Справа № 175/2480/20
Провадження № 1-кп/175/163/20
Вирок

Іменем України

28 серпня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000733 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Дніпропетровськ, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, неодруженої, офіційно непрацюючої, проживаючої за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 1) 21.12.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 2) 04.04.2017 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.ст.75, 76 КК України з урахуванням ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 року до 1 року 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 16.01.2019 року вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2017 року в частині призначеного покарання скасовано. Засуджена за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.ст.75, 76 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком1 рік;

- 3) 11.12.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі;

- 4) 06.04.2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі. Звільненої з кримінально-виправної установи 31.05.2019 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимою за умисні злочини, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала і знову вчинила умисні злочини проти власності при наступних обставинах.

Так, 02 червня 2020 року приблизно о 18 годині 20 хвилин вона знаходилась у приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Ашан Лівобережний» ТОВ «АШАН Україна Гіпермаркет» (далі Товариство або магазин «Ашан»), розташованого у ТРЦ «Караван» по вул. Нижньодніпровській, 17 у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, де, маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, упевнилася, що за її діями ніхто не спостерігає та діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з торгівельних стелажів узяла та поклала до внутрішньої кишені куртки, одягненій на ній, приналежні Товариству: шоколад «Макс Фан» (манго, ананас, мармелад) у кількості 9 одиниць товару загальною вартістю 389,07 грн., шоколад «Макс Фан» (мармелад, печиво) у кількості 5 одиниць товару загальною вартістю 202,35 грн., шоколад «Макс Фан» (кола, попкорн) у кількості 5 одиниць товару загальною вартістю 213,25 грн., шоколад «Мілка» (цілісний горіх) у кількості 3 одиниць товару загальною вартістю 118 грн., шоколад «Мілка» (цілісний мигдаль) у кількості 4 одиниць товару загальною вартістю 119,50 грн., шоколад «Мілка» («Орео») у кількості 4 одиниць товару загальною вартістю 88,50 грн., шоколад «Мілка» («Орео») у кількості 2 одиниць товару загальною вартістю 59 грн., і не сплативши грошові кошти за вказаний товар, направилася на вихід з торгівельної зали та пройшла касову зону.

Таким чином, учинивши всі дії для скоєння крадіжки чужого майна загальною вартістю 1189,89 грн., довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 не змогла із причин, що не залежали від її волі, оскільки була виявлена та затримана охоронцем ПОП «Варта».

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину визнала повністю і пояснила, що за обставин, викладених у обвинувальному акті, намагалася скоїти крадіжку шоколаду з магазину «Ашан», який мала намір у подальшому продати або обміняти на наркотики, які на той час вживала. У вчиненому щиросердно кається, обіцяє виправитися і просить суворо не карати, оскільки на даний час не вживає наркотики та веде нормальний спосіб життя.
Її провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується доказами, дослідженими у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини вчинення злочину не оспорюються сторонами.
Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченою змісту обставин інкримінованого їй діяння та добровільності її позиції, суд дійшов висновку про те, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 30 червня 2020 року, було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме нею, і її умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_6 , - чотири рази притягалася до кримінальної відповідальності, на даний час має чотири незняті та непогашені судимості, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 06.04.2015 року перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання кількох наркотичних речовин та інших психоактивних речовин. Синдром залежності».
Обставинами, що пом`якшують її покарання, суд визнає щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Відповідно п.19 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів і їх правові наслідки», якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини 4 статті 67 КК України, як повторність, так і рецидив злочинів, суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
З огляду на ці положення законодавства та враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ознакою повторності, яка передбачена ч.2 ст.185 КК України, суд не визнає «вчинення злочину особою повторно» як обставину, що обтяжує покарання, як про це помилково зазначено у обвинувальному акті.
Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_6 , її ставлення до наслідків злочину, а також позиції прокурора щодо виду і міри покарання, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, запропонований прокурором з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України з максимальним іспитовим строком, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів як нею, так і іншими особами.
Під час досудового розслідування та судового провадження ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов представником потерпілого ОСОБА_8 не заявлявся.

Витрати з державного бюджету на залучення експертів відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі трьох років іспитового строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пунктів 2, 3 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Шоколад «Макс Фан» (манго, ананас, мармелад) у кількості 9 одиниць товару, шоколад «Макс Фан» (мармелад, печиво) у кількості 5 одиниць товару, шоколад «Макс Фан» (кола, попкорн) у кількості 5 одиниць товару, шоколад «Мілка» (цілісний горіх) у кількості 3 одиниць товару, шоколад «Мілка» (цілісний мигдаль) у кількості 4 одиниць товару, шоколад «Мілка» («Орео») у кількості 4 одиниць товару і шоколад «Мілка» («Орео») у кількості 2 одиниць товару, прийнятий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 по розписці від 04 червня 2020 року, - залишити у розпорядженні ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» після набрання вироком законної сили.

DVD-RW диск із відеозаписами з камер відеоспостереження ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» за 02 червня 2020 року, - зберігати у опечатаному конверті на аркуші 31 кримінального провадження № 0000733.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1