УХВАЛА
Іменем України

10.08.2021 Справа №607/13898/21 Провадження № 1-кс/607/4583/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у режимі відеоконференції з Державною установою «Чортківська установа виконання покарань (№26)» клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000782 від 04.06.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

УСТАНОВИВ:
06.08.2021 старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000782 від 04.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 04.06.2021 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи належним ОСОБА_9 транспортним засобом марки «Mazda» моделі «СХ-9» вартістю 670210 грн 70 коп., що знаходився на паркувальному майданчику поблизу ТЦ «Кристал» за адресою: вул. А.Живова, 15 А в м. Тернополі.

За даним фактом 04.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочате кримінальне провадження № 0000782 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Крім того, 11.06.2021 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи належним ОСОБА_10 транспортним засобом марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200» вартістю 1044903 грн 40 коп., що знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 .

За даним фактом 16.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочате кримінальне провадження № 0000837 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Крім того, 12.06.2021 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи належним ОСОБА_11 транспортним засобом марки «Mazda» моделі «3» вартістю 320410 грн 51 коп., що знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 .

За даним фактом 12.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочате кримінальне провадження № 0000823 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

12.06.2021 у межах кримінального провадження № 0000823 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

12.06.2021 у кримінальному провадженні № 0000823 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

12.06.2021 до ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строк якого завершується 11.08.2021.

30.06.2021 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000782 від 04.06.2021, № 0000837 від 16.06.2021 та № 0000823 від 12.06.2021 об`єднано в одне кримінальне провадження, якому присвоєно єдиний № 0000782.

30.06.2021 у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000782 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Слідчий зазначає, що при невстановлених слідством обставинах, місці та часі ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 прийняли рішення про особисте збагачення шляхом здійснення незаконного заволодіння транспортними засобами. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розробили план злочинних дій, спрямованих на незаконне заволодіння транспортними засобами.

Так, 04.06.2021 приблизно о 07 год. 32 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, згідно з розробленим планом, перебуваючи на паркувальному майданчику поблизу ТЦ «Кристал» за адресою: вул. А.Живова, 15А в м. Тернополі, побачили автомобіль марки «Mazda» моделі «СХ-9», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 .

У подальшому 04.06.2021 о 07 год. 32 хв. ОСОБА_4 , діючи згідно з заздалегідь розробленим планом злочинної діяльності та ролі кожного у його вчиненні, підійшов до автомобіля марки «Mazda» моделі «СХ-9», державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом удару ноги у переднє ліве колесо перевірив наявність сигналізації у ньому. Після чого 04.06.2021 о 07 год. 35 хв. до автомобіля марки «Mazda» моделі «СХ-9», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля якого перебував ОСОБА_4 , підійшов ОСОБА_8 , та вони разом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного незаконного збагачення, за допомогою спеціального електронного пристрою для втручання у роботу технічних засобів охорони проникли до салону вказаного автомобіля та запустили його двигун, а саме: ОСОБА_8 , виконуючи роль водія, сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння, після чого вони розпочали рух на вулиці А.Живова у напрямку перехрестя вул. А.Живова та вул. М.Шептицького у м. Тернополі.

В подальшому о 07 год. 59 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебуваючи у салоні автомобіля марки «Mazda» моделі «СХ-9», державний номерний знак НОМЕР_1 , покинули межі м. Тернополя та передали вказаний транспортний засіб ОСОБА_7 , яким останній попрямував в напрямку м. Рівне.

Таким чином для досягнення корисливої мети, не маючи ніякого права та будь-якої згоди від власника транспортного засобу марки «Mazda» моделі «СХ-9», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом вартістю 670210 грн 70 коп., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду у сумі 670210 грн 70 коп.

Крім цього, 11.06.2021 приблизно о 17 год. 08 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 побачили автомобіль марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200», державний номерний знак НОМЕР_3 , 2011 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_12 , та в останніх повторно виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом.

