Справа №459/1524/20
Провадження № 1-кп/459/413/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0000405 стосовно обвинувачення ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Видинів, Снятинського р-н., Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з освітою середньою спеціальною, солдата строкової служби військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без судимості, в учиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи солдатом, військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 129 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд, не одержавши дозволу відповідного командира, без поважних причин, в умовах особливого періоду, 03.04.2020 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 10.04.2020 року. В період з 03.04.2020 року по 10.04.2020 року солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховував.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав та пояснив, що 03.04.2020 рокупокинув військову частину, причини такої поведінки пояснити не зміг. У вчиненому розкаявся, жалкує про вчинене.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Виходячи з показань обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем строкової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.4 ст.407 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд ураховує тяжкість учиненого злочину, що є тяжким злочином.

Ураховується й особа обвинуваченого, який є людиною молодого віку, неодружений, солдатом строкової служби, за місцями служби характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікарів психіатра чи нарколога не знаходиться, без судимості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння у його розкритті.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Беручи до уваги вищенаведене, висновок органу пробації про середній ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства і вчинення повторного правопорушення, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.4 ст. 407 КК України.

При цьому, беручи до уваги сукупність пом`якшуючих покарання обставин, молодий вік обвинуваченого, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком у 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю у 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1