Справа № 279/4852/20
Номер рядка звіту 227
Номер провадження 1-кп/279/226/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" січня 2021 р. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
в складі головуючого-судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростеня Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середня-технічна, непрацюючого, одруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не інваліда, не депутата, громадянина України, раніше не судимого,
та сторін кримінального провадження :
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
- обвинуваченого ОСОБА_3
- адвоката ОСОБА_5
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
ОСОБА_3 , рухаючись на вказаному транспортному засобі, наблизився до нерегульованого пішохідного переходу, що зазначений в п.1.10 Правил дорожнього руху України № 1306 від 10.10.2001 «пішохідний перехід» - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2, 5.36.1, 5.36.2, 5.37.1, 5.37.2 ПДР, дорожньою розміткою 1.14.1, 1.14.2, 1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки шириною тротуарів чи узбіччя, який розташований навпроти буд. №29, що по вул.. Грушевського в м. Коростень та в порушенні вимог пунктів 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, в яких сказано:
-Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;
-Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека,
виявивши перед нерегульованим пішохідним переходом транспортні засоби, що
слідували в попутному напрямку та зупинилися, рухаючись по сусідній смузі не зменшив швидкості і не зупинився, щоб переконатися, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена небезпека, продовжив рух з попередньою швидкістю та скоїв наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул. Грушевського по пішохідному переходу з права на ліво.
В результаті дорожньо-транспортної події неповнолітньому ОСОБА_7 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому лобної кістки зі зміщенням, перелому верхньої стінки лівої орбіти та передньої стінки правої гайморової пазухи без зміщення, гемологічного забою лобної долі, набряку головного мозку, гематоми лівої лобної, пара орбітальної та тім`яної ділянок, множинних саден тулуба та кінцівок, кровили вів в конюктиви очей, агнгіопатії сітки ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 306 від 24.09.2020 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.
Порушення водієм ОСОБА_3 , вимог пунктів 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням дорожньо-транспортної події та її наслідками.
Своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що 09.09.2020р. близько 20.30 години він на автомобілі ОСОБА_8 НОМЕР_2 разом із дитиною їхав по вул.Грушевського в м.Коростені в напрямку вул.Селезньова і не побачив дитину та збив її. Зупинився, почав надавати дитині допомогу. Вказує, що виявив неуважність і не хотів цієї події, до того є в його салоні була власна дитина. Він оплатив лікування потерпілій дитині, і його законний представник до нього претензій не має. Просив його суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами так як заробляє на життя підробляючи послугами таксі.
Неповнолітній потерпілий та його законний представник в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву в якій просили провести судовий розгляд за їх відсутності, претензій до обвинуваченого не мають.
Відповідно до вимог ст..349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, а саме показання потерпілої, свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Як особа, обвинувачений середнього віку, раніше не судимий, на спеціалізованих обліках не знаходиться, працює без реєстрації трудових відносин, характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та мітір інваліда, вчинене ним кримінальне правопорушення є необережним.
Призначаючи покарання, відповідно до ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи та наслідки кримінального правопорушення, особу винного, його відношення до вчиненого - визнання вини в повному обсязі, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність судимості, позицію потерпілого щодо покарання обвинуваченого, який не наполягав на суворому покаранні, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченим має бути покарання передбачене санкцією інкримінуємої статті у виді позбавлення волі, однак без ізоляції від суспільства із застосуванням ст..75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а також без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так як обвинувачений був тверезий, таке право є життево-важливим для обвинуваченого, втрата якого може призвести до втрати засобів для існування та утримання дітей і матері.
Доля речових доказів вирішується згідно ст.100 КПК України.
Судові витрати 3269 гривень на залучення експертів необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Під час досудового слідства запобіжний захід обвинуваченому не обирався, арешт на майно не накладений, цивільний позов по справі не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368- 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки встановивши йому іспитовий строк на 1 рік, якщо протягом цього строку він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Речові докази по справі :
медичну карту ОСОБА_9 повернути до Коростенської центральної міської лікарні;
- оптичний диск зберігати в матеріалах кимінального провадження;
Судові витрати по справі 3269 гривень на залучення експертів стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя Коростенського
міськрайонного суду ОСОБА_1