Справа № 173/1384/20
Провадження № 1-кп/209/472/20
В И Р О К
Іменем України
07 вересня 2020 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 209/1384/20 (1-кп/209/472/20), внесене 06 серпня 2020 року до ЄРДР за № 0000041 відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, не працюючого, маючого середньо-технічну освіту, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
В липні 2020 року біля 04.00 години, ОСОБА_4 , проходячи повз багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , біля одного з під`їздів вказаного будинку побачив велосипед «Україна» (жіночій) зеленого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майн, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного велосипеду, взяв його до рук, після чого залишив місце скоєння кримінального проступку, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1725 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав та суду пояснив пояснив, що десь 20 липня 2020 року, приблизно о 04.00 годині ранку він йшов повз будинку АДРЕСА_2 , де побачив непристебнути велосипед. Він сів на велосипед і поїхав з вказаного місця. Велосипед продав знайомому на ім`я ОСОБА_6 за 200 грн. Гроші витратив на себе. Шкоду потерпілій відшкодував, у вчиненому покаявся. Просив суд розглядати справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлені йому обвинувачення зрозумілі, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, що не заперечував проти розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною і істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, про що в справі є розписка обвинуваченого.
Аналізуючи зібрані у справі докази, оцінивши в судовому засіданні, суд вважає, що вина ОСОБА_4 повністю доказана, а його умисні дії органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та існують належні і достатні мотиви та підстави для ухвалення обвинувального вироку.
Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому, суд визнає щиросерде каяття і повне визнання обвинуваченого своєї вини, відшкодування шкоди.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 злочину, та особу обвинуваченого, який вину визнав, шкоду відшкодував, в здійсненому покаявся, раніше не судимого, не працюючого, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, враховуючи наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 необхідним і достатнім буде покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеженням волі строком на 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- п. 1 ч. 1 - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- п. 2 ч. 1 - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- п. 2 ч. 3 - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі: жіночий велосипед «Україна», який переданий на зберігання під схорону розписку потерпілій ОСОБА_5 , - залишити у останньої.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, що знаходиться під вартою - в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1