У подальшому 11.06.2021 о 17 год. 08 хв. ОСОБА_8 , діючи згідно з заздалегідь розробленим планом злочинної діяльності та ролі кожного у його вчиненні, підійшов до автомобіля марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200», державний номерний знак НОМЕР_5 , та почав оглядати вказаний автомобіль. Надалі о 17 год. 12 хв. до ОСОБА_8 підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного незаконного збагачення, за допомогою спеціального електронного пристрою для втручання у роботу технічних засобів охорони вони проникли до салону вказаного автомобіля та запустили його двигун, а саме: ОСОБА_8 , виконуючи роль водія, сів за кермо вказаного автомобіля, ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_7 - на заднє сидіння та здійснили рух на вказаному автомобілі вартістю 400000 грн, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Надалі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , проїхавши на викраденому автомобілі близько 2 метрів, продовжити рух на ньому не змогли через спрацювання системи захисту та зупинки двигуна автомобіля. Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 покинули викрадений автомобіль та залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Також 12.06.2021 приблизно о 00 год. 01 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 побачили автомобіль марки «Mazda» моделі «3», державний номерний знак НОМЕР_6 , 2015 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_11 , та в останніх повторно виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Після чого 12.06.2021 о 00 год. 01 хв. ОСОБА_4 , діючи згідно з заздалегідь розробленим планом злочинної діяльності та ролі кожного у його вчиненні, разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підійшли до автомобіля марки «Mazda» моделі «3», державний номерний знак НОМЕР_6 , та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного незаконного збагачення, ОСОБА_4 розбив переднє ліве вікно даного автомобіля з метою подальшого незаконного проникнення до нього.

Надалі ОСОБА_7 , виконуючи роль водія, сів за кермо вказаного автомобіля та за допомогою спеціального електронного пристрою для втручання у роботу технічних засобів охорони запустив двигун автомобіля, а ОСОБА_8 сів на переднє пасажирське сидіння, та вони здійснили рух на вказаному автомобілі вартістю 32410 грн 51 коп., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

ОСОБА_4 , в свою чергу, взяв на себе функцію спостереження та супроводу автомобіля марки «Mazda» моделі «3», державний номерний знак НОМЕР_6 , з місця вчинення злочину до місця його транспортування та з водієм ОСОБА_13 , який не був обізнаний з злочинною діяльністю останніх, за допомогою автомобіля марки «Hyundai» моделі «Sonata», державний номерний знак НОМЕР_8 , їхав у супроводі автомобіля марки «Mazda» моделі «3», державний номерний знак НОМЕР_6 .

Таким чином для досягнення корисливої мети, не маючи ніякого права та будь-якої згоди від власника транспортного засобу марки «Mazda» моделі «3», державний номерний знак НОМЕР_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом.

Слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0000782 від 04.06.2021 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий зазначає, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу неможливо з підстав необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) дій, необхідних для забезпечення повного та об`єктивного здійснення досудового розслідування. При цьому ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлені в ухвалі слідчого судді від 13.06.2021, продовжують існувати та не зменшились.

За таких підстав слідчий просить продовжити відносно ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 30 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити. Зазначив, що розмір застави, який був обраний слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід залишити без змін.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання. Зазначив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_4 , ґрунтується на показах одного свідка. Також вказав, що підозрюваний не вчиняв жодного тиску на свідка та потерпілих. При цьому, на думку захисника, такий вплив може здійснювати інший підозрюваний ОСОБА_7 , який є жителем м. Тернополя та перебуває під домашнім арештом. Крім цього, зазначив, що необхідно врахувати особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утримані одну неповнолітню дитину та батька, який є особою з інвалідністю. Вказав, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Зазначив, що у разі якщо слідчий суддя прийде до переконання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то необхідно зменшити розмір застави до мінімального розміру, який передбачений законом для цієї категорії злочинів.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. Вказав, що в нього на утриманні перебуває його сім`я, зокрема діти та батьки.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків,які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка,іншого підозрюваного, обвинуваченого,експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя встановив, що Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000782 від 04.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

12.06.2021 ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

30.06.2021 ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

13.06.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також визначено заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 227000 грн. При цьому слідчий суддя вважав доведеними ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, потерпілих та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Строк дії даної ухвали слідчого судді закінчується 10.08.2021. Разом з тим строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3 ст. 197 КПК України). Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 10.08.2021 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжений до чотирьох місяців, тобто до 12.10.2021.

