УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 30.06.2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, викладених в заяві від 30.06.2020 року. В скарзі заявник ставить питання про зобов`язання внести відомості про злочин, як вважає, вчинений суддею Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя.

ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий Державного бюро розслідувань в судове засідання не з`явився, відсутність якого не є перешкодою для розгляду скарги у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах наведених доводів, дослідивши надані матеріали, дійшов таких висновків.

Як встановлено з матеріалів скарги, 30.06.2020 року ОСОБА_3 направив до Державного бюро розслідувань заяву про вчинення кримінального правопорушення суддею Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя, вказану заяву було отримано уповноваженою особою Державного бюро розслідувань 06.07.2020 року.

Статтею 126 Конституції України і законами України встановлені гарантії незалежність і недоторканість суддів. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Гарантії незалежності суддів закріплені також в статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Разом з тим, у відповідності до даної категорії законодавством передбачений окремий спеціальний порядок внесення даних, що забезпечує та гарантує принцип незалежності судової гілки влади. Такі гарантії незалежності суддів закріплені також в ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з ст.8 Конституції України Конституція має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Положеннями ст.214 КПК України передбачено загальну процедуру внесення відомостей про злочин до ЄРДР, якщо слідувати якій, то внести відомості до ЄРДР щодо судді може не лише Генеральний прокурор або його заступник, а також будь-який інший прокурор або слідчий.

Проте при вирішенні такого питання необхідно також застосовувати положення ч.1 ст.9 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В силу ч.4 ст.9 КПК у разі, якщо норми КПК суперечать міжнародному договору, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 р., судовий розгляд має здійснюватися незалежним судом.

Таким чином, передбачена статтею 214 КПК України можливість здійснення впливу на суддю у зв`язку з прийняттям ним судового рішення через запровадження щодо нього такої процедури виключає гарантовану Конституцією України та міжнародними зобов`язанням України незалежність судді, що порушує зазначені акти національного і міжнародного законодавства.

Згідно з п.68 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17.11.2010, тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.

Аналогічні висновки містяться і в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади», де в преамбулі визначені гарантії незалежності і недоторканості суддів як носіїв судової влади, такими гарантіями, зокрема є й недопустимість втручання у здійснення правосуддя, впливу на суд або суддів у будь-який спосіб.

Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України у висновку щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, також вказує на неприпустимість втручання у діяльність судових органів у будь-який спосіб, у тому числі шляхом звернення до правоохоронних органів з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення.

Слідчий суддя також враховує, що відповідно до ст.480 КПК стосовно професійного судді діє особливий порядок кримінального провадження.

Окрім того, ч.1 ст.2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому в скарзі ОСОБА_3 не наведено таких фактичних даних на підтвердження, що заявником було подано повідомлення про злочин, яке містить достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини злочину, натомість в заяві містяться доводи як уважає, про завідомо неправосудне рішення, ухвалене суддею. Скарга не містить обґрунтування того, що існує бездіяльність, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей саме про кримінальне правопорушення в розумінні передбаченого Кримінальним кодексом України суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом злочину.

Натомість аналізуючи зміст заяви про злочин, слідчий суддя вважає, що в заяві, яка надійшла до Державного бюро розслідувань, відсутні відомості про конкретні обставини вчинення як вважає злочинів, при цьому заява зводиться до посилання на незгоду з процесуальними діями та рішеннями судді в ході судового розгляду, що не може свідчити про наявність даних, які вказують на об`єктивні ознаки кримінальних правопорушень в діях особи, та які слугують підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України.

Законодавством передбачений інший порядок вирішення порушених в заяві питань у разі незгоди із судовим рішенням.

У зв`язку із зазначеним слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги в скарзі щодо зобов`язання внесення відомостей про злочин не ґрунтуються на законі, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 30.06.2020 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчисляється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1