ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2302/20 Справа № 202/8063/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0001787 стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердянськ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Оскарженою ухвалою суду першої інстанції повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 з підстав невідповідності вимогам ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.
В обвинувальному акті зазначено місце проживання обвинуваченого у АДРЕСА_2 , а місце реєстрації в АДРЕСА_1 , проте не долучено документально підтверджених даних щодо його місця реєстрації. За судовими викликами обвинувачений не з`являється, відповідно до рапортів співробітників поліції за вказаним у обвинувальному акті місцем проживання обвинувачений не проживає довготривалий час і наразі воно невідоме.
Тобто орган досудового розслідування не встановив чи дійсно за адресою, що вказана в обвинувальному акті, обвинувачений проживає, не встановив повні анкетні дані обвинуваченого щодо його намірів про місце проживання на час розслідування і розгляду кримінального провадження в суді, а неодноразові ухвали про привід обвинуваченого не були виконані, місце фактичного проживання обвинуваченого встановити неможливо.
Крім того, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування жодних заходів забезпечення кримінального провадження не були застосовані.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Зазначає, що суд обмежив права учасників судового процесу, оскільки у підготовчому судовому засіданні перейшов до з`ясування у прокурора причин невиконання приводу обвинуваченого, а його анкетні дані, можливість оголошення у розшук та повернення обвинувального акту взагалі не обговорювалися.
На думку прокурора, обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, він містить всі анкетні дані обвинуваченого і його місце проживання, за якою останній проживав на момент направлення обвинувального акта до суду.
Посилається на положення ст. 335 КПК України та відсутність підстав для повернення обвинувального акту у зв`язку з тим, що обвинувачений після направлення обвинувального акта до суду зник і його місце перебування невідоме.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України, суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно якої визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не дотримані в повному обсязі.
При перевірці колегією суддів матеріалів провадження встановлено, що до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001787 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, в якому містяться відомості, які не відповідають дійсності стосовно місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , який за вказаною адресою не проживає, про що зазначено в ухвалі суду першої інстанції, що свідчить про недотримання вимог ст. 291 КПК України, що на думку колегії суддів є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, так як суд першої інстанції був позбавлений можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду та розглянути його у розумні строки, а тому наявні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.
Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , однак, як було встановлено під час підготовчого судового засідання, що обвинувачений по вказаній адресі не проживає.
Такий висновок ґрунтується на тому, що обвинувачений на жодне з призначених до розгляду підготовчих судових засідань не з`являвся, у зв`язку з чим судом неодноразово були направлені для виконання ухвали про привід обвинуваченого, які органами поліції виконані не були, оскільки за адресою, зазначеною в обвинувальному акті, ОСОБА_7 не проживає.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вжито всіх заходів до забезпечення прибуття обвинуваченого до суду, а саме, направлялись судові повістки та неодноразово постановлювались ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_7 - 09.01.2020 року, 31.01.2020 року, 02.03.2020 року, 13.03.2020 року, 27.03.2020 року, 13.04.2020 року, 27.04.2020 року, 18.05.2020 року, 28.05.2020 року та 16.06.2020 року, які не були виконані.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо застосування судом вимог ст.335 КПК України, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відсутні дані щодо належного повідомлення обвинуваченого про проведення підготовчого судового засідання, що виключає його ухилення від суду.
З урахуванням наведеного вище, оскільки встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вимог за апеляційною скаргою прокурора, та залишення ухвали суду без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2020 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001787 стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4