Справа № 669/715/21
Провадження № 1-кп/669/75/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Білогір`я кримінальне провадження № 0000478 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя.

Зокрема, 11 березня 2021 року біля 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство, що виразилось у словесних образах та нецензурній лайці, внаслідок чого працівниками поліції було складено відносно нього протокол серії ВАБ № 524603 від 11 березня 2021 року про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вищевказаного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та притягнено до адміністративної відповідальності.

Крім цього, 01 липня 2021 року біля 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, повторно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство, що виразилось у словесних образах, нецензурній лайці та погрозах застосування фізичної сили, внаслідок чого працівниками поліції було складено відносно нього протокол серії ВАБ № 527074 від 01 липня 2021 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 05 липня 2021 року біля 23 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, повторно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство, що виразилось у словесних образах, нецензурній лайці та погрозах застосування фізичної сили, внаслідок чого працівниками поліції було складено відносно нього протокол серії ВАБ № 527086 від 06 липня 2021 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 06 липня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені двох адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (протокол серії ВАБ № 527074 від 01 липня 2021 року та протокол серії ВАБ № 527086 від 06 липня 2021 року), та притягнено до адміністративної відповідальності.

Однак, не зважаючи на систематичне притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, останній продовжує вчиняти відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме 14 липня 2021 року біля 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, повторно вчинив відносно матері ОСОБА_5 психологічне насильство, що виразилось у словесних образах, нецензурній лайці та погрозах застосування фізичної сили.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах (матері ОСОБА_5 ), що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

29 липня 2021 року між потерпілою та обвинуваченим укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у виді 150 /ста п`ятдесяти/ годин громадських робіт.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди та погодився з мірою покарання, що передбачено в угоді, пояснення та думку потерпілої, яка просила затвердити угоду, а також самого обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину та надав згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди і вважає, що вона підлягає затвердженню, суд, розглядаючи питання про затвердження угоди, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, що у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як нетяжкий злочин.

Крім того, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України провадження за ст. 126-1 КК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, що дає можливість обвинуваченому та потерпілому укладати угоду про примирення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілою, визначена в межах санкції ст. 126-1 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а тому підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і вважає, що виправленню та перевихованню останнього може сприяти узгоджене сторонами покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 29 липня 2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000478, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді 150 /ста п`ятдесяти/ годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1