Справа № 157/949/20
Провадження №1-кп/157/138/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000008 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, непрацюючого, розлученого, на утриманні одна дитина, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 12 липня 2020 року біля 21 год. 20 хв., знаходячись на прибудинковій території багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час конфлікту та сварки умисно завдав ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя, чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку не визнав. Показав, що 12 липня 2020 року біля 21 год. біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 зустрів свого колишнього шваґра ОСОБА_6 , з яким привітався. Під час розмови в них виник конфлікт, у ході якого потерпілий наніс йому один удар у голову. У відповідь він долонею руки вдарив ОСОБА_6 в ліву частину обличчя, що вважає самозахистом зі свого боку. Внаслідок таких дій потерпілого наступного дня він звернувся за медичною допомогою та пройшов судово-медичну експертизу, з висновком якої щодо відсутності в нього тілесних ушкоджень він не згідний. Підтвердив, що між його родиною та родиною його колишньої дружини тривають неприязні відносини. Цивільний позов не визнав.

Попри невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, його винуватість у скоєному доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який розповів, що 12 липня 2020 року в вечірню пору разом із дружиною ОСОБА_8 , сусідкою ОСОБА_9 та дітьми прогулювався вулицями м. Каменя-Каширського. Коли повернулися до свого будинку по вул. Магдебурзького права, 27 у внутрішньому дворі зустрів свого колишнього шваґра ОСОБА_4 . Обвинувачений підійшов до нього, схопив за одяг, пригрозив фізичною розправою йому та його родині, та двічі вдарив в обличчя. Аби припинити побої він схопив та тримав обвинуваченого за руки, ударів йому не завдавав. Даний конфлікт відбувався на очах у його малолітніх дітей. Цивільний позов підтримав повністю, оскільки внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 він та його сім`я отримали значний психологічний стрес.

Факт нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому доводиться також показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вказали, що були безпосередніми очевидцями конфлікту. Свідки підтвердили, що сварку розпочав саме обвинувачений, під час якої він наніс кілька ударів рукою потерпілому в голову. ОСОБА_10 вказала, що було нанесено два удари. ОСОБА_11 , у свою чергу, не змогла підтвердити чи були нанесені удари, проте після конфлікту бачила в потерпілого на обличчі почервоніння.

Послідовність та детальність показань свідків дають суду достатні підстави вважати їх достовірними та правдивими.

Винуватість обвинуваченого в заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень підтверджується також дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 56), з якого встановлено, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні обвинуваченим ОСОБА_4 12 липня 2020 року біля 21 год. 20 хв. на прибудинковій території багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 .

З протоколів проведення слідчих експериментів від 15 липня 2020 року (а.с. 59-66) та від 24 липня 2020 року (а.с. 67-73) встановлено механізм нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, а саме: два удари кулаком правої руки у ліву ділянку обличчя.

Висновком судово-медичної експертизи № 114 від 13 липня 2020 року (а.с. 58) підтверджено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів в ділянці голови, які по ступеню тяжкості кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Результати даної судово-медичної експертизи підтвердив допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_12 .

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , як і обставин, які його обтяжують, суд не вбачає.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, обставини його вчинення, особу винного, зокрема, його посередню характеристику за місцем проживання, те, що він уперше притягується до кримінальної відповідальності, позицію потерпілого, який наполягає на суворому покаранні, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, що передбачений санкцією статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Розглядаючи заявлений потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 грн., суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає доведеним, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він переніс у зв`язку із нанесенням йому тілесних ушкоджень. Враховуючи глибину та тривалість душевних страждань, які потерпілий переніс, вимоги розумності та справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування в сумі 3000 грн. та на підставі ст. 129 КПК України, ст. 1167 ЦК України стягує з обвинуваченого на користь потерпілого.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3000 (три тисячі) гривень у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1