При цьому клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: заява ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 04.06.2021; заява ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2021; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 05.06.2021; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 12.06.2021; протоколи огляду місця події від 04.06.2021, 12.06.2021, 14.06.2021, 16.06.2021; висновки судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/120-21/6295-АВ від 18.06.2021, № СЕ-19/120-21/6377-АВ від 17.06.2021, № СЕ-19/120-21/6975-АВ від 06.07.2021; протоколи допиту свідка ОСОБА_13 від 12.06.2021, 15.06.2021, 17.06.2021; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 15.06.2021; протоколи огляду предметів від 15.06.2021; протоколи проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 12.06.2021, 14.06.2021, 17.06.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 17.06.2021; протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 17.06.2021.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про те, що ризики, для запобігання яким до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід, не зменшились та продовжують існувати і надалі.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився.

Так само і ризик незаконного впливу на свідка, потерпілих та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. За таких обставин ризик впливу на свідка, потерпілих та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом. Вказане доводить, що з метою зміни свідком, потерпілими або іншими підозрюваними своїх показань на користь підозрюваного, відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. При цьому, беручи до уваги, що ОСОБА_4 особисто знайомий з іншими підозрюваними, вірогідність цього впливу є досить високою.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшився та продовжує існувати. Так, останній не є офіційно працевлаштованим і враховуючи, що вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , мало на меті отримання прибутку, слідчий суддя вважає, що підозрюваний і надалі може продовжувати свою незаконну діяльність з метою отримання коштів для забезпечення особистих потреб.
Відтак слідчий суддя встановив, що усі ризики, визначені ухвалою слідчого судді від 13.06.2021, на даний час не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження строку запобіжного заходу для стримування таких ризиків.

Крім цього, прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу неможливо внаслідок необхідності проведення у даному кримінальному провадженні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-медичної, судової телекомунікаційної, судової трасологічної та чотирьох судових дактилоскопічних експертиз, що станом на даний час перебувають на стадії виконання у відповідних експертних установах, а також виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальних дії, у проведенні яких виникне необхідність.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Також слідчий суддя враховує визначені ст. 178 КПК України обставини, зокрема, наявність у підозрюваного соціальних зв`язків, зокрема, що останній одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, а також відсутність у нього офіційного місця роботи та відсутність доказів про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював його перебування в умовах СІЗО, та вважає, що в світлі наведених вище фактичних даних ці обставини не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики до малоймовірності чи до їх виключення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не надано жодних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_4 матеріально утримував своїх батьків, оскільки відсутні будь-які відомості, які б свідчили, що останній був офіційно працевлаштований. Крім цього, слідчий суддя зазначає, що з доданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 мають пенсійне посвідчення, що свідчить про те, що останні отримують від держави соціальне забезпечення.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, який би запобіг встановленим ризикам, а також вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відтак слідчий суддя доходить висновку, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може бути продовжений в межах строку досудового розслідування на запропонований прокурором строк на 30 днів. Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.
Крім цього, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). У свою чергу при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України).

Отже, застава (як альтернатива триманню під вартою) є складовою запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтованість її розміру (як еквіваленту триманню під вартою) підлягає перевірці щоразу при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Так, ухвалою слідчого судді від 13.06.2021 ОСОБА_4 визначено заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 22700 грн. Відтак, виходячи з мети застосування запобіжного заходу, характеру діянь, які ставляться в вину ОСОБА_4 , розміру майнової шкоди, яка завдана потерпілим, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для зменшення розміру застави. Крім цього, слідчий суддя також зауважує, що розмір застави, який визначений ОСОБА_4 , знаходиться на межі з мінімальним розміром, передбаченим для цієї категорії злочинів.
При цьому такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Також слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.
Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 184, 197, 199, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000782 від 04.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, задовольнити повністю.

Продовжити на 30 (тридцять) днів строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.06.2021.

Встановити строк дії ухвали до 08.09.2021.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.
Копію ухвали негайно після її оголошення направити підозрюваному ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1