Справа № 165/2418/20 Провадження № 11-сс/802/530/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 28 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 28.08.2020 задоволено клопотання слідчого СВ Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , погоджене начальником Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 26 жовтня 2020 року включно, без застосування застави щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Городна Любомльського району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , із професійно-технічноюосвітою, не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, у якій просить переглянути йогоз мотивів незаконності та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Посилається на те, що стороною обвинувачення не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України. Стверджує, що його підзахисний має постійні місце проживання і реєстрації, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та є раніше не судимим. Крім того, посилається на те, що свідки у даному кримінальному провадженні допитані, слідчі дії проведені, а залишилося провести лише експертизи, на результати яких підозрюваний не має жодного впливу. З огляду на наведене просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із або без застосування електронних засобів контролю.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили скасувати судове рішення і застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, прокурора, яка апеляцію заперечила і просила рішення слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно застосував щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 28 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості №0000668 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Відповідно до вимог ст.ст.208, 276, 277, 278 КПК України 28 серпня 2020 року ОСОБА_7 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України стверджується протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , протоколом огляду місця події та іншими доказами у справі.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який згідно зі ст.12 КК України, за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких.

Матеріалами провадження стверджується, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, що свідчить про недостатність у нього наявних соціальних зв`язків.
На думку суду апеляційної інстанції, під час розгляду клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 стороною обвинувачення доведено, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та доведеним слідчим і прокурором під час судового розгляду провадження, а саме: можливостям підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Тому доводи захисника про недоведеність стороною обвинувачення передбачених ст.177 КПК України ризиків, апеляційний суд вважає голослівними.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_7 має постійні місце проживання і реєстрації, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та раніше не судимий, хоча і мають місце, однак, не можуть слугувати виключною підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, так як не спростовує доведених стороною обвинувачення ризиків.
Вказані обставини підтверджують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та виключають можливість звільнення ОСОБА_16 з-під варти, як про це прохає сторона захисту.
Тому, з урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин вчиненого злочину, апеляційний суд вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання першим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 28 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді