Код суду 233 Справа № 233/5263/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000832 від 06 жовтня 2020 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кілвар Дівічинського району Азербайджан, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

06 жовтня 2020 року, приблизно о 15.00 год., ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухалась по проїжджій частині вул. Громова м. Костянтинівка Донецької області за напрямком руху з боку вул. 6-го Вересня у бік бульв. Космонавтів м. Костянтинівка Донецької області, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, діючи в порушення вимог підпункту а) пункту 2.1 Правил дорожнього руху України, де сказано: «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії», пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, де сказано: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», належним чином не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення дорожньо-транспортної події, належним чином не переконавшись, що її подальший рух не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, за перехрестям з вул. Європейською м. Костянтинівка Донецької області не поступилась дорогою та скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїжджу частину вулиці Громова по пішохідному переходу, позначеному лініями дорожньої розмітки 1.14.1 Правил дорожнього руху України справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної події при контактуванні з автомобілем та подальшому падінні на дорожнє покриття пішоходу ОСОБА_8 були спричинені наступні тілесні ушкодження: закритий уламковий перелом голівки та хірургічної шийки лівої плечової кістки, закритий перелом зовнішнього виросту лівої великогомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як потребуючі для свого лікування термін більш ніж 21 доба (3 тижні).
З технічної точки зору у дорожній обстановці що склалася, водій автомобіля марки «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , діючи відповідно до вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, мала у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти наступ даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом зупинки автомобілю до місця наїзду на пішохода.
Допущені водієм ОСОБА_7 порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно-небезпечними наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за цим вироком визнала та пояснила, що 06 жовтня 2020 року близько 15 години вона їхала на належному їй автомобілі «ЗАЗ» в аптеку, рухаючись по вул. Громова з боку «Нульового» в напрямку магазину «АТБ». Проїжджаючи перехрестя з вул. Європейською на мигаюче зелене світло, вона дивилася праворуч, щоб не було автомобілів, які б рухалися по вул. Європейській, через що не помітила пішохода на пішохідному переході, що розташований за перехрестям. Вона застосувала екстрене гальмування, однак наїзду на пішохода уникнути не вдалося. Зіткнення сталося передньою частиною її автомобіля. Після зупинки вона одразу почала надавати потерпілій допомогу. Поруч проїжджали співробітники поліції, які викликали швидку допомогу і яка забрала потерпілу. Вона не має посвідчення водія, але сіла за кермо, так як потрібно було негайно придбати ліки хворій дитині і це нікому було зробити крім неї. За те, що сталося, вона щиро шкодує. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердила повністю. Підтвердила, що всі тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілої, спричинені саме від даної ДТП. Цивільний позов в частині стягнення матеріального збитку визнала повністю, в частині відшкодування моральної шкоди визнала частково у сумі не більше 20 тис. грн. Вона намагалася надати матеріальну допомогу потерпілій у розмірі вартості лікування, але чоловік потерпілої сказав їй, що сума має бути не менше 5 тис. доларів США. Просила суворо її не карати.

Суд вважає, що провина обвинуваченої ОСОБА_7 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 06 жовтня 2020 року, складеного в період з 16.30 год. до 17.50 год. слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, за участю водія ОСОБА_7 , яким зафіксовані дорожні умови в місці ДТП (перехрестя вул. Громова та вул. Європейської м. Костянтинівка Донецької області), розташування автомобіля «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП, і встановлено, що на місці ДТП нанесена дорожня розмітка пішохідний перехід. Дорожнє покриття асфальтобетонне, сухе, без пошкоджень. Рух на даній ділянці регулюється світлофором. Ширина проїзної частини в обох напрямках складає 7,1 м. Також зафіксовані сліди гальмування автомобіля «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодження аварійного характеру на транспортному засобі, стан рульового керування та гальмівної системи. В ході огляду вилучено автомобіль «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Заяв та зауважень від учасників не надходило;

