Справа № 466/9565/20
У Х В А Л А

04 грудня 2020 року м. Львів
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 30.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.358 КК України, -
у с т а н о в и в :
04.12.2020 року прокурор Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку кадастровий №:08:004:0138 площею 0,3381 га, яка розташована за адресою: Львівська область, смт. Брюховичі, та яка на праві власності належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що, у провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000044, за фактом підроблення та використання невстановленими особами, за попередньою змовою групою осіб, рішення Брюховицької селищної ради, які у подальшому, шляхом обману зареєстрували право власності на 6 земельних ділянок в смт. Брюховичі, загальною площею 0,9 га, які належать до державного лісового фонду, чим спричинили збитки у великому розмірі, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.3 ст.358 КК України.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 10.07.2020 зареєстровано право приватної власності на земельні ділянки кадастрові номери :08:004:0133, :08:004:0132, :08:004:0131, :08:004:0130, :08:004:0129, :08:004:0128 за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відповідно. Підстава реєстрації права власності рішення Брюховицької селищної ради народних депутатів від 25.11.1993 серія та номер б/н.

Згідно інформації Брюховицької селищної ради №2044 від 25.08.2020 встановлено, що рішення Брюховицької селищної ради народних депутатів від 25.11.1993 серія та номер б/н, у селищній раді відсутнє, у зазначену дату сесія не проводилась.

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку встановлено, що присвоєння кадастрових номерів здійснено на підставі технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 03.12.2019.

Разом з тим, згідно інформації ДП «Львівський ЛСНЦ» №90 від 10.07.2020 встановлено, що земельні ділянки за наступними кадастровими номерами: :08:004:0133, :08:004:0132, :08:004:0131, :08:004:0130, :08:004:0129, :08:004:0128, знаходяться на лісовкритій площі по АДРЕСА_1 , вказані ділянки розташовані у державному лісовому фонді, жодних погоджень щодо меж, як суміжним землекористувачем, чи вилучення вказаних земель із лісового фонду ДП «Львівський ЛСНЦ», не надавалось.

Також встановлено, що на підставі договорів купівлі-продажу №962, №965, №968, №971, №974 та №977 від 19.08.2020 право власності на земельні ділянки кадастрові номери: :08:004:0133, :08:004:0132, :08:004:0131, :08:004:0130, :08:004:0129, :08:004:0128, набув ОСОБА_4 .

У подальшому, на підставі договору об`єднання земельних ділянок №1137 від 18.09.2020, укладеного між власниками земельних ділянок ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 земельні ділянки за наступними кадастровими номерами: :08:003:0139, :08:003:0199, :08:003:0284, :08:004:0096, :08:004:0133, :08:004:0132, :08:004:0131, :08:004:0130, :08:004:0129, :08:004:0128, об`єднано в одну земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий №:08:004:0137 загальною площею 1,8812 га.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 23.09.2020 зареєстровано право спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий №:08:004:0137 за ОСОБА_11 15/100, ОСОБА_12 18/100 та ОСОБА_4 67/100.

Разом з тим встановлено, що 25.09.2020 між ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 укладено договір поділу земельної ділянки кадастровий №:08:004:0137, згідно якого земельну ділянку поділено на 6 земельних ділянок: №1 площею 0,2721 га, що становить 14/100 переходить у приватну власність ОСОБА_4 ; №2 площею 0,2637 га, що становить 14/100 переходить у приватну власність ОСОБА_4 ; №3 площею 0,3362 га, що становить 18/100 переходить у приватну власність ОСОБА_12 ; №4 площею 0,3180 га, що становить 17/100 переходить у приватну власність ОСОБА_11 ; №5 площею 0,3381 га, що становить 18/100 переходить у приватну власність ОСОБА_4 ; №6 площею 0,3531 га, що становить 19/100 переходить у приватну власність ОСОБА_12 . Після поділу земельна ділянка кадастровий №:08:004:0137 стала архівною (відомості відсутні).

Вказаним земельним ділянкам присвоєно наступні кадастрові номери: :08:004:0138 (площа 0,3381 га, власник ОСОБА_4 ), :08:004:0139 (площа 0,3180 га, власник ОСОБА_11 ), :08:004:0140 (площа 0,3362 га, власник ОСОБА_12 ), :08:004:0141 (дані в реєстрі відсутні), :08:004:0142 (дані в реєстрі відсутні), :08:004:0143 (площа 0,3531 га, власник ОСОБА_12 ).

У зв`язку з викладеним, враховуючи те, що наявні підстави вважати, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер №:08:004:0138 здобуто внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, з метою недопущення знищення, перетворення та відчуження вищевказаної земельної ділянки, виникла необхідність у накладенні арешту на вказану земельну ділянку.

У судове засідання прокурор не з`явилась, подала заяви про розгляд клопотання про накладення арешту без її участі.

Відтак, у відповідності до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання вважаю, що таке є підставним і підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1, 3 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи викладене, з метою запобігання втрати, зникнення, пошкодження, а також можливості його відчуження, керуючись ст. ст. 36, 40, 170 КПК України, слідчий суддя , -
постановив :
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий №:08:004:0138 площею 0,3381 га, яка розташована за адресою: Львівська область, смт. Брюховичі, та яка на праві власності належить ОСОБА_4 .

Виконання ухвали доручити прокурору Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1