УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зміну запобіжного заходу
20 липня 2020 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000369 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 по його обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Вказане кримінальне провадження розглядається судом із 05 листопада 2018 року.
Обвинувачений ОСОБА_6 фактично утримується під вартою із 22 липня 2018 року.
Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10 червня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 календарних днів. Строк дії ухвали закінчується 08 серпня 2020 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , посилаючись на те, що судовий розгляд провадження триває, а ризики, які були враховані перед цим судом під час продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились. При цьому звернув увагу на особу обвинуваченого, а саме те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення, не працює, немає офіційного місця роботи, утриманців, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та певних зобов`язань. А тому, просив продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 60 діб.
Одночасно захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання, підписане ним та захисником ОСОБА_9 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому. Клопотання обгрунтував тим, що ОСОБА_6 утримується під вартою із 22 липня 2018 року. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а відтак для його застосування необхідне доведення прокурором наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України. В той же час обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України протягом всього часу досудового розслідування визнавав частково, погоджуючись із фактом нанесення ОСОБА_10 тілесного ушкодження, проте при обставинах самооборони. Станом на 20 липня 2020 року судом досліджені всі докази сторони обвинувачення, які на думку сторони захисту прямо вказують на те, що прокурором не були враховані обставини, які мають значення для правильного встановлення, мети, мотиву і умислу дій обвинуваченого, істотно знижують суспільну небезпеку особи обвинуваченого. На думку захисту дії обвинуваченого підлягають правовій кваліфікації за ст.118 КК України, як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони. Обвинувачений не має на меті уникати кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, інших злочинів не вчиняв. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники в судовому засіданні підтримали власне клопотання, заперечили необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід та обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Свою позицію обґрунтували тим, що обвинувачений має постійне місце проживання на території Волинської області у с. Ольганівка Рожищенського району. Доводи прокурора про наміри продовжити злочинну діяльність є лише припущеннями, які не були підтверджені жодним доказом. Крім того, обвинувачений майже два роки утримується під вартою, а за цей час було проведено та завершено досудове розслідування, судом досліджено усі докази, які були подані стороною обвинувачення та допитані усі свідки у справі, що суттєво зменшило ризики можливості впливу на свідків, спотворення, знищення чи вчинення інших дій щодо доказів. Разом з тим захисники зазначили, що продовження судового розгляду справи, а відтак і утримання обвинуваченого під вартою протягом двох років відбувалось з ініціативи прокурора, який заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_11 , явку в судове засідання якої забезпечив лише 20 липня 2020 року.
Прокурор в судовому засіданні підтримав власне клопотання, а клопотання сторони захисту заперечив.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, колегія суддів враховує вимоги ст.ст.29, 62 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до положень ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.
Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, проте судом встановлено, що під вартою він утримується протягом двох років, строк утримання обвинуваченого під вартою закінчується 08 серпня 2020 року. Крім того суд враховує те, що під час досудового розслідування проведено усі необхідні слідчі (процесуальні) дії, пов`язані з доказуванням обвинувачення, вилучено речові докази по справі, проведено слідчі експерименти та експертизи, допитано свідків.
Вказані докази були досліджені у судовому засіданні в даній справі, а тому ризики їх знищити, а також можливість незаконно впливати на свідків у обвинуваченого відсутній.
В той же час допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 (мати загиблого) позитивно характеризувала обвинуваченого, не наполягала на суворому покаранні, просила суд справедливо провести розгляд справи.
Показаннями свідків та наявними у справі доказами встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 після вчинення злочину, скриватись від правоохоронних органів намірів не мав, протягом досудового розслідування сприяв слідству, надавав відповідні показання, наполягаючи на своїй версії.
Завершення розгляду справи було ускладнене тим, що єдиним недослідженим доказом сторони обвинувачення у справі були показання свідка ОСОБА_11 , явка якої в судове засідання в силу ч.3 ст.23 КПК України забезпечувалась стороною обвинувачення починаючи із 11 січня 2019 року, тобто з порушенням розумності строків судового розгляду справи. 20 липня 2020 року свідок ОСОБА_11 була допитана в судовому засідання, відтак здійснювати вплив на її показання у обвинуваченого можливість також виключена.
Крім того суд приймає до уваги й те, що можливість приховати чи змінити докази у справі у обвинуваченого також відсутня.
Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання до затримання характеризувався позитивно, має маму похилого віку, яка потребує постійної сторонньої допомоги, беручи до уваги той факт, що обвинувачений тримається під вартою з 22 липня 2018 року, а також те, що колегією суддів було досліджено всі матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обставини по справі з часу обрання та продовження запобіжного заходу змінились.
На переконання суду можливість ОСОБА_6 впливати на свідків чи потерпілу, ухилитись від суду з метою уникнення відповідальності чи продовжити свою злочинну діяльність, є лише недоведеними припущенням сторони обвинувачення, а запобігти вказаним ризикам дасть можливість більш м`який запобіжний захід домашній арешт із зобов`язанням обвинуваченого цілодобово не залишати місце проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 350, 369, 372 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
В клопотанні прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольганівка Рожищенського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на два місяці із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:
- не відлучатися із місця свого проживання без дозволу суду, крім випадків необхідних для явки в суд, лікування;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали визначити на два місяці, тобто до 20 вересня 2020 року включно.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі судового засідання.
Ухвалу передати для виконання у Рожищинське відділення поліції Ківерцівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі порушення ним умов застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до нього може бути знову застосований більш суворий запобіжний захід тримання під вартою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис).

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1