- протокол огляду транспортного засобу від 12 жовтня 2020 року, складеного в період з 13.30 год. до 13.50 год. ст.слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, яким зафіксовані результати огляду автомобіля «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме пошкодження аварійного характеру передньої частини автомобіля, а також робочий стан рульового управління та гальмівної системи, стан освітлювальних, сигнальних приладів, вітрового і бокового скла, дзеркал заднього огляду;

- висновок судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 2/19-445 від 03 листопада 2020 року, відповідно до якого: гальмова система автомобіля, що оглядається, «ЗАЗ TF69Y0» р/н НОМЕР_2 , як на момент огляду, так і на момент події, перебувала в працездатному стані і яких-небудь несправностей експлуатаційного характеру, які могли сприяти мимовільній втраті курсової стійкості автомобіля, не виявлено. Рульове керування автомобіля, що оглядається, «ЗАЗ TF69Y0» р/н НОМЕР_2 , як на момент огляду, так і на момент події, перебувало в працездатному стані і яких-небудь несправностей експлуатаційного характеру, які могли сприяти мимовільній втраті курсової стійкості автомобіля, не виявлено. Ходова частина автомобіля, що оглядається, «ЗАЗ TF69Y0» р/н НОМЕР_2 , на момент перед подією перебувала в працездатному стані і яких-небудь несправностей експлуатаційного характеру, які могли сприяти мимовільній втраті курсової стійкості автомобіля, не виявлено;
- протокол огляду речей від 17 жовтня 2020 року, складеного в період з 13.30 год. до 14.15 год. слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, яким зафіксовані результати перегляду відеозапису з камер зовнішнього спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: вул. Європейська 63, м. Костянтинівка Донецької області, а саме ДТП, яка сталася 06 жовтня 2020 року. Даний відеозапис скопійовано на оптичний носій «RIDATA» 16х DVD-R, який вилучено до Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області;

- протокол огляду від 03 листопада 2020 року, складеного в період з 13.30 год. до 14.00 год. слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, яким зафіксовані результати перегляду відеофайлу з оптичного носія «RIDATA» 16х DVD-R, на якому мається зображення розвитку ДТП (наїзд на пішохода) та зроблені вимірювання часу руху пішохода з моменту початку руху та до моменту наїзду на нього автомобіля;

- висновок судової автотехнічної експертизи № 2/19-492 від 12 листопада 2020 року, відповідно до якого: в умовах даної події, сліду гальмування довжиною 6,3 м відповідала швидкість руху автомобіля, рівна не менш 37...38 км/г. Фактична швидкість руху автомобіля марки «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_2 , могла перевищувати розрахункову, оскільки формула (1.1) не враховує витрат кінетичної енергії, що погасила швидкість при контактуванні автомобіля з пішоходом, а так само гальмовий слід міг не повного мірою відбитися на дорожньому покритті. Покази водія ОСОБА_7 у частині того, що керований нею автомобіль на момент ДТП рухався зі швидкістю 40 км/г, з технічної точки зору спроможні і будуть прийматись експертом для подальших розрахунків. З технічної точки зору у дорожній обстановці що склалася, водій автомобіля марки «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , для забезпечення безпеки дорожнього руху повинна була враховуючи вказівки дорожніх знаків 5.35.1 (5.35.2) «Пішохідний перехід» глави 33 ПДР, які інформують учасників дорожнього руху про розташування місць, спеціально виділених для організованого переходу пішоходами проїжджої частини дороги і вимог п.4.16.а. ПДР України, який підкреслює перевагу пішоходів на перехід проїжджої частини по пішохідному переходу, закріплене Законом України «Про дорожній рух», поступитися дорогою пішоходам, що знаходяться на пішохідному переході, для яких може бути створена перешкода або небезпека, тобто повинна була керуватися вимогами п.18.1 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору у дорожній обстановці що склалася, водій автомобіля марки «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , діючи відповідно до вимог п.18.1 ПДР України, мала у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти наступ даної ДТП шляхом зупинки автомобіля до місця наїзду на пішохода. З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля марки «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , які не відповідали вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху, знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій ОСОБА_7 , виконуючи вимоги вищезгаданого пункту Правил дорожнього руху України, мала технічну можливість запобігти дану ДТП шляхом своєчасного застосування гальмування та зупинки автомобіля до місця наїзду на пішохода;
- висновок судово-медичного експерта № 121 від 12 листопада 2020 року, відповідно до якого: згідно даним історії хвороби, у потерпілої ОСОБА_8 були такі тілесні ушкодження: закритий уламковий перелом голівки та хірургічної шийки лівої плечової кістки, закритий перелом зовнішнього виросту лівої в/гомілкової кістки які утворились від дії тупих предметів, можливо у термін та за обставин, указаних в постанові та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючі для свого лікування термін більш ніж 21 доба (3 тижні);
- протокол проведення слідчого експерименту від 18 листопада 2020 року, складеного в період з 11.00 год. до 11.40 год. слідчим СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, в ході якого обвинувачена ОСОБА_7 на місці показала та розповіла про обставини скоєння наїзду на пішохода, що мало місце 06 жовтня 2020 року близько 15.00 год. на пішохідному переході, розташованому за перехрестям вул. Громова з вул. Європейською м. Костянтинівка Донецької області.

Суд вважає вищеописані досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої та визнання її винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченої у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_7 , як водій, не мала права керувати транспортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії та чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і, крім того, ігнорувати вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченої і потерпілої, що передувала події та під час події, а також поведінку обвинуваченої після події, місце вчинення злочину (пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України, на перехресті вул. Громова та вул. Європейської м. Костянтинівка Донецької області, рух на якому регулюється світлофором), суд вважає, що обвинувачена, дотримуючись вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода і її дії знаходились у прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Обставин, які б вказували на отримання потерпілою тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновками експертиз та цим вироком спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

Також в ході судового розгляду об`єктивно не встановлено наявності прямого причинного зв`язку між діями потерпілої з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України, так як вона порушила правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 раніше не судима; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно; має незадовільний стан здоров`я; у скоєному щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд вважає щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді обмеження волі, приходячи до переконання, що її виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття та активного сприяння в розкритті кримінального правопорушення, її поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, стану здоров`я і критичного ставлення до скоєного, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинувачену від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не знаходить мотивів, за яким міг би застосувати до обвинуваченої ОСОБА_7 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, через відсутність у обвинуваченої такого права.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлений цивільний позов, в якому вона просила стягнути на її користь з обвинуваченої ОСОБА_7 : у відшкодування матеріального збитку 37844,22 грн. (витрати на лікування та реабілітацію), та у відшкодування моральної шкоди 300000,00 грн.

За правилами ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Встановлено, що ОСОБА_8 за вказаних вище обставин є потерпілою внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким на момент скоєння ДТП правомірно володіла ОСОБА_7 , внаслідок чого вона має право на відшкодування завданої матеріальної шкоди, спричиненої її здоров`ю внаслідок ДТП.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_7 зобов`язана сплатити вартість матеріального збитку у розмірі 37844,22 грн., яка документально підтверджена та визнана відповідачкою у повному обсязі.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

У відповідності до ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, суд при визначені розміру моральної шкоди враховує характер та обсяг страждань потерпілої, конкретні обставини справи і наслідки, що наступили, матеріальний стан обвинуваченої, а тому з урахуванням вимог розумності та справедливості приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_7 .

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати (проведення судових автотехнічних експертиз) слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (роки) роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Обов`язок нагляду за засудженою ОСОБА_7 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженої.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з засудженої ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь потерпілої ОСОБА_8 :

- у відшкодування матеріального збитку 37844 (тридцять сім тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 22 коп.;

- у відшкодування моральної шкоди 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп.,

а всього 137844 (сто тридцять сім тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 22 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Речовий доказ по справі: автомобіль «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 , який переданий останній на зберігання, - вважати переданим за належністю.

Стягнути з засудженої ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави у відшкодування втрат на залучення експертів (проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 2/19-445 від 03 листопада 2020 року, - 980,70 грн.; проведення судової автотехнічної експертизи № 2/19-492 від 12 листопада 2020 року, - 980,70 грн.) 1961 (одну тисячу дев`ятсот шістдесят одну) грн. 40 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя