Справа № 459/3660/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/258/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 06.05.2015 р. Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 2 місяців обмеження волі,

за ч.2 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 16 січня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід у справі не обирався.

За вироком суду ОСОБА_7 02.11.2018 р. близько 12:40 год., діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, реалізовуючи свій злочинний умисел, знаходячись на даху будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав належний ТОВ «Бужнет» інтернет-кабель довжиною 305 метрів, вартістю 2135,00 грн., після чого втік з місця скоєння злочину з викраденим, розпорядившись майном на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому матеріальних збитків на суму 2135,00 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_7 10.11.2019 р. (ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 20 січня 2020 р. виправлено описку в частині дати вчинення злочину та постановлено вважати такою 10.02.2019 р.) приблизно о 13:12 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТОВ ТВК «Львівхолод», що на вул. Сокальській, 38 у м. Червонограді Львівської області, таємно, шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, викрав дві упаковки риби «Форель філе шматок» вагою 130 грам кожна, закупівельною вартістю 86,28 грн. за одну упаковку, та одну упаковку риби «Сьомга філе шматок» вагою 130 грам, закупівельною вартістю 86,28 грн., які помістив під куртку, після чого залишив магазин, не розрахувавшись за товар, розпорядившись майном на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому матеріальних збитків на суму 258,84 гривень.

Вирок суду першої інстанції оскаржено заступником прокурора Львівської області ОСОБА_9 . Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор висловлює незгоду з покаранням, призначеним місцевим судом, яке, на його думку, є занадто м`яким. На переконання апелянта, обираючи міру покарання ОСОБА_7 , суд не врахував, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і має непогашені судимості за вчинення умисних злочинів проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. При цьому, наголошує, що раніше до ОСОБА_7 уже застосовувались заохочувальні норми, передбачені ст.ст. 69, 75 КК України, він відбував реальне покарання у виді обмеження волі, однак, незважаючи на це, обвинувачений продовжив злочинну діяльність. З цього апелянтом зроблено висновок, що раніше призначені ОСОБА_7 покарання не досягли своєї мети не запобігли вчиненню нових умисних злочинів, а тому, обвинувачений заслуговує суворішого покарання. З огляду на це прокурор просить оскаржуваний вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість і постановити новий, яким ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 6 місяців арешту.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, доводи обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Основні та додаткові покарання визначені статтею 52 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначені цією нормою Кодексу загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згадані положення наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Вказані вимоги закону під час призначення покарання обвинуваченому судом першої інстанції дотримано.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, призначене в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, є співрозмірним вчиненому, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, а також воно є справедливим.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, місцевий суд, урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини його скоєння, особу винного (його вік), який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував шкоду, заподіяну злочином. Судом враховано, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем його проживання, а також те, що новий злочин вчинено ним після відбуття покарання за попередні злочини в місцях позбавлення волі. Місцевим судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання. Як убачається з матеріалів справи, прокурор у суді першої інстанції просив обрати ОСОБА_7 покарання у виді 4 місяців арешту.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_7 місцевим судом покарання за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, таке визначено в межах санкції статті інкримінованого йому діяння. Підстав вважати це покарання явно несправедливим через його м`якість, не вбачається. Доводи апеляційної прокурора таких висновків суду не спростовують. Відтак, її слід залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, авирок Червоноградського міського суду Львівської області від 16 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4