Провадження № 1-кс/344/3710/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 27.06.2020 про закриття кримінального провадження № 0000584 від 26.07.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилалася на викладені в ній обставини. Просила скасувати постанову слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 27.06.2020 про закриття кримінального провадження № 0000584 від 26.07.2018 року.

ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд скарги без її участі, вимоги скарги підтримала з підстав наведених у письмових поясненнях та просила задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду скарги була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Згідно із п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно положень ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів із моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів скарги вбачається, що в провадженні слідчого відділу Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області перебувало кримінальне провадження № № 0000584.

В даному провадженні ОСОБА_3 є потерпілою.

Постановою слідчого слідчого відділу Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 27.06.2020 року кримінальне провадження № 0000584 закрито на підставі абз. 2 п. 2 ч.2, ст.219, абз.2 п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

В той же час, частиною 2 статті 9 КПК Україн ивизначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття,що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, слідчий мотивував своє рішення про закриття кримінального провадження тим, що злочин, який розслідується в даному кримінальному провадженні, згідно статті 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, з часу початку досудового розслідування відповідно до статті 214 КПК України минуло дванадцять місяців, і жодній особі не було повідомлено про підозру. Строки досудового розслідування, відповідно до статті 294 КПК України не продовжувались, а тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі абзацу 2 пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин у кримінальному провадженні покладається на слідчого. Однак, слідчий в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не встановив особу, причетну до вчинення даного злочину, не виявив обставини, що викривають та виправдовують підозрюваного, не надав їм належну правову оцінку в забезпечення законних і неупереджених процесуальних рішень.

З оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження винесено передчасно, без урахування усіх обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного об`єму перевірочних дій, які були б достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення. Крім того, слідчим не надано жодної правової оцінки додатковим поясненням та поданим клопотанням долучених до матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що доводи наведенні в скарзі є обґрунтованими, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, а тому підлягає до скасування.

Керуючись ст. ст. 9, 22,26,91, 283, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 27.06.2020 про закриття кримінального провадження № 0000584 від 26.07.2018 року - задоволити.

Постанову слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 27.06.2020 про закриття кримінального провадження № 0000584 від 26.07.2018 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1