пр. № 1-кп/759/1820/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0001311 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дружня, Бородянського району, Київської області, громадянки України, освіта середня, не заміжня, не працююча, навчається на 2-му курсі денного відділення навчання Навчально-наукового інституту економіки, оподаткування та митної справи Університету державної фіскальної служби України, зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судима,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 19.11.2020 приблизно о 15 годині ЗО хвилин, знаходячись в приміщенні торговельного залу магазину «SinSay», розташованого в ТРЦ «Лавина молл», за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-Д, вирішила вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП».

З метою виконання свого противоправного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торговельного залу вказаного магазину, скориставшись тим, що за її діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяла з торгівельних полиць чуже майно, яке належить ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП», а саме:

-один светр, артикул «yz674-99x-m», вартістю 399 грн. 20 коп. (без ПДВ);

-один светр, артикул «zu987-01x-s», вартістю 527 грн. 20 коп. (без ПДВ);

-один светр, артикул «zb555-79x-xs», вартістю 367 грн. 20 коп. (без ПДВ);

-один светр, артикул «za443-59x-m», вартістю 399 грн. 20 коп. (без ПДВ);

-одну пару рукавиць, артикул «хс048-99х-опе», вартістю 159 грн. 20 коп. (без ПДВ);

-одну пару рукавиць, артикул «zc071-99x-s|m», вартістю 207 грн. 20 коп. (без ПДВ), а всього майна на загальну суму 2059 грн. 20 коп., з яким пройшла до примірочної кабінки магазину.

Маючи намір таємно викрасти дане чуже майно, яке належить ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП», та розпорядитись ним на власний розсуд, ОСОБА_3 знаходячись в примірочній кабінці, сховала речі в рюкзак та пакет, які мала при собі. Після чого, ОСОБА_3 19.11.2020, приблизно о 16 годині 00 хвилин, прослідувала до виходу з магазину «SinSay», виконавши таким чином всі дії, які вважала за необхідними для доведення проступку до кінця. Однак довести кримінальний проступок до кінця ОСОБА_3 не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками охорони з наявним при ній чужим майном, яке належить ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП», та яке вона намагалась таємно викрасти.

Обвинувачена не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні за її відсутності. Представник потерпілого ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП» також не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку. Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України правильно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд керуючись ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у скоєному, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за даними облікової документації у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_3 на обліку не перебуває, а отже є осудна.

Також суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працює, навчається, характеризується позитивно, не заміжня, має місце реєстрації та постійне місце проживання, а тому приходить до переконання про призначення їй покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 369-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази по справі: вилучене майно повернути законному володільцю ДП «ЛПП Україна» AT «ЛПП».

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

СУДДЯ: ОСОБА_1