Березівський районний суд Одеської області
21.01.2021
Справа № 494/1299/19
Провадження № 1-кп/494/95/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
у присутності:
процесуального прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню №0000747 внесеному до ЄРДР 28 липня 2019 р. відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляді суду перебуває вказане кримінальне провадження.
21 січня 2021 р. до початку розгляду справи процесуальним прокурором було заявлено клопотання про обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , строком на два місяці, із покладенням обов`язку не залишати місце проживання за вказаною адресою без дозволу слідчого, прокурора та суду та прибувати до суду, слідчого за першою вимогою
На обґрунтування поданого посилалась на те, що раніше до обвинуваченого обирався саме такий запобіжний захід і на теперішній час ризик. передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: - переховування від органів досудового розслідування, суду не зменшився.
Прокурор зазначала, що обвинувачений є фігурантом по кримінальному правопорушенню за яке передбачена відповідальність від 3-х до 8-ми років, що відповідно до положень ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином. Дане кримінальне провадження по суті розглядом ще не розпочиналось, обвинувачений, потерпілі, свідки не допитані, матеріали кримінального провадження не досліджені. Крім цього обвинувачений не компенсував потерпілим матеріальну та моральну шкоду. Також, посилалась на те, що обвинувачений проживає за однією адресою АДРЕСА_1 , а є зареєстрованим за іншою АДРЕСА_2 . Наведені підстави свідчать про існування ризику того, що з метою уникнення кримінальної відповідальності він може вільно залишити місце проживання що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду.
Представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 підтримала думку прокурора. Вказувала, що до обвинуваченого слід застосувати запропонований прокурором запобіжний захід, обвинувачений фактично не працює, а є лише зарахований на підприємстві свого батька, а займається лише футболом.
Потерпіла ОСОБА_9 підтримала думку прокурора.
Захисник обвинуваченого заперечував проти застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, але був згодний на особисте зобов`язання або нічний домашній арешт. Посилався на те, що обвинувачений працює, має родину, малолітню дитину на утриманні, працює на посаді заступника директора підприємства та регулярно з`являвся до суду раніше.
Вирішуючи питання про обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості суд вважає наступне.
Положення ст.177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.
Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину в результаті якого настала смерть людини, враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку, наявність невідшкодованої шкоди, його репутацію, проживання не місцем реєстрації, то для запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з метою виключення спроб переховуватися від правосуддя, суд вважає неможливим застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж запропонований прокурором та підтриманий потерпілими цілодобовий домашній арешт із покладенням відповідних обов`язків.
Згідно ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно до положень ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст та спрямованість діяльності держави.
Таким чином застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є достатнім засобом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього певних обов`язків.
При цьому, суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку особи підозрюваного, є недоцільним та не виправданим у межах даного кримінального провадження.
Суд вважає також за необхідне зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Отже, ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження у майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
Так, у справі «Смирнови проти Росії» (п.60) ЄСПЛ зазначив, що «ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування».
Однак, згідно до положень ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
За таких обставин суд вважає зайвим покладення на обвинуваченого обов`язків прибувати до слідчого за першою вимогою та повідомляти слідчого про залишення місця проживання під час перебування справи у суді.
Отже, заявлене прокурором клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.177,-178, 181, ст.ст. 331, 350 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.
Обрати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяця до 22 березня 2022 р. включно, із покладенням на нього наступних обов`язків, відповідно до положень ч.5 ст.194 КПК України:
не залишати місце фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 ;
прибувати до суду за першою вимогою.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про суд.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У решті вимог відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7-ми днів з дня проголошення до Апеляційного суду Одеської області.

Суддя: _____________________________________________