справа №176/1970/19
провадження №1-кс/176/417/20
УХВАЛА
Іменем України
10 грудня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Жовті Води клопотання прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого одну неповнолітню дитину, освіта неповна середня, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , пребуваючого у цивільному шлюбі понад 7 років, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2019 року за №0000113,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , судового розпорядника ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2019 року за №0000113.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалами Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області вказаний запобіжний захід продовжено до 12.12.2020 включно.

07 грудня 2020 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшло письмове клопотання прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб, оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є неодноразово судимою особою; може переховуватись від суду, оскільки в нього відсутні соціальні зв`язки, не має офіційно зареєстрованого шлюбу, відповідального становища у суспільстві не займає, офіційно не працевлаштований; може впливати на потерпілого та свідків.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання під вартою, вважав за можливе змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки належних доказів прокурор у своєму клопотанні не навів, обвинувачений півтора року перебуває під вартою, ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу на даний час перестали існувати, свідки та потерпілий по даному кримінальному провадженню допитані.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_4 , до його затримання вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Також вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він вже більше року перебуває під вартою, його стан здоров`я погіршився, має цивільну дружину та сина зобов`язався з`являтись до суду та виконувати покладені на нього обов`язки.

Вислухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.20-5 Перехідних положень КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Згідно з положеннями ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому вирішення даного питання судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Аналізуючи вказану норму Закону, суд приходить до висновку, що запобіжний захід скасовується або змінюється в судовому розгляді, якщо відпадає необхідність у застосуванні запобіжного заходу або в раніше обраному запобіжному заході. При цьому, на більш м`який запобіжний захід змінюється, якщо обвинувачення змінюється на менш тяжке або ступінь вірогідності неналежної поведінки обвинуваченого стає незначним.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Аналізуючи вимоги ст. 194 КПК України, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений в клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 даної статті. При цьому під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор має довести обставини, передбачені п. 1 і 2 зазначеної статті, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор.
Водночас, суд не погоджується із наявністю на теперішній час ризиків вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, переховування від суду та можливості впливу на потерпілого і свідків, оскільки будь-яких мотивованих доводів цього не надано.

Приходячи до такого висновку, суд також виходить із правової позиції Європейського суду з прав людини, а саме те, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Однак, сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року).

З матеріалів клопотання прокурором безпереконливо не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання ризикам, на які він посилається.

Суд звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_4 тримається під вартою з 08 липня 2019 року, що становить 1 рік 5 місяців і 2 дні.

При цьому, згідно з довідкою №1/3-1605 від 23.06.2020, виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований та має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Проживає разом з цивільною дружиною ОСОБА_8 та сином ОСОБА_10 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.02.2013, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, перебуває під вартою більше ніж півтора року, ризики при обранні запобіжного заходу на даний момент зі спливом часу зменшились, а його подальше перебування під вартою є недоцільним, тому суд вбачає достатні підстави для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, що буде пропорційним, помірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме даний запобіжний захід дасть можливість уникнути встановлених судом ризиків та забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 195 КПК України, електронні засоби контролю можуть застосовуватися працівниками Національної поліції на підставі ухвали суду, якою щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування даного запобіжного заходу буде забезпечена належна поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 35, 177, 182,183, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені клопотання прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, строком до 08 лютого 2021 року включно, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області для участі в судовому засіданні по цій справі, в супроводі працівника поліції;

- цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду;

- заборонити спілкуватись з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню;

- носити електронний засіб контролю.

З метою забезпечення здійснення контролю запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту Жовтоводському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області застосувати до ОСОБА_4 електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 6 ст. 195 КПК України відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вищезазначені зобов`язання застосовуються до ОСОБА_4 на строк до 08 лютого 2021 року включно.

Батальйону конвойної служби №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області після завершення судового засідання негайно доставити ОСОБА_4 за місцем запобіжного заходу за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Жовтоводський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області доставляти ОСОБА_4 для участі у якості обвинуваченого в судовому засіданні в дні і час, які будуть визначені судом, в приміщення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Маяковського, 129, та доставляти його назад за місцем запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , після завершення судового засідання приводом.

Копію ухвали невідкладно для виконання направити начальнику Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 , до якого застосований домашній арешт цілодобово і повідомити про це суд.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження до відома, та направити до державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», Жовтоводського відділу національної поліції України в Дніпропетровській області для належного виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1