Справа № 305/422/20
Провадження по справі 1-кп/305/300/20
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

11.08.2020 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного 05.02.2020 в ЄРДР за № 0000113, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Рахівського районного суду Закарпатської області 23.03.2020 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05.02.2020 в ЄРДР за № 0000113, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Рахівського районного суду від 23.03.2020 року по вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, а 20.05.2020 призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі може незаконно впливати свідків та потерпілу. Соціальні зв`язки ОСОБА_4 , є незначними, оскільки він не одружений, утриманців не має, ніде не працює, отже ОСОБА_4 усвідомлює, що його може бути покарано до позбавлення волі на строку від 7 до 10 років, а тому існує ризик переховування його від суду. Отже, ризики, які були враховані судом при обранні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу, на даний час не втратили свою актуальність, тому вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної його поведінки. У зв`язку з тим, що строк тримання під вартою щодо ОСОБА_4 спливає, а підстав для зміни такого немає, тому просить вирішити питання про продовження строку тримання під вартою на два місяці.

Мотивоване клопотання про продовження строку запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 прокурор подав у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заявили клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 позитивно характеризується, а ризики, які наведені прокурором у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, не підтверджені жодними доказами, вважають, що достатнім буде застосувати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час доби з 20.00 по 06.00 год.

Потерпіла ОСОБА_6 вважає за необхідне у відношенні ОСОБА_4 обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов до такого висновку.

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена у ч.1 ст. 176 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта,..." чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність в обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 07.02.2020 року у відношенні ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час розгляду даного кримінального провадження Рахівським районним судом Закарпатської області строк тримання під вартою продовжувався декілька разів, з остаточною дією ухвали до 24 серпня 2020 року.

На даний час виникла необхідність у відкладенні судового засідання для допиту судово-медичного експерта, який наразі передуває у щорічній відпустці та не зміг з`явитися в судове засідання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Європейським судом 15.12.2016 року прийнято рішення «Ігнатов проти України» (заява № 40583/15), де констатував порушення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на свободу та особисту недоторканість). Зокрема, Європейський суд зазначив про те, що під час процедури розгляду питання про продовження запобіжного заходу "суддя не вказав у чому полягають конкретні ризики щодо кожного обвинуваченого, а отже рішення було свавільним та не відповідає вимозі «законності»; впродовж всього періоду заявник тримався під вартою на підставі припущень щодо можливого тиску на свідків та перешкоджання слідству та суду. В той час як згідно зі ст. 5 Конвенції органи державної влади повинні надати реальні докази існування таких ризиків". Отже, визнаючи порушення п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод під час розгляду зазначеної справи Європейський суд вкотре повторив позицію щодо того, що відсутність мотивації в судовому рішенні щодо продовження тримання під вартою несумісне з принципом захисту від свавілля, що передбачається п.1 ст.5 Конвенції.

Отже, враховуючи обставини справи, а саме те, що наразі відсутній ризик у незаконному впливі ОСОБА_4 на потерпілих та свідків, оскільки такі вже допитані судом, однак, суд погоджується з прокурором про те, що залишається ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, а тому суд вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зі змісту ч.3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий:

1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово;

2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 слід змінити з тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці.

З метою забезпечення права обвинуваченого на існування, а це забезпечення себе харчуванням та коштами на утримання житла тощо, домашній арешт слід встановити у нічний час доби з 22.00 до 06 год., зобов`язавши обвинуваченого носити електронний засіб контролю та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-179, 201, 202, 205, 309, 372, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Судове засідання відкласти на 28.09.2020 року на 13.00 год в залі судових засідань Рахівського районного суду Закарпатської області.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Уні, Унінського району, Кіровоградської області, Російської Федерації, мешканцю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в період доби з 22.00 год до 06.00 год із застосуванням електронного засобу контролю за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , строком на два місяці, починаючи з 11.08.2020 року до 10.10.2020 року, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із місця постійного проживання в АДРЕСА_1 в період доби з 22.00 год до 06.00 год, без дозволу суду;

- носити електронний засіб контролю згідно з порядком його застосування.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що обов`язки покладаються на нього на строк до 10.10.2020 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що у разі невиконання зазначених обов`язків, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали до 10 жовтня 2020 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Рахівському відділенню поліції Тячівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1