ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/819/19 Номер провадження 11-кп/814/657/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003226 від 30.12.2018 року щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 17.02.2020
за участю
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 1000 грн, в іншій частині позовних вимог відмовлено за недоведеністю.
Вироком суду встановлено, що 29.12.2018 близько 18.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи біля двору будинку АДРЕСА_1 , умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_10 , наніс останньому один удар снігоприбиральною лопатою по лівій руці, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді: забійної рани м`яких тканин лівої кисті, які кваліфікуються згідно висновку експерта як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі, представник потерпілого - адвокат ОСОБА_7 , не оскаржуючи фактичні обставини провадження та призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, просить вирок місцевого суду щодо останнього змінити в частині вирішення цивільного позову, а саме: стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 1 000 грн, понесені останнім витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.
Стверджує, що внаслідок вчиненого ОСОБА_6 злочину, потерпілий тривалий час лікувався , купував ліки в аптеках, у зв`язку з чим витратив на лікування 1 000 грн. Чеки про витрати потерпілий не зберігав, оскільки надіявся на добропорядність обвинуваченого і не мав наміру доводити свої витрати в суді.
Зазначає, що до матеріальних збитків, завданих злочином слід віднести і витрати на залучення до справи представника для надання правової допомоги в рамках кримінального провадження. Разом з цивільним позовом, суду було надано розрахунок витрат за надану потерпілому ОСОБА_10 професійну правничу допомогу, а також розрахунки щодо гонорару за надані послуги, квитанції про сплату гонорару. Розмір понесених потерпілим витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. був повністю підтверджений належними доказами.
Вказує, що розмір моральної шкоди вказаний потерпілим у цивільному позові є розумним, оскільки після неправомірних дій ОСОБА_6 потерпілий відчував образу та сором перед рідними, друзями і сусідами, його супроводжувало відчуття тривоги і стрес. Крім того, обвинувачений цинічно вів себе по відношенню до потерпілого при особистих зустрічах, постійно своїми висловами у присутності сторонніх людей принижував його честь і гідність, не визнавав свою провину в суді, а тому виходячи із засад розумності і справедливості, розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн. є співмірним стражданням, що переніс потерпілий.
Позиція інших учасників судового провадження
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_7 .
Прокурор ОСОБА_8 частково підтримала апеляційну скаргу представника потерпілого та вважала за можливе задовольнити її в частині стягнення на користь потерпілого моральної шкоди та витрат понесених на надання правової допомоги.
Мотиви суду
Згідно з ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, кваліфікація його дій за ч.2 ст. 125 КК України та призначена останньому міра покарання апелянтом не оспорюється, а тому вирок суду в цій частині не переглядається.

Згідно з ч. 1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як вбачається, під час ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 місцевий суд не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Зокрема, вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 , місцевий суд не звернув уваги та не вирішив заявлені потерпілою стороною вимоги щодо стягнення витрат пов`язаних з наданням потерпілому правової допомоги.

За змістом статей 118, 120, 124, 128 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, до яких, в тому числі, віднесені витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги представника потерпілого за договором.

Відповідно до ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.
Аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.
Постановою від 20.11.2018 у справі №910/23210/17 Верховний Суд висловлює наступну позицію: «Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта».
У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №826/841/17 суд застосував п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя №R (81) 7, який передбачає: «що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом». Також, суд встановив: «що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень із правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо».
Суд не наділений повноваженнями, а відповідно не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, виключно за клопотанням іншої сторони ( постанова Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/619/18).
Як вбачається із долучених до цивільного позову документів, а саме «Розрахунку витрат за надану професійну допомогу» , Квитанції № 28/02» , потерпілим понесені витрати за надання йому правової допомоги адвокатом ОСОБА_7 в сумі 10 000 грн згідно з Договором про надання правової допомоги № 27/02 від 27.02.2019 ( т.1 а.с. 35-37).

Вказані витрати підлягають стягненню на користь потерпілого ОСОБА_11 , а апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_7 задоволенню в цій частині.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У відповідності до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню із обвинуваченого, суд першої інстанції виходив із загального принципу розумності і справедливості, що закріплений в ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод і обґрунтовано підійшов до визначення обсягу та характеру моральних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_10 внаслідок вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Так, судом першої інстанції обґрунтовано враховано характер вчиненого ОСОБА_6 щодо потерпілого кримінального правопорушення, в результаті якого потерпілий отримав тілесні ушкодження, був порушений його звичайний ритм життя та нормальні соціальні зв`язки, а також те, що останній пережив емоційний стрес.

Колегія суддів вважає, що визначений місцевим судом розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню, є обґрунтованим , відповідає принципам розумності та справедливості і є адекватним обсягу та характеру страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_10 .

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для збільшення розміру моральної шкоди стягнутої судом першої інстанції із обвинуваченого на користь потерпілого.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги потерпілого в частині стягнення матеріальних збитків в сумі 1 000 грн не підлягають задоволенню, оскільки вони нічим не підтверджені і не надано будь яких доказів щодо їх наявності. Не надано ( не долучено) таких доказів потерпілим ОСОБА_10 та його представником і під час апеляційного розгляду провадження.

З врахуванням викладеного, апеляційна скарга представника потерпілого підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні в частині вирішення цивільного позову щодо витрат на правову допомогу.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,408,411,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 частково задовольнити.

Вирок суду змінити в частині вирішення цивільного позову.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

В іншій частині вирок Київського районного суду м. Полтави від 17.02.2020 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4