В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2019 року за № 0001790 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, є громадянином України, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2019, приблизно о 15 год. 40 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, із засудженими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (особа 1), прибули на територію Запорізької організації Національної спілки художників України, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 29.

Після цього, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , вилізли на кришу прибудови керамічної майстерні, на якій розташована витяжна система керамічної печі та зламали кріплення металевого каркасу, на якому розташований електродвигун ЕДУ-М потужністю 3,5 квт. та равлик металевий з вентилятором витяжної системи керамічної печі. Після цього скинули дану конструкцію на землю, де їх очікували ОСОБА_6 та особа 1, які в цей час слідкували за появленням сторонніх осіб та були готові повідомити ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про можливу небезпеку.

Після цього, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи єдиним злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, перекинули дану металеву конструкцію через паркан буд. АДРЕСА_2 , тим самим винесли її за територію вищевказаної організації.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також особа 1, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, таємно викрали майно, що належить Запорізькій організації національної спілки художників України, а саме: електродвигун ЕДУ-М потужністю 3,5 квт. та равлик металевий з вентилятором на металевому каркасі, завдавши матеріальну шкоду на загальну суму 4666 грн. 67 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, надавши наступні пояснення по суті пред`явленого обвинувачення.

Так, у день зазначений в обвинувальному акті він із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сиділи біля магазину, та ОСОБА_10 запропонував принести метал. Вони пішли за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті, при цьому перебували у стані алкогольного сп`яніння, він разом із ОСОБА_8 залізли на дах, та зняли металеву витяжку, яку скинули вниз, де стояли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Далі, коли несли цю витяжку, їх зупинили співробітники поліції. Зазначив, що шкодує за вчинене ним кримінальне правопорушення та просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину.

Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, за сімейним станом не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає, визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання за ч. 2 ст. 185 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

З урахуванням фактичних обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого та його негативного ставлення до скоєного, а також те, що тяжких наслідків від його дій не настало, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та враховуючи обтяжуючу обставину, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті обвинувачення, за ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі, що не є наближеним до мінімального.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 50 КК України, в тій частині, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, суд доходить до висновку про відсутність необхідності направлення обвинуваченого до місць позбавлення волі, та про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, шляхом застосування ст. ст. 75, 76 КК України і призначення йому покарання з випробуванням на 1 рік, що на думку суду також мінімізує ризик вчинення обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

На переконання суду, призначення обвинуваченому покарання з випробуванням у даному випадку, з урахуванням принципу індивідуалізації, є справедливим, співмірним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
-СD-R диск фірми «NANOTEX», з відеозаписами під назвою: «0-02-04-7b548c715f7b898f8b8726500b6cbc726d1e54c335553a93b90f86615675dbb6_full», «0-02-04-3162d70094a183dd2967716bf9ac4ce1c90a6490a5559e4b71daf_full», залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1