Справа № 487/5626/20
Провадження № 1-кп/487/736/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.10.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000224 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, ОСОБА_8 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України
ВСТАНОВИВ:
До суду з Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області в порядку ст..283 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000224 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, ОСОБА_8 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України

Вказане кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м.Миколаєва.

У судовому засіданні прокурор просив обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначити до судового розгляду.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки його складено після закінчення строків досудового розслідування, шо є підставою для закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав, клопотання свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 заперечував.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисники просили клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного:

Положеннями п.3 ч.2 ст.314 КПК України законодавець закріпив обставини, наявність яких, є підставою для прийняття судом рішення про повернення обвинувального акту прокурору, а саме його не відповідність вимогам КПК України.

Відповідно до змісту ст. 283, ч. 2 п. 3, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є остаточним процесуальним документом досудового слідства в якому викладається суть і підстави обвинувачення, визначається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ст.291 ч.2 КПК України.

З аналізу положень ст. 291 КПК України слідує, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як слідує із тексту обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 обвинувачується у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність.

Щодо твердження захисника ОСОБА_4 , що слідчим обвинувальний акт було складено, а прокурором затверджено після закінчення строків досудового розслідування кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відомості про кримінальне правопорушення у даному кримінальному проваджені внесено до ЄРДР 03.08.2018 року за №0000224.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000224 від 03.08.2018 року, обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення 24.10.2019 року; обвинуваченій ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення 11.02.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 09.04.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до 10 місяців (внаслідок технічної помилки у реєстрі зазначено до 19 місяців) тобто до 24.08.2020 року.
30.07.2020 року, згідно статті 290 КПК України, прокурором прийнято рішення та повідомлено сторонам про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.

Залишок строку досудового розслідування кримінального провадження становив 26 днів.

29.09.2020 року сторона захисту завершила ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

30.09.2020 року складено та затверджено прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

30.09.2020 року обвинувальний акт прокурором було скеровано до суду.

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_4 є безпідставними та грунтуються на хибному трактуванні норм КПК України.

З урахуванням встановленого, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 та повернення обвинувального акту прокурору

Обвинувальний акт складено у відповідності до ст.291 КПК України.

Підстави для прийняття рішень, передбачених ст..314 ч.3 п.п.1-4 КПК України відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000224 від 03.08.2018 року призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заявила клопотання про скасувати арешт з наступного майна:
- мобільного телефону мапки "HUAWEI Xonor 7X" з сім-картою оператора мобільного зв`язку "Водафон" номер НОМЕР_1 та картою пам`яті на 4 Gb, двох старих системних блоків, які належать на праві власності ОСОБА_10 ; грошові кошти в розмірі 10100 грн., які належать на праві власності ОСОБА_11 ; грошові кошти в розмірі 7700 доларів США, які належать на праві власності подружжю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.04.2020 рок, під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_4 зазначила, що ухвала слідчого судді, щодо накладення арешту на вказане майно є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, винесеною з порушенням норм кримінального процесуального закону, оскільки, вказане майно було вилучено у домоволодінні АДРЕСА_1 , під час обшуку, проведеного на думку захисника з явними порушеннями норм діючого КПК України.
Крім того, вказала, що вищезазначене майно, є власністю матері та вітчима ОСОБА_7 , та не має жодного доказового значення у даному кримінальтному провадженні, натомість застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, є грубим порушенням прав його власників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

У судовому засіданні прокурор вважав клопотання передчасно заявленим та просив відмовити у його задоволенні за необгрунтованістю, оскільки адвокатом ОСОБА_4 не доведено, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на вказані речі та грошові кошти, з урахуванням того, що вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_5 вважали, що клопотання є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.04.2020 року було накладено арешт на майно, вилучене під час проведення 24.10.2019 року, санкціонованого слідчим суддею обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , зокрема на мобільний телефон марки "HUAWEI Xonor 7X" з сім-картою оператора мобільного зв`язку "Водафон" номер НОМЕР_1 та картою пам`яті на 4 Gb, два системні блоки, грошові кошти в розмірі 10100 грн. та 7700 доларів США.
Арешт майна, слідчим суддею було застосовано з метою забезпечення збереження речових доказів, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що арешт на майно накладено обґрунтовано, на даний час судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, зазначені речі та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному проваджені, які підлягають дослідженню під час дослідження доказів судом.

Скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання меті кримінального провадженню, шляхом приховування, використання, передачі вказаного майна, яке є речовим доказом.

У противагу вищевикладеному, заявником не доведено, що на даний час у кримінальному проваджені відпала потреба в арешті зазначеного майна, також суд вважає недоведеним, що вилученні речі є власністю ОСОБА_10 , а грошові кошти належать безпосередньо ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

З урахуванням зазначеного, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 слід відмовити.

Інших клопотань сторонами кримінального провадження не заявлено.

Керуючись ст. ст.170,174, 291, 314, 316 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000224 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, ОСОБА_8 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 20 жовтня 2020 року 11-00 годину.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1