УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду скаргу ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести відомості до ЄРДР на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення працівниками Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

У скарзі ОСОБА_3 зазначає, що 18.09.2020 він через адміністрацію установи попереднього ув`язнення подав до ДБР заяву про вчинення кримінального правопорушення слідчим ОСОБА_5 , однак в порушення вимог ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Скаржник та його представник у судовому засіданні вимоги скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, згідно із ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутності представника органу досудового розслідування, який не з`явився, на підставі наданих доказів.

Із наданих сканокопій матеріалів за зверненням ОСОБА_3 слідує, що останній звернувся із заявою до ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, яка була зареєстрована 25.09.2020, в якій вказав на вчинення, на його думку, слідчим СВ Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який незаконно, на його думку, вручив йому 31.07.2019 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України. Вказує, що в матеріалах справи №0000160 містяться докази вини скаржника у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за якою 14.06.2019 йому було повідомлено про підозру та вину у вказаному правопорушенні він визнає. 16.09.2020 суддею Хмельницького міськрайонного суду було визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, хоча докази його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, відсутні.

08.10.2020 року Територіальним управлінням ДБР розташованим у м. Хмельницькому направлено ОСОБА_3 листа №Є-5372/14-01-03-20, яким фактично відмовлено у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР у зв`язку із тим, що заява не містить обставин, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, звернення направлено за належністю до СУ ГУНП в Хмельницькій області для вирішення по суті в межах компетенції.

Положеннями частини 1ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Як вбачається зі сканокопій матеріалів розгляду звернення ОСОБА_3 , викладені ним обставини вчинення, на його думку, слідчим СВ Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 кримінального правопорушення не містять конкретних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення безпосередньо вищевказаними особами. У тексті заяви не зазначено відомостей, які б вказували на їх злочинний характер, а тому неможливо зробити висновок про те, що у цій заяві містилось повідомлення про вчинення злочину.

Аргументи ОСОБА_3 про можливе вчинення слідчим злочину ґрунтуються на його суб`єктивній незгоді із діями представника органу досудового розслідування, який реалізуючи свої повноваження, надані йому КПК України, оголосив ОСОБА_3 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Разом з тим, згідно з вимогами ст. 94, ст. 278 КПК України оцінка доказів у кримінальному провадженні та встановлення достатності підстав для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікація дій підозрюваного належать до виключної компетенції прокурора та слідчого, та в жодному випадку не пов`язані з суб`єктивним розсудом інших учасників процесу.

При цьому, згідно з вимогами ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий та прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тобто, процесуальна діяльність вищевказаних суб`єктів владних повноважень в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Окрім того, із тексту заяви про вчинення кримінального правопорушення та пояснень скаржника у судовому засіданні слідує, що 16.09.2020 року Хмельницьким міськрайонним судом ухвалено вирок, яким скаржника визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а отже докази, якими обґрунтовувалася підозра ОСОБА_3 були предметом дослідження у ході розгляду Хмельницьким міськрайонним судом кримінального провадження №0000160. Вирок, згідно пояснень скаржника у судовому засіданні, оскаржено в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення повного тексту рішення.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1