Справа № 522/7340/18
Провадження № 1-кп/522/1111/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001494 від 01.06.2017 року, стосовно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Арциз, Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, керівник гуртку ДЦЮ «Самоцвіт», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
- у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ( в ред. Закону № 586-VI від 24.09.2008 року).
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

представник потерпілого - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.
Так, 01 червня 2017 року приблизно о 13:10 годині водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. 10 Квітня, що у Приморському районі м. Одеса, з боку вул. Градоначальницької в напрямку вул. Розкидайлівська, при під`їзді до нерегульованого перехрестя вул. 10 Квітня вул. Розкидайлівська, який регулювався дорожніми знаками: 2.1 «Дати дорогу» та 5.7.2 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом» згідно з Правилами дорожнього руху України, виконуючи маневр лівого повороту з проїзної частини вул. 10 Квітня на проїзну частину вул. Розкидайлівська, на якій організовано односторонній рух, був не уважним і за дорожньою обстановкою не слідкував, перед зміною свого напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху; не зайняв відповідного крайнього лівого положення на проїзній частині вул. Розкидайлівська, та почав виконувати маневр перестроювання із своєї правої смуги руху проїзної частини в бік парковки, перетинаючи при цьому ліву смугу попутного для себе напрямку руху проїзної частини, де не витримав безпечного бокового інтервалу між транспортними засобами, допустив зіткнення з мотоциклом «Honda VT 750», р.н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який здійснював рух по лівій смузі проїзної частини вул. Розкидайлівська, з боку вул. Садіковської в напрямку вул. Старопортофранківської, тобто у попутному з автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 напрямку руху, зліва від автомобіля.

Після зіткнення мотоцикл «Honda VT 750», р.н НОМЕР_2 у неконтрольованому стані виїхав на межі проїзної частини вліво по ходу свого напрямку руху, де на вказаній автомобільній парковці здійснив зіткнення з припаркованим на парковці автомобілем «HYUNDAI ix35», р.н. НОМЕР_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла «Honda VT 750» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо-суглобового скалкового перелому зовнішнього виростка великогомілкової кістки правої гомілки, закритого підголівчастого перелому малогомілкової кістки правої гомілки, з якими був госпіталізований до КУ «Міська клінічна лікарня №1», та які відповідно відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, водій ОСОБА_3 своїми діями допустив порушення вимог п.п. 2.3. (б), 10.1., 10.4, 13.1. Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія:

п. 2.3. ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 10.1. ПДР «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
п. 10.4. ПДР «Перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам»;
п. 13.1 ПДР «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ( в ред. Закону № 586-VI від 24.09.2008 року).
Позиція учасників судового розгляду.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав, і заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності із підстав вказаних у ст. 49 КК України.
Прокурор не заперечив проти закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого заперечував проти закриття кримінального провадження.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ( в ред. Закону № 586-VI від 24.09.2008 року), тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, який на момент вчинення злочину карався штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в ред. Закону № 4025-VI від 15.11.2011 року), злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше більш м`яке покарання за винятком основного покарання у видіштрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України ( в ред. Закону № 1183-VII від 08.04.2014 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, питання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті ( у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із постановою судді Касаційного кримінального суду Верховного суду по справі №760/18016/15-к від 19.04.2019 року, "Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності."
Відповідно до ч.1 ст.49 КК обчислення строку давності починається з дня скоєння злочину. Часом скоєння злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або допущення бездіяльності. Отже, днем скоєння злочину, за ст.49 КК, слід уважати добу, до закінчення якої особою було вчинено дію або допущено бездіяльність, які є ознаками об`єктивної сторони складу злочину.
З урахуванням того, що діяння, яке ставиться в провину ОСОБА_3 , мало місце 01.06.2017 року, на даний час пройшло три роки з моменту вчинення злочину, а обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючих обставин, суд вважає за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

При цьому, рішення щодо цивільного позову суд не уповноважений приймати у разі закриття кримінального провадження, а тому його варто залишити без розгляду.
На підставі ст. 49 КК України, керуючись ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285-286, 288, 318-380, 372, 395 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001494 від 01.06.2017 року - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ( в ред. Закону № 586-VI від 24.09.2008 року) у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0001494 від 01.06.2017 року стосовно ОСОБА_3 за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ( в ред. Закону № 586-VI від 24.09.2008 року) - закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення злочину залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .
11.08.2020