Справа № 621/1733/20
Пр. № 1-кп/621/233/20
Вирок
Іменем України
01 жовтня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Красненське Кегичівського району, Харківської області, без реєстрації, фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, із неповною середньою освітою, раніше судимого:

- 27.08.2004 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, 13.04.2007 року звільнений за відбуттям строку покарання;

- 18.02.2008 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харків за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 20.05.2009 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ст. 263 ч.1 ст. 71,72-1 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, 13.09.2011 року на підставі ухвали Дзержинського районного суду Харківської області за ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 2 місяці 7 днів;

- 13.05.2015 року вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 12.06.2017 року на підставі ухвали суду Дзержинського районного суду м. Харків згідно ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 8 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний злочин.

Так, 06 червня 2020 року, близько 20 години 00 хвилин, більш точного часу під час судового слідства встановити не представилось за можливе, ОСОБА_4 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, проходив поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел, направлений на таємне протиправне викрадення чужого майна.З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_4 в той же день та час 06.06.2020, близько 20 год. 20 хв., більш точного часу під час судового слідства встановити не представилося за можливе, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, повторно, переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, переліз через паркан на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння, де шляхом зламу замку вхідних дверей проник до приміщення літньої кухні, розміщеної на території за вищезазначеною адресою, звідки таємно, протиправно, з метою наживи, викрав газонокосарку ТМ «Урал БК 3650» потужністю 3650 Вт., бувшої у використанні, в робочому стані, вартістю 1000 гривень, бензопилу ТМ «Роulan 2150», бувшу у використанні, в робочому стані, вартістю 1277 грн.00 коп., пляшку бензину марки А-92, ємкістю 1,5 л., вартістю 17 грн.10 коп. за 1 л., загальною вартістю 25 грн. 65 коп., чим завдав ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 2302 грн. 65 коп.

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим ним майном на власний розсуд.

Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо зазначених вище обставин вчинення злочинів, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному і підтвердив факт вчинення ним крадіжки.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням до приміщення, вчинене повторно.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнається щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України визнається рецидив злочинів, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше неодноразово судимий, вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується, як такий у відношенні якого скарг не надходило, не працює, неодружений, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 КК України враховує, що ним скоєно тяжкий злочин, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України та те, що ОСОБА_4 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально. Тому враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду, суд застосовує до останнього до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За правилами ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Враховуючи приписи ч.4ст.174 КПК України, накладений ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.06.2020 арешт на майно скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у злочині, передбаченому ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 01жовтня 2020 року, тобто з моменту його взяття під варту.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 01 жовтня 2020 до набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: газонокосарку ТМ «Урал БК 3650», бензопилу ТМ «Роulan 2150», пляшку бензину марки А-92 ємкістю 1,5 л. вважати повернутими ОСОБА_5 .

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 12.06.2020 після набрання вироком законної сили - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: