Справа № 339/78/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2020 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження №0000056, № 0000057

щодо обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше неодноразово судимого, зокрема :

-14.02.2017 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ст. 185 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт;

- 06 квітня 2017 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ст.ст. 15 ч.2 185 ч.2, 71 КК України до 3 місяців 5 днів арешту;

- 17.01.2018 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту;

- 28.02.2019 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік;

- 06.02.2020 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 185 та ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік та 4 місяці,

- 14 вересня 2020 року Івано-Франківським апеляційним судом за ч.2 ст. 185 КК, ч.4 ст.70, 71 КК України до покарання у вигляді у виді позбавлення волі на строк 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив таємні викрадення чужого майна повторно при таких обставинах.
ОСОБА_4 , будучи засуджений 28 лютого 2019 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік та 31 січня 2020 року обвинувальні акти щодо якого за ч. 2 ст. 185 КК України направлені в Долинський районний суд та Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин проти власності.
Так, обвинувачений, 02 січня 2020 року близько 17.50 години перебував у приміщенні магазину «Рукавичка» в м. Болехів на пл. І.Франка, 10А, Івано-Франківської області з метою придбання побутових речей, де у нього виник протиправний умисел, спрямований на вчинення крадіжки речей, які там знаходяться.
Реалізуючи свій злочинний умисел на повторне вчинення крадіжки, 02 січня 2020 року близько 17.50 години ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному магазині «Рукавичка», який належить ТзОВ «Торгівельно- виробнича компанія «Львівхолод», де, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з вітрини таємно викрав: бальзам після гоління ємністю 100 мл. «Нівеа», вартістю 93,08грн.; дезодорант «OldSpiceWhitewater» ємністю 50мл., вартістю 66,67грн.; дезодорант «OldSpiceBearglove» ємністю 50мл., вартістю 63,39грн. та згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/109/14/2-49ТВ/20 від 06.02.2020 на загальну суму 223, 14 грн., після чого заховав їх у куртку та вийшов.
Таким чином, ОСОБА_4 , маючи реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, довів свій злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілому ТзОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод» матеріальну шкоду на суму 223,14 гривень.
Крім цього, 12 січня 2020 року близько 17.30 години ОСОБА_4 знову зайшов у магазин Рукавичка», який знаходиться в м. Болехів на пл. І.Франка, 10А Івано- Франківської області з метою придбати побутові речі.
Перебуваючи у середині вищевказаного приміщення магазину, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел спрямований на вчинення крадіжки речей, які там знаходяться.
Реалізуючи свій злочинний умисел на повторне вчинення крадіжки, 12 січня 2020 року близько 17.30 години ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному магазині - Рукавичка», який належить ТзОВ «Торгівельно-виробнича компанія Львівхолод», де, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з вітрини таємно викрав: один гель для душу «Сила угля» марки «Nivea» серії «ForMenNivea» ємністю 500 мл., вартістю 98,88грн; один гель для душу «ULTRA» марки «Nivea» серії «ForMenNivea» ємністю 75 мл., вартістю 60,87грн.; дві зубні пасти «Екстра Відбілювання» марки SENSODYNE» ємністю 75мл, вартістю 76,79грн., згідно судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/109/14/2-51ТВ/20 від 13.02.2020 на загальну суму 313, 33 грн., після чого заховав їх у куртку та вийшов з приміщення магазину.
Таким чином, ОСОБА_4 , маючи реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, довів свій злочинний умисел до кінця, спричинивши ТзОВ «Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод» матеріальну шкоду на суму 313,33 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав та вказав, що дійсно вчинив дві крадіжки з магазину "Рукавичка " в м.Болехові зазначеного в обвинувальному акті товару. Просив суворо його не карати, оскільки перебуваючи під вартою, тепер усвідомив протиправність своїх дій, обіцяє, що такого більше не повториться, розуміє непаравомірність своїх дій, просить врахувати, що такі дії вчинив під збігом певних життєвих обставин: безробіття, втрату брата, розлучення з першою дружиною. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Представник потерпілого ТзОВ «Торгівельно-виробнича компанія Львівхолод» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій просить судовий розгляд проводити без його участі, претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявлявся, при призначенні покарання ОСОБА_4 покладаються на суд. (а.с.177).
При таких обставинах, враховуючи що інші учасники судового провадження не заперечували щодо проведення судового засідання без участі представника потерпілого, то його неявка не є перешкодою для проведення судового засідання.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним та іншими учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України в зв`язку з повним визнанням обвинуваченого своєї вини, суд визнав недоцільним досліджувати докази у справі щодо викладених в обвинуваченні обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
З`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальних актах обставин і що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він, не відбувши покарання за попереднім вироком суду, яким його засуджено за вчинення крадіжки, повторно таємно викрав чуже майно.
Факт вчинення злочинів повторно підтверджено вироками Івано-Франківського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року, Долинського районного суду від 06 лютого 2020року, які набрали законної сили та яким доведено, що обвинувачений раніше вчиняв таємне викрадення чужого майна за ч.2 ст.185 КК (зокрема, 29 липня 2019, 13 січня 2020 року). (а.с.195-199)
Зміст попередніх вироків вказує на те, що раніше обвинувачений вже вчиняв злочини у спосіб аналогічний з даним кримінальним провадження та свої неправомірні дії, направлені на вчинення крадіжки, мотивував аналогічними доводами, а саме заходив у приміщення магазину.

Ст. 88 КПК України, передбачено, що докази, які стосуються судимостей обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального правопорушення, а також відомостей щодо характеру або окремих рис характеру обвинуваченого є допустимими доказами, які враховуються як матеріали, що характеризують обвинуваченого та з метою правильної кваліфікації злочину.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обираючи вид і розмір покарання за скоєне обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує відповідно до ст. 65, 67 КК України ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.
Зокрема, обвинувачений покаявся у вчиненому і характер його поведінки після вчинення кримінального злочину свідчить про це, що суд відносить до обставин, що пом`якшують йому покарання.
Так, він повністю визнав вину, не оспорюючи фактичних обставин у справі, осудив свою поведінку, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставини, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_4 в обвинувальних актах стороною обвинувачення не зазначено та не встановлено судом.
Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що він не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в тому числі син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно рішення Долинського районного суду від 23 листопада 2015року залишений на проживанні з ним, на обліку в наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, в період з 28.03.2015 року по 05.03.2016 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької області ( а.с. 182-183, 202, 204).
Водночас, суд враховує і те, що ОСОБА_6 є неодноразово судимий за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, не мав постійного місця роботи.
Фактичні обставини вчинення злочинів, схильність обвинуваченого до вчинення крадіжок, хоч і у невеликих розмірах, дають підставу прийти до переконання, що його виправлення можливе тільки в умовах тимчасової ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений представляє для оточуючих підвищену суспільну небезпеку.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без його ізоляції від суспільства.
Санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив два злочини 02 та 12 січня 2020року до ухвалення вироку Івано-Франківським апеляційним судом від 14 вересня 2020 року, за яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, тому вважає за необхідне застосувати при призначенні йому остаточного покарання положення ч.4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складання призначених покарань.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Тому суд погоджується з доводами прокурора про те, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1рік 6 місяців, а остаточне покарання визначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначених за цим вироком та попереднім вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.
Долю речових доказів на а.с. 186-189 суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався запобіжний захід.
У відповідності до вимог п.2 ч.4 ст. 314-1 КПК України - досудова доповідь не складалась; цивільний позов не заявлено.
Відповідно до п.13 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчі експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованої державної установи.

Зокрема, експертами Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру проведено судово-товарознавчі експертизи та надано висновки № СЕ-19/109/14/2-49ТВ/20 від 06.02.2020 року на суму 785,05 грн., № СЕ-19/109/14/2-51ТВ/20 від 13.02.2020 року на суму 942, 06 грн., загальна вартість експертиз становить 1727,11 грн. (а.с.207-208 ).

Тому суд вважає за необхідне за правилами ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369-374 КПК України суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
З врахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначених за цим вироком та попереднім вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.
Початок відбування строку покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 04 травня 2020 року.
Речові докази:
- диски з відеозаписами камер відеоспостереження від 02 та 12 січня 2020 року з приміщення магазину «Рукавичка» ТзОВ «ТВК Львівхолод» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1727 (одну тисячу сімсот двадцять сім) грн.11коп. за проведення Івано-Франківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судових товарознавчих експертиз за № СЕ-19/109/14/2-49ТВ/20 від 06.02.2020 року, № СЕ-19/109/14/2-51ТВ/20 від 13.02.2020 року.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Суддя ОСОБА_1