ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН № 654/1174/20 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/1277/20 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: продовження запобіжного заходу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції засіданні в м. Херсоні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 ,, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження № 0001603 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2020 року, якою відносно,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань Херсонської обл., громадянина України, з середньою освітою, офіційно не одруженого та непрацевлаштованого, зареєстрованого з адресою: АДРЕСА_1 ., проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 20 грудня 2020 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Голопристанського районного суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0001603 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України.

Ухвалою вищевказаного суду від 22 жовтня 2020 року, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 задоволено, продовжено строк його тримання під вартою до 20 грудня 2020 року.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою відносно ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, апелянт зазначає, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували існування ризиків, зазначених в клопотання слідчого.
Крім того, вказує на те, що тривалий строк тримання під вартою ОСОБА_8 суперечить практиці ЄСПЛ
Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не закінчено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

На стадії судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту апеляційний суд позбавлений права вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого обвинувачення особі, а тому твердження апелянта про те, що наявними в матеріалах провадження доказами доводяться ті чи інші епізоди злочинної діяльності у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 чи обставини їх вчинення, суперечать основним засадам практики ЄСПЛ, оскільки на цій стадії вони не повинні носити такий обсяг і достатність, які враховуються під час пред`явлення обвинувачення та вирішення питань про доведеність або недоведеність вини особи.

Так, перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується відразу у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, різного ступеню тяжкості, вчинених с корисних мотивів, за вчинення яких передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку, не одружений (відсутні відомості в матеріалах провадження), що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а отже відсутність осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки по запобіганню існуючим ризикам зазначеним в оскаржуваній ухвалі суду.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого, а також тяжкості покарання, яке загрожуватиме ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень у вчиненні яких він обвинувачується, є підстави стверджувати про те, що ризики зазначені в клопотанні прокурора не перестали існувати та не зменшились ,зважаючи на що, доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим не надано належних доказів, які ми б підтверджувалось існування ризиків, є непереконливими.
Наведені відомості дали підстави для висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 має бути продовжений з метою забезпечення належного виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які були зазначені прокурором під час судового розгляду та наведені в оскаржуваній ухвалі суду з урахуванням даних про особу обвинуваченого, що свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Саме продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , на переконання колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Будь яких істотних порушень вимог КПК України під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду, колегією судді не встановлено.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2020 року, якою відносно, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 317 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 20 грудня 2020 року, включно - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: