Справа № 303/6008/20
Провадження № 1-кп/303/827/20
Номер рядка стат. звіту 380
ВИРОК
17 грудня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючої судді - ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 17 грудня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному 01 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001144 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хорол Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, у період з 29.04.2015 по 20.09.2019 військовослужбовця військової служби за контрактом Збройних Сил України, оператора-далекомірника взводу управління 1 батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На підставі обвинувального акту, судом встановлено, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, перебуваючи на посаді оператора-далекомірника взводу управління І батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, близько 08:00 год. 30.05.2019 самовільно, без поважних причин, залишив територію вказаного підрозділу військової частини НОМЕР_1 , штаб якої дислокується в АДРЕСА_2 , перебуваючи поза межами розташування військової частини, проводячи службовий час на власний розсуд до близько 08:00 год. 14.06.2019, після чого повернувся до вказаного підрозділу військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання своїх службових обов`язків, чим вчинив самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.
17 грудня 2020 року в м.Ужгород між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного, а також щодо призначення йому відповідної міри покарання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (злочину) та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з пунктом першим частини третьою статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (ст.469 Кримінального процесуального кодексу України).
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п.п. 1,4 частини четвертої ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно з положеннями ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, та враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, обставини, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження вищевказаної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися
Керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 8, 22, 26, 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 грудня 2020 року в м.Ужгород між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 01 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001144.
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 407 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості від 17 грудня 2020 року міру покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду в порядку, передбаченому ч.4 ст.394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1