`явилася, правом подачі пояснень, у тому числі письмових, не скористалася.

Вислухавши учасників судового розгляду, враховуючи вимоги ст.ст.22, 26 та 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність осіб, що не з`явилися, оскільки відсутні докази поважності причин їх неявки, вивчивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000588.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000588 передане на розгляд слідчому судді ОСОБА_6

17.02.2021 року у судовому засіданні слідчим суддею було відмовлено (прямо відмовилась) в зачитуванні та оголошенні пояснень та доказів, які були надані ФОП « ОСОБА_5 », що на думку заявника є прямим порушенням норм процесуального права, а тому в сукупності з усіма порушеннями, які були допущенні слідчим суддею під час розгляду клопотання про арешт майна, вважав за необхідне заявити слідчому судді відвід з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав відводу судді, а саме: якщо суддя, є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї учасників кримінального провадження; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою ст. 35 цього Кодексу порядку визначення судді, для розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 2 статті 81 КПК України визначено, що усі інші відводи, ніж передбачені ч.1 ст. 81 КПК України, під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Що стосується підстав для відводу, зазначених заявником, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 2 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

При розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_6 заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, викладені в заяві підстави щодо відводу не передбачені ст.75 КПК України, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, а тому заява про відвід судді ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8, 55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 15 Кодексу суддівської етики, п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, ст.ст.1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 321, 369-372 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 - відмовити.

Копію ухвали направити для відому судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 та заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1