Справа № 182/3809/19
Провадження № 1-кс/0182/27/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.09.2020 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 26.04.2019 про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2017 за № 0001055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

в с т а н о в и в :

4 червня 2019 р. до Нікопольського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 26.04.2019 про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2017 за № 0001055.
У своїй скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилаються на наступне.
За їх заявою про вчинення працівниками Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (далі по тексту Апостолівський ВП) кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі по тексту ЄРДР) 23.08.2017 за № 0001055 і розпочато досудове розслідування. Постановою слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 26 квітня 2019 року кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні співробітників Апостолівського ВП складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Постанову слідчого вважають передчасною, необґрунтованою, упередженою та незаконною. Вказують, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, після відновлення досудового розслідування, вони звернули увагу на відсутність окремих процесуальних документів в матеріалах провадження, які під час попереднього їхнього ознайомлення з матеріалами досудового розслідування були наявні. Ними були подані клопотання слідчому про допит як свідка слідчого Апостолівського ВП Рибак, про надання інформації про хід досудового розслідування та про проведення психологічної експертизи. Однак, відповіді на вказані клопотання їм так і не було надано. У постанові про закриття кримінального провадження слідчий вказує, що згідно приміток до ст. 364 КК України, істотною шкодою у статті 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та посилається на відсутність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, в діянні працівників Апостолівського ВП. Вказує, що під час проведення досудового розслідування встановлено відсутність факту спричинення шкоди, яка б у сто і більше разів перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян. З такими висновками слідчого вони незгодні. Оскільки, у даному кримінальному провадженні їх визнано потерпілими, то відповідно до положення п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор був зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру завданих їм матеріальних збитків та шкоди немайнового характеру, заподіяної кримінальним правопорушенням. Однак, під час проведення досудового розслідування ні слідчий, ні прокурор експертизу щодо визначення розміру завданої їм шкоди не призначали, що свідчить про невиконання слідчим, прокурором своїх професійних обов`язків та викликає сумнів у неупередженості та свідчить, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно. Вказують, що діянням працівників Апостолівського ВП їх законним правам та інтересам було спричинено значну матеріальну та моральну шкоду, і відповідні, докази були надані слідчому. Зокрема, вони надавали слідчому фінансові документи, які підтверджують факт придбання ними ліків та документи, які підтверджують здійснення ними процесуальних витрат. Як доказ погіршення стану здоров`я з вини працівників Апостолівського ВП ними було надано довідку Миколаївської обласної клінічної лікарні, та кілька медичних документів виданих їм медичним центром «Арніка». Медичними документами, які беззаперечно підтверджують причинний зв`язок між діянням працівників Апостолівського ВП та наслідками, які полягають у заподіянні шкоди їхньому здоров`ю є довідки медичного центру «Арніка» від 18.10.2018 № 14 та № 15. В яких засвідчено факт того, що вони зверталися за медичною допомогою та під час обстеження стверджували, що до погіршення їхнього стану здоров`я призвів сильний стрес, який вони пережили внаслідок незаконних дій щодо них зі сторони працівників поліції. Також, згідно змісту вказаних медичних документів їхньому здоров`ю завдано значну шкоду, у зв`язку з чим, вони були змушені проходити діагностику та лікування. Підтвердженням вказаного також є виписка із медичної картки амбулаторного хворого № 825. Вказаним доказам слідчим не надано правової оцінки, не проаналізовано. