печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 21.10.2019 про закриття кримінального провадження №0001232,-

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчому судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 21.10.2019 про закриття кримінального провадження №0001232.

Обґрунтовуючи вищезазначену скаргу, зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та передчасною, а відтак підлягає скасуванню в судовому порядку. Зазначає, що в ході досудового розслідування слідчий не визначив процесуальний статус заявника в кримінальному провадженні, не здійснив допит заявника та свідків у провадженні, не надав можливості заявнику долучити докази вчинення злочину та не дослідив всі обставини, зазначені в заяві про вчинення злочину.

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просить провести розгляд скарги без його участі. Вимоги скарги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Водночас Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві, скеровано слідчому судді для вивчення матеріали закритого кримінально провадження № 0001232 від 26.12.2018.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею, з урахуванням викладеного, принципу диспозитивності кримінального провадження, визнано можливим розглянути скаргу у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, матеріали закритого кримінального провадження № 0001232, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001232 від 26.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 21.10.2019 кримінальне провадження № 0001232 від 26.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України закрито, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, та залежно від того, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, на власний розсуд визначає об`єм слідчих та процесуальних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування слідчим було здійснено ряд слідчих (розшукових) дій, а саме: допит свідків судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 /а.м. 96-112/, судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 /а.м. 114-118/, витребувано та отримано від СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві копії матеріалів кримінального провадження №0000004 від 03.01.2018 /а. м. 46-83/, витребувано та отримано від Шевченківського районного суду м. Києва копії матеріалів справи № 761/32257/18 /а.м. 85-94/.

Як вбачається, постанова про закриття кримінального провадження №0000004 вже виступала предметом контролю з боку слідчого судді, та постанова слідчого від 26.03.2019 про закриття кримінального провадження була скасована ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 03.06.2019 у справі №757/17612/19-к. Підставою для скасування стало те, що слідчим не допитано ОСОБА_3 , тоді як посилання слідчого на неявку останнього необґрунтовані, оскільки здійснення виклику не підтверджено матеріалами провадження.

Після скасування судового рішення слідчим здійснено повторний виклик ОСОБА_3 . Повістка про виклик ОСОБА_3 на 06.09.2019 вручена 29.08.2019, повістка про виклик на 12.09.2019 вручена 07.09.2019.

Таким чином, виклик заявника здійснено належним чином, завчасно, у спосіб та в порядку, що відповідають вимогам ст. 135 КПК України. Проте, згідно матеріалів справи, заявник для допиту в призначений час не з`явився.

Зібраним в ході досудового розслідування даним в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку, як окремо, так і в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Водночас, перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Аналізуючи фактичні дані досудового розслідування, належна правова оцінка яким наведена в оскаржуваній постанові, слідчий суддя вважає, що об`єктивних даних, які б свідчили про наявність в діях судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, не встановлено.

Зокрема суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, характеризується прямим умислом.

Будь-яких даних про наявність у особи, щодо якої подана заява про вчинення злочину, умислу на постановлення завідомо неправосудного судового рішення відносно ОСОБА_3 досудовим розслідуванням не встановлено.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 126 Конституції України суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Європейська Комісія "За демократію через право" (Венеційська Комісія) у Доповіді стосовно незалежності судової влади, схваленій на 82-му пленарному засіданні, яке відбулось 12-13 березня 2010 року, встановлюючи межі "функційного імунітету суддів", визначила його як імунітет від кримінального переслідування за діяння, вчинені під час виконання своїх функційних обов`язків судді, за винятком умисних злочинів, зокрема отримання хабаря (пункт 61).

Незалежність і недоторканність судді гарантують Конституція та закони України; вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється; суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частини перша, друга статті 126, частина перша статті 129 Основного Закону України).

Для перегляду судового рішення в законі встановлюються відповідні процедури судочинства, які передбачають оскарження судового рішення та надання йому юридичної оцінки компетентним судом.

Отже, суддю може бути притягнуто до кримінальної відповідальності лише у випадку, коли правопорушення вчинено умисно, має місце свавільне зловживання повноваженнями судді, що перешкоджає здійсненню правосуддя чи переслідує нелегітимні цілі (заподіяння шкоди іншим особам або суспільним інтересам тощо), прикриваючись виконанням вимог закону.

Не може бути наслідком притягнення до кримінальної відповідальності судді лише за факт постановлення ним судового рішення, яке, за суб`єктивним розумінням будь-якої особи, є "неправосудним" (зокрема, у разі незгоди з цим рішенням), навіть у разу скасування такого судового рішення в передбаченому процесуальним законом порядку.

Підстав для висновку, що в ході нового досудового розслідування можуть бути встановлені додаткові обставини, слідчим суддею не встановлено і скарга на постанову про закриття кримінального провадження таких підстав не містить. Посилання на непроведення допиту заявника слідчий суддя вважає непереконливими, оскільки слідчим вжито належних заходів для забезпечення права заявника надати показання, проте останній цим правом не скористався. В свою чергу слідчим об`єктивно оцінено позицію заявника, викладену в заяві про вчинення злочину, у сукупності та взаємозв`язку із зібраними доказами, а підстави вважати, що допит заявника може вплинути на правильність прийнятого слідчим рішення наразі відсутні.

Оцінивши вищенаведені обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність висновок слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, а відтак не вбачає підстав для задоволення скарги.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 21.10.2019 про закриття кримінального провадження №0001232 - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1