УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту у кримінальному провадженні № 120 201 101 300 016 21 від 29.05.2020, у якому
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Кирнасівка Тульчинського р-ну Вінницької області, громадянин України, українець, з середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюється за ч. 4 ст. 296 КК України,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 30.05.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ст. ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2020 до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 24.09.2020 включно.

Строк досудового розслідування цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2020 продовжено до шести місяців, тобто до 30.11.2020, отже, саме в цих межах можливе продовження строку дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу.

Прокурор вважав, що на даний час продовжують існувати ризики, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити незаконний вплив на свідків, інших підозрюваних та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Захисник та підозрюваний не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін, вивчивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку ст. 199 КПК.

Відповідно до ст. 199 КПК на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під домашнім арештом з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під домашнім арештом, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом.

Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про високу ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду.

Надаючи оцінку ризику вчинення підозрюваним незаконного тиску на інших підозрюваних, свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків у вигляді призначення покарання до семи років позбавлення волі у невизначеному майбутньому, тобто у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину доводить, що ОСОБА_5 з високою ймовірністю може з вчинити дії, спрямовані на незаконний вплив на інших підозрюваних, свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадження з метою зміни останніми наданих раніше показань.

Крім того, ризик знищення, зміни або спотворення речей та документів, які мають доказове значення у провадженні, також продовжує існувати з огляду на те, що органом досудового розслідування не здійснений увесь необхідний обсяг слідчих дій.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених прокурором, позиції сторони захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ст. 199 КПК.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом по 23 листопада 2020 року включно, поклавши на підозрюваного обов`язок не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора у цьому кримінальному провадженні, слідчого судді, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну місця проживання;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утриматися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними, потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1