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування вони виявили, що з матеріалів провадження вказані докази зникли. Також, вказують на те, що вони 11.04.2017 звернулися до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 185, ст. 198 та ч. 3 ст. 358 КК України. Заява та додані до неї письмові докази, були прийняті уповноваженим працівником чергової частини, який повідомив, що заява невідкладно буде направлена до Апостолівського ВП для внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Однак, процесуальне рішення за вказаною заявою, відповідно до закону прийнято не було, заява та додані до неї докази були приховані. Вказана заява всупереч вимог кримінального процесуального законодавства не була зареєстрована в ЄРДР. З ухвали слідчого судді Апостолівського районного суду від 26.05.2017 вбачається, що заява про вчинення кримінальних правопорушень отримана Апостолівським ВП 20.04.2017. Однак це не відповідає дійсності і підтверджує факт приховування заяви працівниками поліції. Вони неодноразово зверталися до працівників Апостолівського ВП із заявами про вчинені кримінальні правопорушення, на підтвердження своїх заяв надавали письмові докази та приводили свідка, який був безпосереднім очевидцем правопорушень та бажав дати показання. Однак працівники Апостостолівського ВП - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовляли їм у прийнятті на розгляд заяв про кримінальні правопорушення, просили покинути їх службовий кабінет. Деякі розмови із працівниками Апостолівського ВП ними були записані, компакт-диски із фрагментами цих розмов вони надавали слідчому в якості доказів. Однак, цим доказам не надано правової оцінки, а деякі із них взагалі зникли із матеріалів кримінального провадження. Заяви, які вони направляли до Апостолівського ВП засобами поштового зв`язку рекомендованими листами, поверталися їм з відміткою «адресат відмовився від одержання». Після їхніх скарг керівництву поліції, деякі із поданих ними заяв про кримінальні правопорушення реєструвалися в журналі ЄО, однак до ЄРДР не вносились з посиланням на те, що за результатами проведеної перевірки не виявлено ознак кримінального правопорушення. Як зазначено в постанові слідчого про закриття кримінального провадження, за деякими із їхніх заяв проводилася перевірка за результатами якої було складено висновок про відсутність ознак складу кримінального правопорушення та наявності між ними та ОСОБА_9 спору цивільно-правового характеру. Вказують, що нормами кримінального процесуального кодексу України, не передбачено проведення будь-яких перевірок за заявами про вчинення кримінальних правопорушень до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Невнесення відомостей до ЄРДР, за заявою особи про вчинення кримінального правопорушення, означає відмову особі у доступі до правосуддя, саме це і вчинили працівники Апостолівського ВП. 24.04.2017 вони оскаржили бездіяльність посадових осіб Апостолівського ВП до слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою слідчого судді від 26.05.2017 їх скаргу задоволено в повному обсязі. Однак, відомості до ЄРДР за № 0000738 від 07.06.2017, на виконання ухвали слідчого судді було внесено частково лише за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 358 КК України. Відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 та ст. 198 КК України до уваги не взято. Слідча ОСОБА_8 , не повідомила їх про початок досудового розслідування, у кримінальному провадженні № 0000738, не вчинила жодної процесуальної дії та не провела жодної слідчої (розшукової) дії, окрім їх допиту в якості потерпілих за вказівкою керівництва Головного управління НП в Дніпропетровській області. Під час проведення допиту слідча ОСОБА_10 принижувала їх честь та гідність чинила на них моральний та психологічний тиск. Слідча ОСОБА_10 не досліджувала надані ними докази, не брала до уваги їхні заяви та клопотання. Всупереч, вимог ст. 55 КПК України, слідча ОСОБА_10 відмовилася вручити їм пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілих. Однак, під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, вони виявили, що в матеріалах кримінального провадження містяться процесуальні документи, на яких здійснено підписи від їх імені та які засвідчують, що їм, нібито були вручені пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілих, також, в матеріалах провадження, містяться заяви написані, нібито, ними та засвідчені підписами здійсненими від їх імені. На цих документах стоїть підпис слідчої ОСОБА_10 , що доводить факт вчиненого нею службового підроблення. З метою приховання своєї службової недбалості слідча ОСОБА_10 долучила до матеріалів кримінального провадження протоколи допитів, в якості свідків, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Однак, ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, за 13 місяців до початку досудового розслідування у кримінальному провадження а, ОСОБА_9 працівниками Апостолівського ВП взагалі не допитувався. Проте на вказані обставини під час винесення постанови про закриття кримінального провадження, слідчим умисно не звернуто уваги. Слідчим н надано правової оцінки факту здійснення підписів на процесуальних документах, від їх імені. Слідчим вказано, що з 20.11.2017, підслідність кримінальних проваджень зазначеної категорії згідно ч. 4 ст. 216 КПК України віднесено до компетенції слідчих підрозділів Державного бюро розслідувань (далі по тексту - ДБР) і, що зазначені факти не є предметом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Вказані висновки слідчого вважають хибними, оскільки, згідно з абз. 2 п. 4 розділу VI Закону України «Про державне