Справа № 305/360/20
Номер провадження 1-кп/305/296/20
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

30.07.2020. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду міста Рахів, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 14.01.2020 за №0000042 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ
10.03.2020 з Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області до Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні 1-кп/305/296/20 внесеному 14.01.2020 в ЄРДР за №0000042 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_1 від 10.03.2020 призначено підготовче судове засідання, а ухвалою суду від 16.07.2020 справу призначено до розгляду по суті.
27.07.2020, прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 подав через канцелярію суду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою та просить продовжити строк тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 22.08.2020. Разом з тим, вважає, що ОСОБА_4 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на наступне. Так, ризики, передбачені п.п. 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не відпали, а саме, перебуваючи на волі ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого і свідків. Зокрема, наявність ризику переховуватись від суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні злочину, який відносяться до групи тяжких, його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. ОСОБА_4 , хоч і має постійне місце проживання, але враховуючи його незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не має постійного місця роботи, не одружений, не має утриманців, він може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тому, наявні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Відповідно до п.3 ч.1 ст.177 КПК України, наявність ризику незаконно впливати на свідків обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків, шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою зміни наданих ними раніше показань. Крім цього, розгляд обвинувального акту судом не розпочато у справі, на даний час не допитано свідків, потерпілого. Ризики в неправомірній поведінці ОСОБА_4 підтверджують, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та перешкодити обвинуваченому ухилитися від суду, а також не дасть можливості перешкодити негативному впливу на хід судового провадження. З огляду на викладене вважає, що на даний час ризики, які зазначені в ухвалі суду від 16.01.2020 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 на даний час не втратили своєї актуальності, тому вважає, що наявні всі підстави для продовження строку дії даного запобіжного заходу стосовно нього.

Захисник обвинуваченого, ОСОБА_6 вважає клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу необгрунтованим, на сьогоднішній день ризики наведені у клопотанні при обранні запобіжного заходу перестали існувати. Просив врахувати, що ОСОБА_4 являється учасником бойових дій, по місцю проживання характеризується позитивно, що, на його думку дає підстави суду змінити раніше обраний запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора, стверджує, що не має наміру ухилятися від слідства і суду, а також впливати на потерпілого та свідків.
Заслухавши учасників судового розгляду, суд, дійшов до наступного висновку.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд виходить з наступних міркувань.
Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 № 1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 16.01.2020 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який періодично продовжувався, востаннє, на підставі ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 26.06.2020 на строк по 24.08.2020, включно.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку суду, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження він ніде не працює, неодружений, дітей та утриманців не має. Суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності його соціальних зв`язків. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду не надано.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, якевідноситься до категорії тяжких, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду.
У межах зазначеного кримінального провадження судове слідство ще не розпочато, потерпілий та свідки не допитані. Таким чином, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від слідства та суду, матиме змогу вплинути на свідків та потерпілого, шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою зміни наданих ними раніше показань.

Підсумовуючи викладені вище обставини, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінкиобвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому строк дії запобіжного заходу обвинуваченому слід продовжити строком на два місяці.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури, ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, строком на два місяці, тобто по 25 вересня 2020 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У відповідності до Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 вказана ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду упродовж 7 днів з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1