Справа № 274/6511/18
Провадження № 1-кс/0274/895/21

У Х В А Л А
Іменем України
17.06.2021 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-
в с т а н о в и в :
Скаргу мотивує тим, що ухвалою слідчого судді від 22.04.2021 р. було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку було вилучене майно, перелік якого вказаний в протоколі обшуку. Орендарем зазначеного приміщення та фактичним володільцем вилученого на час проведення обшуку майна є ОСОБА_4 . В подальшому слідчому було відмовлено у накладенні арешту на вилучене майно. Однак, вилучене під час обшуку майно так і не повернуто власнику - ОСОБА_4 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, зазначених в ній, просив задоволити.
Слідчий СВ Бердичівського РВП в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відсутність слідчого відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, матеріали витребуваної справи № 274/6511/18, заслухавши пояснення представника скаржника, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Так, частиною 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно ч. 6 ст. 173 КПК України визначено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 22.04.2021 р. надано дозвіл на проведення обшуку нежитлового приміщення, площею 77,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на праві власності належить ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення майна, а саме: ігрових автоматів, комп`ютерної техніки, грошових коштів, паперових записів, мобільних телефонів за допомогою яких здійснюються ігрові ставки.
Відповідно до протоколу обшуку від 20.05.2021 р., який був проведений за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено шість системних блоків марки "DELL", один з яких марки "HP", шість моніторів марок: "Samsung", "HP", "Loс", "Siemens", "Loc", "Loc", жорсткий диск марки "Lenоvo", шість клавіатур та шість комп`ютерних мишок з проводами, телевізор марки "Samsung" чорного кольору, принтер для чеків "Віхоlon", калькулятор марки "Brilliant", посилювач звуку марки "4КС", кавомашину марки "Magic" срібного кольору, обігрівач жовтого кольору марки "ТеrМахі", мобільний телефон марки "Nomi" червоного кольору та мобільний телефон марки "Хіоmi" чорногo кольору, грошові кошти в сумі 9 710,00 грн.
Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 31.05.2021 р. у задоволенні клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про арешт вилученого під час обшуку майна за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено.
Разом з тим, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
При цьому, слідчим суддею встановлено, що матеріали скарги не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що тимчасово вилучене майно, яке скаржник просить зобов`язати слідчого повернути, належить ОСОБА_4 .
Так, до матеріалів скарги долучено договір оренди нежитлового приміщення від 31.10.2020 р., відповідно до якого ОСОБА_6 передала ОСОБА_4 в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 140 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 . Передача зазначеного приміщення в оренду має бути зафіксована Актом приймання-передачі приміщення, який є невід`ємною частиною цього договору ( п. 6.2 Договору).
Однак, зазначений Акт приймання-передачі нежитлового приміщення в оренду загальною площею 140 м. кв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 до матеріалів скарги не долучений. Такий документ також не був наданий представником скаржника - адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні.
Разом з тим, з витребуваної слідчим суддею Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що нежиле приміщення, кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", заг.пл. 299,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу р№3305 від 24.05.2002 р.
При цьому, ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 22.04.2021 р. надано дозвіл на проведення обшуку нежитлового приміщення, площею 77,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на праві власності належить ОСОБА_5 .
Однак, згідно протоколу обшуку від 20.05.2021 р. слідчим суддею встановлено, що обшук був проведений за адресою: АДРЕСА_1 , без зазначення площі обшукуваного приміщення, його власника. В протоколі обшуку також не зазначено, чи був проведений обшук саме в нежитловому приміщенні кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", чи в нежитловому приміщенні загальною площею 140 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до договору оренди від 31.10.2020 р. перебуває у користуванні ОСОБА_4 .
Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що в матеріалах справи відсутні докази того, що тимчасово вилучене майно, яке скаржник просить зобов`язати слідчого повернути, було вилучено в ході обшуку нежитлового приміщення загальною площею 140 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , а відтак останній не є учасником кримінального провадження та не має права на звернення до слідчого судді із зазначеною скаргою в порядку ст. 303 КПК України.
У зв`язку з чим, скарга адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна до задоволення не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1