Справа № 694/34/21 Провадження №1-кс/694/17/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

12.01.2021 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Звенигородка клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000006, -

ВСТАНОВИВ:
06.01.2021 року в провадження слідчого судді Звенигородського районного суду надійшло клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006, від 06.01.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про накладення арешту на дві сітки та лодку, вилучені в ході огляду місці події на річці Гнилий Тікич, що розташована в адміністративних межах с.Неморож Звенигородського району, Черкаської області 05.01.2021.

Обґрунтовуючи клопотання, слідча зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що на річці Гнилий Тікич, що розташована в адміністративних межах с. Неморож Звенигородського району, Черкаської області було виявлено та вилучено, лодку за допомогою якої було здійснено вилов риби, заборонене знаряддя промислу 2 сітки та набуту в результаті вчинення кримінального проступку рибу виду : карась - 74 штуки, лящів - 3 штук, товстолоб 24 штуки, білий амур -1 штуки. Вилучена риба була передана на зберігання провідному державному інспектору Черкаського рибоохоронного патруля ОСОБА_4 , так як вона належить до речових доказів, що піддаються швидкому псуванню, підлягає до реалізації.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст. 249 КК України незаконне зайняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Дізнавачем сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання риби виду : карась - 74 штуки, лящів - 3 штук, товстолоб 24 штуки, білий амур -1 штуки , лодку та 2 сітки визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Фіксація речових доказів а саме вилученої в ході огляду місця події риби а також сіток з лодеою проведена шляхом фотографування. Опису її в протоколі огляду місця події. В протоколі огляду речових доказів в ході проведення якого оглянута риба була зважена.

Відповідно до ч. 6 ч.7 ст.100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіально юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст.ст. 171-173 КПК України.

Статею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч.3 ст.170 КПК України накладається з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критерієм, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що вилучена в ході огляду місця події по кримінальному провадженні лодка та 2 сітки, повністю відповідають критеріям вказаної кримінально правової норми, так як безпосередньо використовувалися, для вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку із викладеним дізнавач вважає наявними підстави для арешту майна.

12.01.2021 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, якою подано вказане клопотання, подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у клопотанні зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, був повідомленим належним чином.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі дізнавача та власника майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000006 від 06.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що 06.01.2021 року на підставі ст.98 КПК України дізнавачем СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання предметів речовими доказами та визначення їх місця зберігання, а саме: визнано заборонене знаряддя промислу 2 сітки, опечатані паперовою биркою з печаткою «Для довідок» Звенигородського ВП ГУНП, лодку та рибу виду: карась 74 штуки, лящів 3 штук, товсто лоб 24 штуки, білий амур 1 штуки, речовим доказом у кримінальному провадженні №0000006. Речові докази заборонене знаряддя промислу - 2 сітки, опечатані паперовою биркою з печаткою «Для довідок» Звенигородського ВП ГУНП, зберігати у кімнаті зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, який розташоване за адресою: м.Звенигородка Черкаської області, вул.Благовісна,50. Речовий доказ лодку, було повернуто на зберігання під розписку власнику. Речовий доказ - риба виду: карась 74 штуки, лящів 3 штук, товстолоб 24 штуки, білий амур 1 штуки передана на зберігання під розписку провідному державному інспектору Черкаського рибоохоронного патруля, так як вона належить до речових доказів, що піддаються швидкому псуванню, підлягає до реалізації.

До клопотання додано витяг з ЄРДР №0000006 від 06.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, постанова про визнання речовими доказами від 06.01.2021 року, рапорт від 05.01.2021 року, протокол огляду місця події від 05.01.2021 року, протоколи допиту свідків від 06.01.2021 року, розписки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , накладна від 05.01.2021 року № 2, розрахунок збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1, п. 3 ч.2 ст.167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2, ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Необхідність арешту майна зумовлена достатністю підстав вважати, що сітки, відносяться до предмету вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні. З метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Дізнавачем СД Звенигородського РВП ГУНП доведено, що вказане майно, а саме дві сітки відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, тому дізнавач обґрунтовано просить накласти арешт на вилучені речі.

Разом з тим, аналізуючи положення ст.171 КПК України, слідчий суддя відмічає, що необхідність такого виду обтяження щодо майна, як арешт, пов`язана із наявністю альтернативних видів збереження майна, які не пов`язані з його арештом. Такі види зазначені в параграфі 4, Глави 4 КПК України. При цьому в будь-якому випадку згідно ст.100 КПК України, речовий доказ повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, в тому числі, доказаності необхідності арешту майна.

Що стосується клопотання дізнавача в частині накладення арешту на лодку, то воно є необґрунтованим, оскільки у суді не знайдено як доказів, так і доводів необхідності арешту цього майна, не вказано мету такого заходу забезпечення кримінального провадження, жоден ризик, який би давав підстави для накладення арешту на це майно слідчим не доведено. Крім того, в матеріалах клопотання відсутні достатні та переконливі докази, хто саме є належним власником човна. Крім того, з поданого клопотання не вбачається можливим ідентифікувати на яку саме лодку слідчий просить накласти арешт, відтак дане майно є не ідентифікованим.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП про накладення арешту на майно підлягає задоволенню частково з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000006 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 05.01.2021 року під час огляду місця події, а саме: дві сітки, вилучені під час огляду місця події 05.01.2021, які є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000006, з метою збереження речових доказів.

Визначити місцем зберігання 2 сіток, яку було вилучено під час огляду місця події 05.01.2021 кімнату зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області за адресою: Черкаська область, м.Звенигородка, вул.Благовісна,50.

В решті вимог відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1