ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/2174/20 Суддя доповідач ОСОБА_1
№ 1-кс/953/8944/20
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000099 від 22.10.2020 за частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 204, частиною 3 статті 28 частиною 1 статті 204 КК України, -

в с т а н о в и л а:
19.11.2020 старший слідчий з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Харківській області, за погодженням з прокурором відділу Харківської обласної прокуратури, звернувся з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього решту із застосуванням електронного засобу контролю з покладенням певних обов`язків.
В обґрунтування клопотання слідчим було зазначено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, у складі організованої групи з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у період часу з січня по листопад 2019 року, на території Дніпропетровської області, м. Павлоград, за відсутності дозвільних документів, усвідомлюючи відсутність необхідної знань та інформації щодо якості і характеристик товару терміну придатності, умов зберігання, медичних застережень при споживанні, вмісту нікотину, відсутність технологічного циклу виробництва тютюнових виробів, незаконно виготовляли підакцизні товари тютюнові вироби, та незаконно збували, зберігали та транспортували з метою збуту незаконно виготовлені тютюнові вироби, які згідно з висновками експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №№3489/15505/16831-16834/16835-16837 від 16.10.2020, №№3490/15503/16799-16804/16805-16809 від 16.10.2020,№№3488/15504/16810-16820/16821-16830 від 16.10.2020, є тютюновими виробами та встановлено, що маркування наданих на дослідження виробів, не відповідає вимогам статті 11, пункту 3 абзацу 9 та пункту 4 абзацу 3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», розділу VI, пунктам 226.2, 226.11 Податкового кодексу України, статті 12, абзацам 1,2,3 Закону України «Про заходи попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», статті 4 (4) Закону України «Про захист прав споживачів».
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2020 клопотання задоволено частково.
Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонено підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в період доби з 23-00 год. до 06-00 год. наступного дня, строком на 1 місяць 14 дні, тобто до 03.01.2021, в межах строку досудового розслідування.
Покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; 4) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 23-00 год. до 06-00 год. наступного дня; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановлено строк дії ухвали до 03.01.2021.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді.
В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не навів жодного підтвердження неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .
Вважає, що матеріали досудового розслідування лише підтверджують належне та сумлінне ставлення ОСОБА_6 до своїх процесуальних обов`язків. Зокрема, наявні в матеріалах досудового розслідування протоколи допитів, підписані повістки свідчать про сумлінне виконання процесуальних обов`язків та дотримання всіх вимог слідчого. В тому числі, ОСОБА_6 сумлінно прибував за кожним викликом слідчого з іншої області, що підтверджується підписаними повістками та повністю спростовує як доводи слідчого, так і необґрунтований висновок слідчого судді щодо можливого невиконання процесуальних обов`язків.
В оскаржуваній ухвалі одразу ж після обґрунтування повідомлення про підозру слідчий суддя зробив висновок про встановлення наявності ризиків без їх належного обґрунтування як слідчим, так і слідчим суддею.
Посилання слідчого судді на існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України судді є необґрунтованим. Слідчим суддею абсолютно не взято до уваги той факт, що наявні в матеріалах справи докази повністю спростовують наявність будь-яких ризиків, про які зазначає слідчий та слідчий суддя.
Як вбачається з оскаржуваного судового рішення слідчий суддя, окрім як посилань на тяжкість покарання, яке ймовірно може бути призначене ОСОБА_6 , не наводить жодних аргументів щодо існування ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України та не підтверджує їх жодними доказами. Жодних доводів, а більше того доказів щодо того, яким саме чином та з яких підстав ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування зазначено не було.
Також в оскаржуваному судовому рішенні слідчий суддя зазначає про наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, однак жодного доводу та посилання хоч на якісь докази, які хоча б опосередковано це підтверджували судом в оскаржуваному судовому рішенні не наводиться.
Провадження триває близько року, а ОСОБА_6 навіть не намагався зустрітись зі свідками з метою впливу на них. Жодного доказу який би хоч побічно вказував на такі спроби слідчим не наведено.
Щодо того, що на теперішній час встановлюються особи, які можуть бути допитані в якості свідків, слід зазначити, що ОСОБА_6 не відомі і приблизно особи, які встановлюються органом досудового розслідування, оскільки органом досудового розслідування не було відкрито (надано для ознайомлення) матеріалів досудового розслідування, оскільки він просив захисника не ознайомлюватись з матеріалами справи (не захищатись на даній стадії провадження), щоб усунути жодні натяки на можливість обізнаності та можливості впливу на учасників провадження чи події.
Стосовно зазначеного слідчим суддею ризику вчинення іншого правопорушення, без будь-якого його обґрунтування та підтвердження доказами, слід звернути увагу суду, що ОСОБА_6 раніше не притягався до відповідальності, кримінальне провадження триває близько року і за цей час він навіть до адміністративної відповідальності не притягався, а тому цей ризик, як і інші, є лише припущеннями слідчого, які не перевірив слідчий суддя та не дослідив докази, наявні в матеріалах справи, які є не підтвердженими навіть побічними доказами наданими суду та стороні матеріалами. Крім того, ОСОБА_6 жодного разу до кримінальної відповідальності не притягався, судимостей не має, має зареєстроване постійне місце проживання, тобто міцні соціальні зв`язки.
З огляду на норми КПК України, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, захисник вважає, що слідчим суддею проігноровано вимоги чинного законодавства та порушення слідчим положень КПК України щодо обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зокрема, окрім припущень слідчого щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, ним не наведено жодних обґрунтувань реальності таких ризиків та не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.
Зауважує, що у повідомленні про підозру немає жодного епізоду з ОСОБА_6 , а отже немає підстави для застосування запобіжного заходу взагалі.
Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явилися, заяв про відкладення розгляду або проведення судового засідання за їх відсутності не надали.

Враховуючи стислі строки, регламентовані частиною 2 статті 422 КПК України, колегія судів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , прокурора, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Звертаючись з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, слідчий посилався на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу у розмірі від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів та у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення, є підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на свідків у вказаному провадженні, та продовжити протиправну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Задовольняючи частково клопотання слідчого слідчий суддя, враховуючи існування ризиків, передбачених пункту 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, та з метою їх запобігання, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; даних про особу підозрюваного, дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирав для ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, на строк 1 місяць 14 дні, тобто до 03.01.2021.
З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 182КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З матеріалів судового провадження вбачається, що в провадженні слідчого управління ГУ ДФС у Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000099 від 29.10.2020 за частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 204, частиною 3 статті 28 частиною 1 статті 204 КК України.
05.11.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 204, частиною 3 статті 28 частиною 1 статті 204 КК України.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Колегія суддів вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам статті 196 КПК України.
Так, судом першої інстанції встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів, офіційно не працює, раніше не судимий.
Колегія суддів, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 тяжкого та нетяжкого злочинів, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, погоджується з висновком слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
За викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 спростовуються матеріалами судового провадження та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2020 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: