Провадження № 1-кс/761/8497/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 23.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0002529 від 28.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 23.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0002529 від 28.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.303 КПК України вказане у скарзі рішення слідчого може бути оскаржено на досудовому провадженні.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження від 23.04.2020 року була прийнята передчасно та невмотивовано, без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх наявних доказів і обставин, і тому є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням ч.2 ст. 9, ст. 94, ст. 110 КПК України, досудове розслідування проведено неповно, слідчим не було здобуто достатніх доказів, які б в сукупності, стали підставою для закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України. Зазначив, що постанова слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 23.04.2020 року винесена незаконно та з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства у зв`язку з тим, що винесення постанови слідчим про закриття кримінального провадження №0000490 є незаконним, крім того слідчим не були допитані свідки, не були досліджені всі обставини, викладені в заяві про злочин, не був допитаний заявник ОСОБА_3 , не враховано, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року скасовано постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 20.05.2019 року про закритті кримінального провадження №0000490.

ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 заперечувала з приводу доводів скарги, вказала, що у вказаному кримінальному провадженні були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, постанова обґрунтована. Вказала, що доводи заявника ОСОБА_3 стосуються незгоди з рішенням слідчого територіального управління Державного бюро розслідувань м. Києва про закриття кримінального провадження №0000490 не свідчить про наявність в діях слідчого ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Дослідивши доводи скарги, додані до неї матеріали, матеріали скарги, приходжу до висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи із такого.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

З постанови слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 23.04.2020 року убачається, що закрите кримінальне провадження №0002529 від 28.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, у відповідності до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Так, слідчий першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 при винесенні постанови про закриття кримінального провадження посилається на положення п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

При цьому необхідно зазначити, що доводи заявника ОСОБА_3 , про те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0000490 скасована, не свідчить безперечно про вчинення слідчим злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, незгода з процесуальними діями слідчого, щодо обсягу процесуальних дій слідчого, які необхідно провести, зокрема, щодо допиту осіб як свідків, не можуть свідчити про вчинення злочину, про який зазначає ОСОБА_3 .

Разом з тим, зі змісту постанови, убачається, що слідчим не вжито всіх заходів для повідомлення заявника ОСОБА_3 для явки для проведення допиту в якості свідка, з урахуванням тих обставин, що слідчим в ході досудового розслідування приймалися рішення про необхідність проведення допиту заявника ОСОБА_3 в якості свідка. Проте дані, що ОСОБА_3 належним чином викликався до слідчого, повідомлений про час та місце допиту відсутні. Виклик ОСОБА_3 в порядку визначеному ст. 135 КПК України, не вручався.

Відтак, проаналізувавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги та додатки до неї, приходжу до висновку, що слідчим не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин, викладених в заяві, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного процесуального рішення.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою, доводи скарги щодо нездійснення допиту ОСОБА_3 не спростовані слідчим в суді, у зв`язку з чим постанова слідчого підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 9, 26, 91, 92, 93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 23.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0002529 від 28.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1