Справа № 1-кп/593/172/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2020 р. Бережанський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 21 липня 2020 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого с. Поточани Бережанського району Тернопільської області, громадянина України, освіта базова середня, одруженого, не працюючого, не депутата, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законної представниці потерпілої ОСОБА_6

захисниці ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

представника Бережанського РС з питань пробації

філії Державної установи «Центр пробації»

в Тернопільській області ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

19 липня 2020 року близько 21 години у ОСОБА_3 , який з дозволу власниці ОСОБА_6 , перебував у кімнаті житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та побачив у сусідній кімнаті на ліжку рюкзак червоного кольору, який належить ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які на думку ОСОБА_3 могли знаходитись в рюкзаку.
Реалізовуючи свій злочинний намір, 19 липня 2020 року близько 21 години, ОСОБА_3 , перебуваючи у кімнаті житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав із зовнішньої кишені рюкзака червоного кольору, одну банкноту номіналом 200 (двісті) гривень та одну банкноту номіналом 100 (сто) доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 19 липня 2020 року становить 2727,38 гривень, які належать ОСОБА_5 .
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 , виходячи із кімнати житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , тримаючи викрадені грошові кошти у руках, був помічений потерпілою ОСОБА_5 , яка побачивши незаконні дії ОСОБА_3 , зробила йому зауваження, щоб він зупинив свої протиправні дії, на що ОСОБА_3 , зрозумівши, що його дії викрито сторонньою особою, з метою доведення свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння грошовими коштами до кінця, почав втікати з місця вчинення злочину, вийшовши із житлового будинку. В подальшому, ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину з викраденими грошовими коштами, отримавши реальну можливість розпоряджатися ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 2927,38 гривень.
Такі дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

17 листопада 2020 року згідно вимог ст.471 КПК України укладено угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 з участю захисниці ОСОБА_7 однієї сторони та потерпілою ОСОБА_5 з участю законної представниці потерпілої ОСОБА_6 з другої сторони, відповідно до якої сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, відшкодування заподіяної шкоди, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні, а також узгоджено покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Відповідно до ч.5 ст.44, ч.2 ст. 59 КПК України законний представник потерпілого користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисниця ОСОБА_7 , укладену угоду підтримують, просять її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_5 та законна представниця потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні укладену угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 17 листопада 2020 року підтримують, просять її затвердити, також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим міра покарання за кримінальне правопорушення визначена у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази: грошові кошти в сумі 100 доларів США, які передані на зберігання потерпілій, - залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 17 листопада 2020 року про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Речові докази: грошові кошти в сумі 100 доларів США, які передані на зберігання потерпілій, - залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Роз`яснити обвинуваченому та потерпілій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: