Справа № 333/4730/20
Провадження 1-кс/333/908/20
УХВАЛА
Іменем України

1 вересня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002273 від 30.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
31.08.2020 слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0002273 від 30.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 29 серпня 2020 року, в період часу з 21.00 до 21.30, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на біля будинку АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до своєї знайомої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел на умисне вбивство останньої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та г протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, кулаками правої та лівої руки наніс не менше п`яти ударів в життєво важливі органи - в області голови та тулубу, а також не менше п`яти ударів правою ногою в область тулубу потерпілої ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив потерпілій закриту черепно-мозкову травму, забій скроневої ділянки зліва, тупу травму живота, перелом ребер зліва.
Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_5 , але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілій була надана своєчасна медична допомога.
31.08.2020 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
31.08.2020 в ході протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, на підставі ч. З ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 та ст. 236 КПК України, у присутності понятих, було здійснено обшук затриманої особи, а саме ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено: туфлі сірого кольору зі слідами РБК.
Вилучені туфлі, можуть зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказана річ, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по кримінальному провадженню, може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування.
Вказані речі необхідні для проведення експертиз у даному кримінальному провадженню з ціллю встановлення усіх обставин події.
Судом встановлено, що 30.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України (кримінальне провадження №0002273).
Клопотання слідчого про арешт майна погоджене прокурором Запорізької міської прокуратури №2 ОСОБА_6 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні, протокол огляду місця подій від 30.08.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення слідчому в подальшому долучити до матеріалів кримінальної справи: туфлі сірого кольору зі слідами РБК, як речового доказу, а також запобігання можливості його знищення, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на вищезазначене майно.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у п. 1 ч.2 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене 30.08.2020 під час затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме: туфлі сірого кольору зі слідами РБК, з метою збереження як речового доказу, заборонивши відчуження та розпорядження вказаним арештованим майном.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1