ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0002249 від 29.03.2016 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24.10.2017 Житомирським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185,75,76 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 05.06.2018 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено в місця позбавлення волі згідно вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 24.10.2017.

по обвинуваченню за ч.3 ст.185КК України,-

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 27.03.2016 близько 20 години перебував за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, що належить ОСОБА_5 , поєднаний із проникненням у сховище.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_3 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непомітними для інших осіб, за допомогою ключів відкрив замки на вхідних дверях до сховища по АДРЕСА_2 , таким чином проник в середину, де виявив та викрав чуже майно, а саме: перфоратор марки «Моkitа» моделі НК4501С вартістю 12420 грн. Після чого утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 12420грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаними з проникненням у сховище, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого злочину та надав відповідні показання щодо обставин його вчинення, вказавши, що у вечірній час 27.03.2016 відкривши ключами вхідні двері, проник до кладовки, яка розташована на першому поверсі під`їзду в якому проживає, звідки викрав перфоратор. Потім цей перфоратор здав в ломбард, отримані гроші витратив на власні потреби. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 29.03.2016 біля 9 години виявив, що з кладовки на першому поверсі в під`їзді де проживає, зник його перфоратор марки «Моkitа». У крадіжці запідозрив обвинуваченого, але той все заперечував, тому звернувся із заявою до поліції.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обвинувачений свою вину визнав, розкаявся у вчиненому. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 як особа за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, дає критичну оцінку своїм діям, згідно висновку представника органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, думку потерпілого, який просив суворо не карати, на даний час відбуває покарання за вироком суду, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначає покарання в межах санкції статі за якою він визнається винуватим у виді позбавлення волі, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні розміру покарання суд застосовує вимоги ч.4 ст.70КК України, оскільки злочин за вчинення якого він визнається винуватим ОСОБА_3 вчинив до постановлення щодо нього вироку Житомирським районним судом Житомирської області від 24.10.2017.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 12420грн підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та визнанням такого обвинуваченим.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого 15000грн моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що з вини ОСОБА_3 потерпілому була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у психічних стражданнях з приводу вимушених змін в звичайному житті, пов`язаних із викраденням майна, необхідного для роботи, але вказана сума є завищеною, тому суд виходячи із засад розумності, виваженості та достатності зменшує її до 2000грн.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи в сумі 1101грн, суд в порядку ст.124КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Відсутні підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки останній відбуває покарання за попереднім вироком.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цим законом 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 24.10.2017, більш суворим покаранням призначеним цим вироком призначити ОСОБА_3 остаточне покарання 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

У строк призначеного покарання зарахувати ОСОБА_3 частково відбуте покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 24.10.2017, а саме перебування під вартою з 07.11.2019 до дня набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1101грн за проведення експертизи Житомирським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 12420грн на відшкодування матеріальної шкоди та 2000грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 14420грн.

Речові докази: перфоратор марки «Моkitа» моделі НК4501С, повернутий потерпілому ОСОБА_5 , залишити в останнього.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1