С О Л О М 'Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________
Провадження №1-кс/760/5394/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
25 липня 2020 року

слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у кримінальному провадженні №0004417 від 06.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 152 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження за №0004417 від 06.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше засудженим 28.06.1996 за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.142, ч.2 ст.196-1, ч.2 ст.222, ч.3 ст.42 КК України до 8 років позбавлення волі, 26.10.2004 за вчинення злочинів передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, ч.2 ст.70, 71 КК України до 10 років 6 місяців, 27.10.2014 вироком Шевченківського районного суду міста Києва за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.189, 71 КК України до 3 років і 3 місяців позбавлення волі, 25.04.2015 звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, маючі не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став належних висновків не зробив та повторно, як стверджує слідчий, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 03 липня 2020 року приблизно о 20:00 годині перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 почав наполягати на інтимній близькості зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала з ОСОБА_5 за вищевказаною адресою та перебувала із ним в сімейних відносинах. Отримавши вказану пропозицію вступити з ОСОБА_5 в статеві зносини ОСОБА_6 надала згоду останньому на вагінальне проникнення в тіло, що той і зробив.

Так, в цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмета, а саме своєї руки, без добровільної згоди потерпілої, вчинених щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, з метою спричинення тяжких наслідків.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмета, а саме своєї руки, без добровільної згоди потерпілої, вчинених щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, з метою спричинення тяжких наслідків, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки, бажаючи та припускаючи їх настання, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 близько 20:10 години 03.07.2020 перевернув потерпілу ОСОБА_6 в положення лежачи на живіт.

В подальшому, ОСОБА_5 з метою подолання можливого опору з боку потерпілої, застосував відносно неї фізичне насильство, а саме: насильно притиснув тіло потерпілої корпусом свого тіла до дивану, силоміць її утримуючи.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 використовуючи свою руку, за допомогою фізичного насильства подолавши опір потерпілої, ввів її в анальний отвір тіла потерпілої ОСОБА_6 , зробивши декілька рухів верх вниз провштовхуючи свою руку вздовж прямої кишки до внутрішніх органів та кишківника, чим здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмету, а саме - своєї руки без добровільної згоди потерпілої особи, вчинені щодо особи, з якою ОСОБА_5 перебуває у сімейних відносинах, що в подальшому спричинили тяжкі наслідки.

Після цього ОСОБА_5 , не зважаючи на важкий стан потерпілої внаслідок його злочинних дій, не надавав допомоги та не викликав швидку медичну допомогу ОСОБА_6 , яка внаслідок його злочинних дій згідно з медичною довідкою виданою КМКЛ № 6 отримала тілесні ушкодження у вигляді травматичного розриву сигмоподібної кишки, розриву прямої кишки, гемоперитонеум, гематоми брижки сигмоподібної кишки, дифузний серозно-фібринозний перитоніт. Стан після зґвалтування, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження (за критеріям небезпеки для життя), що є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 , як наполягає орган досудового розслідування, своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних з анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням предмета, без добровільної згоди потерпілої, вчиненні щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що спричинили тяжкі наслідки, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.152 КК України.

25 липня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 152 КК України .

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, слідчий наполягає на обранні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, як вказує слідчий, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливого впливу на свідків та потерпілу, вчинення нових злочинів.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, наполягаючи на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України з огляду на обставини справи та особу підозрюваного.
Сторона захисту проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, посилаючись на те, що вина підозрюваного не доведена доказами, потерпіла у своїх первісних поясненнях правоохоронним органам зазначала про те, що злочин відносно неї був скоєний трьома невідомими особами на вулиці. Крім того, підозрюваний зазначив, що він має важкі хвороби, і в умовах слідчого ізолятору не отримає належного лікування. Відтак, як вважає захист, необхідності у застосуванні такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою, немає.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 152 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується протоколами допиту потерпілої, допитаних в якості свідків, протоколами проведення слідчих експериментів.

Складена та повідомлена ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
В даному випадку слід зазначити, що на даній стадії слідчий суддя не оцінює кожний доказ окремо, проте з урахуванням зібраного обсягу матеріалів дає оцінку щодо можливої причетності підозрюваного до події, яка кваліфікована органом досудового розслідування, як злочин.
Згідно з ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність непогашеної судимості, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа.
Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме:

-ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілу та свідків;

-можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

-можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, негативно характеризується за місцем проживання, обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, слідчий суддя вважає недоцільним передбачати ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

ІІІ. Резолютивна частина
Керуючись ст. ст. 181, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі.

Взяти ОСОБА_5 під варту.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 17:20 годин 25 липня 2020 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується о 17:20 годин 21 вересня 2020 року.

2. Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Київської місцевої прокуратури №9.

3. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

4. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя :