Справа № 931/790/20
Провадження № 1-кп/931/106/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Локачах кримінальне провадження № 0000097 від 18.05.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 на початку травня 2020 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, перебуваючи на території господарства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, викрав клітку із металевої сітки, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 збитки на суму 812,50 грн, що підтверджується висновком експерта № 393 від 26.05.2020 року.

Крім того, 17.05.2020 року біля 22 год. ОСОБА_4 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, перебуваючи на території господарства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу, таємно, викрав клітку із металевої сітки, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 збитки на суму 812,50 грн, що підтверджується висновком експерта № 393 від 26.05.2020 року.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав повністю, пояснив, що шкодує про вчинене, щиро кається, більше такого не повториться.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання, в якому просить судовий розгляд проводити без його участі, обвинувачення підтримує, просить визнати ОСОБА_4 винним та призначити йому покарання в межах санкції статті, зазначає, що збитки, завдані кримінальними правопорушеннями, йому відшкодовано в повному обсязі, цивільним позов заявляти не буде.

Обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, вперше притягається до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце реєстрації та проживання, відшкодував завдану шкоду потерпілому, вчинені ним злочини, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України та покладенням у відповідності до ст.76 КК України певних обов`язків.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 які були застосовані на стадії судового провадження, виходячи із даних про особу останнього та його належної поведінки, до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін - особисте зобов`язання.

Цивільний позов не заявлено

Процесуальні витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1307,6 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік,

за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно визначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити попередню - особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.
Речові докази: дві металеві клітки , які передані під збережну розписку ОСОБА_5 - залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1