В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі угоду про визнання винуватості за обвинувальним актом по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 18.05.2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, перебуваючого на посаді стрільця 3-го відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді стрільця 3-го відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 49, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 07 годині 00 хвилин 01.05.2020 року без поважних причин, не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 18.05.2020 року. Вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженню надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся ,ініціативно співпрацював з досудовим слідством, а саме - активно сприяв розкриттю даного злочину та швидкому досудовому розслідуванню, 20.07.2020 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , в порядку передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18, було укладено угоду про визнання винуватості.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, за кваліфікуючими ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Відповідно до умов угоди, укладеної 20.07.2020 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та узгоджено вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , із застосуванням ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді штрафу у розмірі 735 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В підготовчому судовому засіданні, судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та він має відповідні права передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Обвинуваченому ОСОБА_4 також роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи та обов`язки, які будуть застосовані і покладені на нього у разі затвердження угоди судом.
Прокурор під час підготовчого судового засідання просив угоду про визнання винуватості затвердити.
Сторона захисту наполягала на затвердженні угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Суд, під час підготовчого судового засідання, переконався, що укладення угоди сторонами /прокурором та обвинуваченим/ є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Вирішуючи питання щодо відповідності угоди вимогам КПК України, судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, матеріальна шкода вказаним злочином не завдана. Обвинувачений під час підготовчого судового засідання повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Таким чином, враховуючи, що наслідком кримінального правопорушення є шкода, спричинена державним та суспільним інтересам, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, прокурором дотримані вимоги ст. ст. 469, 470 КПК України щодо підстав /та обставин/ для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди повністю відповідає вимогам ст. 472 КПК України, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення угоди, судом не встановлено.
Суд не досліджує докази по кримінальному провадженню, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому Главою 35 КПК України /кримінальне провадження на підставі угод/.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, за кваліфікуючими ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин (тяжку хворобу батька), відсутність тяжких наслідків та відсутність обставин, що його обтяжують, що в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, раніше не судимого, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, позитивні характеристики, та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення та наслідки, які настали в результаті вчинення злочину, критичне відношення винного до вчиненого, відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого дію ст. 69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді штрафу у розмірі 735 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення їм нового злочину.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Підстав для відмови в угоді та призначення більш суворого покарання, суд не знаходить.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що угода про визнання винуватості, що укладена 20.07.2020 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 підлягає затвердженню.
Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 374-376, 468-470, 472-475, КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.07.2020 року за обвинувальним актом по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 18.05.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладену між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 735 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 12 495 (дванадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_1