бюро розслідувань» передання матеріалів кримінального провадження до ДБР для продовження провадження має відбуватися у тримісячний строк після початку здійснення ДБР функції досудового розслідування. Станом на 20.11.2017 ДБР не розпочало здійснювати функції органу досудового розслідування. Крім того, підслідність кримінального провадження № 0000738 за ДБР не визначалася. Вважають, що здійснення підписів на процесуальних документах слідчою ОСОБА_10 від їх імені, про що було повідомлено слідчого 15.11.2017, є предметом досудового розслідування саме у вказаному кримінальному провадженні. Вони неодноразово зверталися до начальника СВ Апостолівського ВП Накрапаса та слідчої ОСОБА_10 з проханням внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 185 та ст. 198 КК України. Дії працівників поліції були оскаржені. За результатами розгляду прокуратурою Дніпропетровської області поданої ними заяви від 14.12.2017 про зміну органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000738, у зв`язку із неефективністю проведення досудового розслідування СВ Апостолівського ВП, здійснення досудового розслідування було доручено СВ Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області (далі по тексту - Покровський ВП Криворізького ВП). Слідчим СВ Покровського ВП Криворізького ВП були внесені відомості до ЄРДР за ст. 185 КК України, однак, незадовго до цього основний свідок події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, очевидець кримінального правопорушення, помер. У зв`язку з чим вони втратили можливість, через працівників Апостолівського ВП, довести факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України. Вони просили працівників поліції допитати цього свідка, таку ж вимогу перед працівниками поліції було поставлено керівництвом, але цього не було зроблено. Зазначені обставини слідчим до уваги також не було взято. Посилання слідчого на факт не оскарження ними окремо, бездіяльності працівників Апостолівського ВП щодо невнесення відомостей до ЄРДР за ч. 5 ст. 185 та ст. 198 КК України слідчому судді в порядку статті 303 КПК України, вважають безпідставними, так як повторне звернення до слідчого судді зі скаргою, вимоги якої вже були предметом судового розгляду означало б зловживання правом. Вказують, що вони оскаржували таку бездіяльність працівників поліції під час особистого прийому у начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що підтверджується аудіозаписом особистого прийому. Тоді як слідчим вказаний доказ проаналізовано не було. ОСОБА_8 набувши статусу свідка у кримінальному провадженні № 0001055 та, у зв`язку з цим, обов`язків свідка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, що підтверджується протоколом її попереднього допиту як свідка, відмовилася від дачі показань. В діянні свідка ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України і слідчий був зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, за фактом відмови свідка від дачі показань, однак не виконав цього обов`язку. Діянням працівників Апостолівського ВП їх законним правам та інтересам спричинено істотну шкоду як матеріальну, так моральну. Вважають, що висновки слідчого ОСОБА_5 є передчасними та упередженими. Повне досудове розслідування слідчим не було проведено, так як не було проведено психологічної експертизи, не досліджено аудіозаписи розмов між ними та працівниками поліції, не досліджено медичні та фінансові документи, а як результат не надано правової оцінки вказаним доказам; не надано правової оцінки діям працівників поліції, які полягають у відмові від прийняття та реєстрації заяв про кримінальні правопорушення; не надано правової оцінки діям працівників поліції щодо приниження їхньої честі та гідності, здійснення підписів на процесуальних документах від їх імені; не перевірено факти можливої фальсифікації протоколів допиту свідків та підроблення їхніх підписів працівниками поліції; не надано правової оцінки діям дільничного офіцера поліції ОСОБА_12 щодо розгляду заяви про вчинення кримінальних правопорушень в порядку Закону України «Про звернення громадян»; не надано правової оцінки факту проведення розслідування без внесення відомостей до ЄРДР; не допитано належним чином працівників поліції з питань, що є предметом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, не проаналізовано та не надано правової оцінки попереднім показанням працівників поліції; не розглянуто подані ними клопотання; не надано правової оцінки факту відмови свідка ОСОБА_8 від дачі показань; не надано правової оцінки факту відмови працівників поліції від виконання вказівок керівництва щодо вчинення конкретних слідчих дій у кримінальному провадженні; не надано правової оцінки факту неефективного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000738 та не надання їм копії постанови про закриття кримінального провадження. Оскільки постанова слідчим винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, просять зазначену постанову скасувати.
Скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово призначалася до судового розгляду. У відповідності до клопотання заявників про розгляд справи за їх участі у режимі відеоконференції у приміщенні Южного міського суду Одеської області, скарга тричі призначалася до розгляду в режимі відеоконференції. Однак, заявники, будучи належним чином повідомленими про дати розгляду скарги, у судові засідання не з`являються. Разом з тим, враховуючи, що завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, слідчий суддя розглядає скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у їх відсутність.
Прокурор прокуратури Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, скарга розглядалася відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК, якою передбачено, що відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши скаргу та додані до неї копії матеріалів, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до п. 3) ст. 303 КПК України рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Така скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання особою копії постанови.
Як встановлено слідчим суддею, 26.04.2019 слідчим в ОВС другого слідчого відділу слідчого управлення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2017 за № 0001055 за заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_13 щодо факту неналежного виконання службових обов`язків окремими працівниками Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Як свідчать надані докази, копію постанови заявники отримали 25.05.2019. До слідчого судді ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися зі скаргою на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управлення прокуратури Дніпропетровської області 04.06.2019, а тому строк звернення зі скаргою не пропущено.
Ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд оцінюють докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вважаю, що висновок слідчого, зазначений ним у оскаржуваній постанові, не ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.
Так, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст. 283, 284 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Проте, ці положення кримінального процесуального закону, при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, слідчим в ОВС другого слідчого відділу слідчого управлення прокуратури Дніпропетровської області були порушені.
На підставі заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від 18.08.2017 внесено відомості до ЄРДР № 0001055 за фактом неналежного виконання службових обов`язків окремими працівниками Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
За результатами проведеного досудового розслідування 26 квітня 2019 року кримінальне провадження № 0001055, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях працівників Апостолівського ВП Нікопольського ВП в Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Слідчий обґрунтував своє рішення про закриття кримінального провадження тим, що проведеним оглядом аудіозапису, наданого потерпілими не встановлено жодного порушення їх прав начальником Апостолівського ВП ОСОБА_7 . Щодо порушення працівниками Апостолівського ВП вимог ст. 214 КПК України, то проведеним досудовим розслідуванням вказаний факт спростовано, так як за результатами розгляду всіх заяв потерпілих було складено висновки за наслідками перевірки, якими встановлено наявність цивільно-правових відносин між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 . Факт розгляду заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в порядку Закону України «Про звернення громадян» не свідчить про вчинення працівниками поліції кримінального правопорушення, оскільки нормами КПК України регламентований порядок проведення досудового розслідування, які в тому числі визначають прядок оскарження рішень, дій або бездіяльності слідчого та прокурора. Незгода з неналежним виконанням службових обов`язків ОСОБА_6 (начальник Апостолівського ВП), а саме: доручення розбиратися по заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дільничному Худобі, по суті є незгодою з порядком розгляду їх заяви про кримінальне правопорушення. Щодо факту неналежного виконання слідчою ОСОБА_8 ухвали слідчого судді та невнесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення, то ухвала слідчого судді не містить зобов`язань щодо внесення відомостей до ЄРДР за певною правовою кваліфікацією. Внесення відомостей за однією правовою кваліфікацією не позбавляє слідчого під час досудового розслідування на перекваліфікацію, або додаткову кваліфікацію кримінального правопорушення, у разі, якщо ознаки діянь будуть виявлені під час досудового розсування. Неповідомлення про початок досудового розслідування, не проведення слідчий дій у кримінальному провадженні, ненадання