н/п 1-кс/953/5779/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000891 від 18.07.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, -

встановив:

20.07.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на електросамокат, власником якого є ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування. Зберігати транспортний засіб на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 106.

На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що 17.07.2020 близько 16-40 год. в районі будинку № 25/2 по вул. Героїв Сталінграда в м. Харкові, ОСОБА_4 , керуючи електросамокатом допустив наїзд на гр. ОСОБА_5 , яку з тілесним ушкодженнями у вигляді травми грудної клітини, перелому правого надколінника доставлено до ХМКЛШНМД.

Зі слів водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , електросамокат належить йому.

Прокурор зазначає, що електросамокат внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження.

Прокурор вказує, що електросамокат є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як вказує прокурор, на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на електросамокат, шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майдані зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на електросамокаті і яка може бути втрачена.

В судове засідання прокурор не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 21.07.2020 прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримала. Також просила долучити до матеріалів клопотання рапорт слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , в якому остання зазначила, що нею повідомлено власника майна ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна, однак останній повідомив, що не бажає приймати участь в судовому засіданні та просить розглянути клопотання на розсуд суду (а.с. 11-12).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника електросамокату та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 18.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000891, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України (а.с. 3).

17.07.2020 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено електросамокат (а.с. 4-8).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.07.2020 електросамокат, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , був поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 106.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, розпорядження та користування електросамокатом, що належить ОСОБА_4 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000891 від 18.07.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на електросамокат, який на праві власності належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання електросамокату, згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначити майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 106.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1