Справа №590/334/20
№ провадження 1-кп/590/162/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.08.2020 року Ямпільський районний суд
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ямпіль кримінальне провадження відносно:
ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Дорошівка Ямпільського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою. одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
15 червня 2020 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України
за участі учасників судового провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3
У С Т А Н О В И В :
У точно невстановлений в ході досудового розслідування день та час, приблизно в середині жовтня 2018 року ОСОБА_3 маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, знаходячись біля домогосподарства ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де впевнившись в тому, що вдома нікого не має і його дії будуть непомітними для потерпілого та сторонніх осіб, проник на територію вказаного господарства, звідки шляхом зриву навісного замка на дверях будинку, проник в середину. Перебуваючи в середині будинку, ОСОБА_3 таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме холодильник марки «Samsung» RL 29THCSW вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 338 від 20.03.2020 та довідки ПП ОСОБА_6 від 13.02.2020 становить 5889,00 грн.
Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5889,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.3 ст.185 КК України винним себе визнав повністю, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, підтвердив суду факт скоєння ним десь в середині жовтня 2018 року /точної дати та часу не пам`ятає/ з будинку потерпілої ОСОБА_5 крадіжки холодильника марки «Samsung» RL 29THCSW. З вартістю викраденого майна згоден. При цьому детально розповівши про всі фактичні обставини, за яких ним було вчинено даний злочин. Розкаюється, просив суворо не карати.
Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю та його дії кваліфікує:
- за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Так суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. Також суд враховує дані про особу винного, який є особою молодого віку, має середньо-спеціальну освіту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується формально - скарг на нього не надходило. Обвинувачений одружений, утриманців не має, офіційно не працює, з його слів працює не офіційно в м.Києві, на час вчинення злочину не судимий.
В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненому злочині, критично оцінив свої дії, розкаявся, заподіяна злочином шкода ним потерпілій відшкодована. Крім того, обвинувачений сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.
Потерпіла претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру не має.
Тому, в якості обставин, що пом`якшують покарання: - щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин; - активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину, - добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавленні волі строком на 3 роки.
Не зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, підстав для застосування ст. 69 КК України судом не вбачається, оскільки обставини справи свідчать про недостатність факторів знижуючих ступінь тяжкості злочину, що б давало суду підстави для застосування ст. 69 КК України при призначенні підсудному покарання.
Остаточно призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує таке.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
При призначенні покарання за злочин (злочини), про який (які) стало відомо після ухвалення першого вироку, яким призначено покарання, від відбування якого особу звільнено згідно з положеннями ст. 75 КК, суд має вирішити питання про можливість звільнення від відбування покарання з іспитовим строком з урахуванням усіх вчинених злочинів.
Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів у тих випадках, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засновано на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк у порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК. Вказане узгоджується з правозастосовною практикою Верховного Суду, викладеною у постановах № 51-2631кмо19 від 23.09.2019р., № 51-658км19 від 10.12.2019р. та ін.
З матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2020р. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Вказаний вирок набрав законної сили 16 липня 2020р.
На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України враховуючи, що злочин за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив до постановлення вироку Шосткинським міськрайонного суду Сумської області від 15 червня 2020р., приймаючи до уваги кількість злочинів, які утворюють реальну сукупність, разом з тим відсутність тяжких наслідків, суд вважає необхідним шляхом поглинання покарання призначеного даним вироком, покаранням, призначеним за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 червня 2020 р., визначити обвинуваченому за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Проте, з огляду на установлені пом`якшуючі обставини, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому слід звільнити останнього на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки, з покладанням на період дії іспитового строку обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
На думку суду, саме такий вид і розмір покарання є співмірним діянню і характеристиці особи та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у рамках кримінального провадження не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст..100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 370, 374 КПК України, суд-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, і за цим законом призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 червня 2020 року, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.
Речовий доказ: Двокамерний холодильник марки «Samsung» RL 29THCSW, що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутим власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя : ОСОБА_1