Справа № 344/3195/20
Провадження № 1-кп/344/554/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання в залі суду матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

07 січня 2018 року приблизно о 22год. 45хв. водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки HYUNDAI TUCSON реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по другорядній дорозі вул. Декабристів в м. Івано-Франківськ та наближався до нерегульованого перехрестя з головною дорогою вул. Тисменицька. При наближенні до вказаного перехрестя, водій ОСОБА_7 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, та допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-21093 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався проїзною частиною вул. Тисменицька прямо у напрямку вул. Юності.

При цьому ОСОБА_7 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3. б), в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.1., згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.3., відповідно яким водія зобов`язано у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу;

п. 16.11., згідно з яким на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

В результаті порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 146 від 03.04.2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правої стопи з закритим переломом зовнішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу, закрита травми лівої стопи з закритим переломом лівої п`яткової кістки зі зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент їх спричинення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 подав клопотання, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити, при цьому наслідки застосування судом ст. 49 КК України обвинуваченому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого клопотання підтримав, просив таке задовольнити, при цьому з урахуванням вимог ч. 2 ст. 124 КПК України не стягувати з обвинуваченого процесуальні витрати.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні клопотання не заперечив та пояснив, що на даний час з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_7 , закінчилися строки давності, передбачені у ст. 49 КК України, тому кримінальне провадження за згодою обвинуваченого підлягає закриттю.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий та його представник клопотання сторони захисту не заперечили.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до ч. 1 ст. 286 цього Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому, враховуючи вимоги ст.ст. 4 та 5 КК України суд вважає, що в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 слід застосувати положення статей 12 та 49 КК України в редакції, яка діє на даний час, оскільки такі норми поліпшують його становище, а санкція ч. 1 ст. 286 КК України підлягає до застосування в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинна на даний час редакція зазначеної статті КК України посилює кримінальну відповідальність і відповідно не має зворотної дії в часі.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в чинній редакції) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В той же час ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, санкція якої в редакції станом на час його вчинення передбачає покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відтак кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, яка діє на даний час, є кримінальним проступком, за яке передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно з матеріалами кримінального провадження інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення вчинено 07 січня 2018 року.

Станом на 21 січня 2021 років з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення минуло більше як три роки.

Крім цього, ОСОБА_7 в розшуку під час досудового розслідування та судового розгляду не перебував, об`єктивних даних про вчинення ним нових кримінальних правопорушень судом не здобуто.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що поза розумним сумнівом є всі правові підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Крім цього, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати згідно з вимогами ст.ст. 124, 126 КПК України покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

Керуючись ст. 49 Кримінального кодексу України, ст.ст. 284, 285, 286, 370, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 5602 (п`ять тисяч шістсот дві) гривні 12коп. процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ-2109 реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути ОСОБА_5 , автомобіль марки HYNDAI TUCSON реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_7 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її оголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати її копію в суді.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 21 січня 2021 року.