Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/4730/20 номер провадження 1-кп/215/688/20
ВИРОК
іменем України

23 листопада 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження внесені до ЄДРД за №0000868 від 14.07.2020р. по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, перебуваючого під наглядом у лікаря-нарколога з грудня 2007 року з приводу психічні поведінкові розлади вживання алкоголю, синдром залежності та у лікаря-психіатра з 1978 року з приводу легкої розумової відсталістю, з 2011 року за медичною допомогою не звертався, знятий з місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а саме: 14.05.2020р. постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_7 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; 26.06.2020р. постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_7 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; відповідних висновків для себе не зробив та вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так, 10.07.2020р. ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив сварку зі своїм племінником ОСОБА_4 , під час якої погрожував йому фізичною розправою, ображав його словами, нецензурною лайкою. Під час криків та образ ОСОБА_4 , побоюючись фізичного впливу з боку ОСОБА_7 , зачинився у одній із кімнат вказаної квартири, таким чином уникаючи психологічного насильства з боку ОСОБА_7 . Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_4 зазнав психологічних страждань та погіршення якості життя, що виразилось у тому, що ОСОБА_4 погано себе почував та був вимушений на тривалий проміжок часу не покидати одну кімнату вищевказаної квартири.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 12.07.2020 ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив сварку зі своїм племінником ОСОБА_4 під час якої погрожував йому фізичною розправою, ображав його словами, нецензурною лайкою. Під час криків та образ ОСОБА_4 , побоюючись фізичного впливу з боку ОСОБА_7 зачинився у одній із кімнат вказаної квартири, таким чином уникаючи психологічного насильства з боку ОСОБА_7 . Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_4 зазнав психологічних страждань та погіршення якості життя, що виразилось у тому, що ОСОБА_4 , погано себе почував та був вимушений на тривалий проміжок часу не покидати одну кімнату вищевказаної квартири.

В подальшому, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 13.07.2020р. ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ображав свого племінника ОСОБА_4 в грубій формі словами, нецензурною лайкою. Під час криків та образ ОСОБА_4 побоюючись фізичного впливу з боку ОСОБА_7 , зачинявся у одній із кімнат вказаної квартири, таким чином уникаючи психологічного насилля з боку ОСОБА_7 . Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_4 зазнав психологічних страждань та погіршення якості життя, що виразилось у тому, що ОСОБА_4 погано себе почував та був вимушений на тривалий проміжок часу не покидати одну кімнату вищевказаної квартири.

Отже, вказаними діями, ОСОБА_7 заподіяв своєму племіннику ОСОБА_4 систематичні психологічні страждання, що призвели до психологічних страждань останнього та погіршення якості його життя.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ст. 126-1 КК України визнав повністю, дав показання про обставини скоєння кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що він проживає за одною адресою АДРЕСА_1 , зі своїм племінником ОСОБА_4 . Точної дати не пам`ятає, літом 2020р., перебуваючи в квартирі за місцем мешкання, вчинив сварку зі своїм племінником ОСОБА_4 , під час якої погрожував йому фізичною розправою, ображав його словами, нецензурною лайкою. Під час криків та образ ОСОБА_4 , побоюючись фізичного впливу з боку ОСОБА_7 зачинився у одній із кімнат вказаної квартири. Аналогічні події відбувалися декілька раз, протягом декількох днів.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, за ознаками домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про обвинуваченого, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, перебуваючого під наглядом у лікаря-нарколога з грудня 2007 року з приводу психічні поведінкові розлади вживання алкоголю, синдром залежності та у лікаря-психіатра з 1978 року з приводу легкої розумової відсталістю, з 2011 року за медичною допомогою не звертався, раніше не судимий.

Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 126-1 КК України у виді громадських робіт, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

п р и г о в о р и в:
обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Відповідно до ч. 2 ст. 56 КК України, громадські роботи можуть відбуваються не більш як чотири години на день.
Дію запобіжного заходу ОСОБА_5 обраного ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.08.2020р., у виді особистого зобов`язання, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя: