ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1510/20

18 листопада 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб рядового складу, проходячи військову службу та тимчасово виконуючого обов`язки начальника складу ракетно - артилерійського озброєння взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , тобто будучи військовою службовою особою наділеною адміністративно - господарськими обов`язками, діючи з необережності та із злочинною недбалістю, усупереч вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 2.4, 3.2.40, 3.2.41 «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністра оборони України №300 від 16.07.1997, п.п. 1, 3, 6, 8 розділу V «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої Наказом Міністра оборони України 29.06.2005 № 359, п.п. 1.2, 1.3, 1.20 «Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України №690 від 24.12.2010, вчиняв попередньо дії в межах службових обов`язків, які виконував не так, як того вимагають інтереси служби, не передбачаючи, що в результаті його поведінки може бути завдано шкоду, хоча повинен був і міг це передбачити, а саме у період з 27.09.2018 по 03.11.2019 не слідкував за комплектністю номенклатури матеріальних засобів, наявністю та якісним станом, суворо не виконував правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, здійснював видачу матеріальних засобів без встановлених документів, кількісний та якісний облік матеріальних засобів, що знаходяться на складі ракетно - артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 не вів, як наслідок, як у період з 27.09.2018 по 03.1 1.2018 у місці служби - місці табірного збору військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_2 (дислокована у АДРЕСА_2 ) виникла нестача військового майна облікованого за складом ракетно - артилерійського озброєння взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , а саме 15 приладів нічного бачення AN/PVS - 14, №№ 74350372, 74350195, 74350387, 74350108, 74350059, 74350408, 74350241, 74349718, 74350445, 74350278, 74350061, 74349691, 74350004, 74350017, 738471, тепловізійного прицілу ARCHER TSA-9/50-640 (з перехідною планкою), №625050, тепловізійного прицілу ARCHER TSA-9/75-640 (з боковим кронштейном) № НОМЕР_3 , бінокуляру тепловізійного ARCHER TGX-8/75-640, № НОМЕР_4 , стрілецької зброї 9 мм. пістолету «Форт -14 - ТП» з глушником, № НОМЕР_5 , 3 штук 9 мм. пістолетів ПМ №№ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , 7 одиниць пристосування для безшумної стрільби ПБС - 1, серійні номери №№ ФЕ 120, ИЗ 133, ИЗ 166, ПК 631, ФЕ 106, 0369, 0402, комплектуючі до 12,7 мм. гвинтівки Barret, №АЕ 003703 - прицілу типу Leupold Mark 4М1 з метричною системою вимірювання до гвинтівки Barret та балістичний комп`ютер Bors до гвинтівки Barret, чим заподіяв матеріальних збитків державі на загальну суму 2503475,42 грн., що в п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто тяжкі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєному злочині визнав повністю, щодо фактичних обставин справи не заперечував, щиро кається в скоєному. Також визнав заявлений до нього цивільний позов.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 допустив недбале ставлення до служби, яке спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 425 КК України.

При обраннi мiри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, наявність у нього неповнолітньої дитини та часткове відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи наявні пом`якшуючі обставини та особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів може бути умовне покарання і рахує за можливе застосувати до нього ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

Судом також встановлено, що прокурором було заявлено позов до обвинуваченого про відшкодування шкоди, який був визнаний обвинуваченим. Виходячи з принципу диспозитивності визнання обвинуваченим в судовому засіданні позову є його суб`єктивним рішенням, яке свідчить про його бажання відшкодувати вартість втраченого ним майна. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст. 55, 75, 76, 425 КК України суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов"язані із збереженням та обслуговування матеріальних цінностей, строком на один рік.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року і шести місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

Покласти нагляд за засудженим на командира військової частини, а у випадку звільнення з військової служби на органи з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 11849 (одинадцять тисяч вісімсот сорок дев"ять) грн. 77 коп. за проведеня експертиз.

Позовну заяву прокурора в інтересах військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь військової частини НОМЕР_9 (два мільйони чотириста вісімдесят тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 56 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1