оцінки наданим доказам, ненадання інформації щодо ходу досудового розслідування, відмови в отриманні доповнення до їх допиту - по суті є незгодою з діями/бездіяльністю слідчого та не позбавляють заявників реалізувати свої права в порядку визначеному КПК. Що стосується скасування постави слідчої ОСОБА_8 , то вказаний факт є реалізацією права потерпілого на оскарження рішення, гарантованого КПК, і вказане не свідчить про вчинення слідчим кримінального правопорушення. Незгода з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення та окремими діями слідчого під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, за відсутності встановленого в цих діях факту порушення, не може вказувати на ознаки кримінального правопорушення. Повідомлення потерпілих про здійснення підписів на процесуальних документах від імені заявниць, а саме пам`ятки про права та обов`язки, то про вказані факти було повідомлено після 20.11.2017, а з вказаної дати підслідність кримінальних проваджень зазначеної категорії віднесено до компетенції слідчих підрозділів ДБР. Що стосується завданої майнової шкоди, то оскільки потерпілими не надано жодних доказів, які б підтверджували факт спричинення їм шкоди, в розмірі вказаному у диспозиції ст. 367 КК України, то у слідства відсутні підстави для призначення психологічної експертизи. Щодо факту спричинення істотної шкоди, то майнова шкода у вигляді понесення витрат на відновлення права, а саме витрати на юристів та витрати на дорогу, не є істотною шкодою у розуміння її поняття. Витрати на правову допомогу є процесуальними витратами. Витрати на поїздки для подачі скарги, участь в особистих прийомах є суб`єктивним вибором способу реалізації права на оскарження відповідних дій. Факт погіршення стану здоров`я не може в даному випадку оцінюватись як спричинення шкоди, оскільки пов`язаний з наслідком суб`єктивного сприйняття та власного відношення до певних подій. Заявниками не надано належних доказів існування причинно-наслідкового зв`язку погіршення стану здоров`я саме внаслідок дії працівників поліції.
Слідчим суддею встановлено, що орган досудового розслідування прийняв передчасне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження по заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до цих вимог Закону прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Доводи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про поверховість та однобічність проведення досудового розслідування заслуговують на увагу, оскільки з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження № 0001055 вбачається, що слідчий неповно та не об`єктивно перевірив вказану заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не намагався дослідити всі обставини кримінального провадження та дати їм відповідну правову оцінку.
Як вбачається з рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим без належного встановлення та дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження, зібраним у провадженні доказам не надано належної оцінки, обставини провадження досліджені неповно.
Так, зокрема, в ході досудового розслідування слідчим не вжито всіх необхідних заходів спрямованих на встановлення факту кримінального правопорушення, а саме: не надано правову оцінку діям працівників поліції щодо приниження честі та гідності заявниць; не досліджено докази, на які посилаються заявники у своїх клопотання, а саме оцінка дій співробітників поліції, які полягають у здійсненні підписів на процесуальних документах від імені заявниць; не надано правової оцінки факту відмови працівників поліції від виконання вказівок керівництва щодо вчинення конкретних слідчих дій у кримінальному провадженні; не надано оцінка письмовим доказам та матеріалам кримінального провадження. Без з`ясування вказаних обставин неможливо зробити висновок про наявність чи відсутність складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
За таких обставин, у зв`язку з порушеннями в застосуванні процесуального законодавства, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження, з метою організації проведення ефективного досудового розслідування, направленню до другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області для проведення досудового розслідування.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, і не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам.
Керуючись ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 26.04.2019 про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2017 за № 0001055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 26.04.2019 про закриття кримінального провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2017 за № 0001055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України й відновити проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1