Провадження №1-кп/127/572/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з Державною установою "Старобабанівська виправна колонія (№ 92)" кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2019 р. за № 0000718 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мале Старосілля Смілянського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, одруженого, який має неповнолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, громадянина України, раніше судимого:
26.06.2003 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік ;
25.12.2003 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 69 КК України та з урахуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
12.03.2007 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
10.09.2009 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;
22.01.2014 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці;
27.05.2014 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців;
06.10.2016 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
18.12.2019 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
20.05.2020 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ухвали Чернівецького апеляційного суду від 23.07.2020 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
30.07.2020 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 30.05.2019 року приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні ресторану «Арт-Хаус» по вул. Замостянській, 28А в м. Вінниці, помітив за барною стійкою два мобільних телефони, а саме мобільний телефон марки «iPhone 5 S» в корпусі сірого кольору та мобільний телефон марки «Samsung» моделі GTi9300GR2SER в корпусі синього кольору. У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення даних мобільних телефонів. Реалізовуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, ОСОБА_6 взяв із барної стійки два мобільних телефони, а саме мобільний телефон марки «iPhone 5 S» в корпусі сірого кольору вартістю 2 873 грн. 00 коп. згідно з висновком експерта №4251/19-21 від 02.07.2019 року, та мобільний телефон марки «Samsung» моделі GTi9300GR2SER в корпусі синього кольору вартістю 367 грн. 60 коп. згідно з висновком експерта №4742/19-21 від 08.07.2019 року. Після чого ОСОБА_6 разом із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2 873 грн. 00 коп. та ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 367 грн. 60 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Злочин вчинив, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі. Вчинивши крадіжку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро кається та завіряє суд, що зрозумів свої помилки і подібне більше не повториться. Просить суд врахувати його стан здоров`я, а також те, що він має неповнолітню дитину та суворо його не карати.
У судове засідання неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 , законний представник потерпілого ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_9 , які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не прибули, однак законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_9 надали до суду заяви, в яких просять розгляд кримінального провадження здійснювати без їх участі.

Відповідно до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували проти проведення судового засідання без потерпілих, вважає за можливе проведення судового засідання без потерпілих, які надали відповідні заяви.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує положення статей 12, 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання та тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, одружений, має неповнолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що він щиро кається та жалкує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться, також суд враховує стан здоров`я обвинуваченого.
Обставиною, яка згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
Суд також враховує позицію потерпілих, які в письмових заявах зазначили, що при призначенні покарання покладаються на розсуд суду.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Остаточне покарання слід призначити з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначивши покарання за кожен злочин окремо, визначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання покарань. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 Кримінального кодексу України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.07.2020 року визнано винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців. Вирок набрав законної сили 22.09.2020 року, на даний час обвинувачений відбуває покарання.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2019 року на мобільний телефон марки «iPhone 5 S» в корпусі сірого кольору IMEI № НОМЕР_1 , слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів: висновки експертів № 4772/19-21 від 08.07.2019 року в розмірі 471 грн. 00 коп. та №4251/19-21 від 02.07.2019 року в розмірі 471 грн. 00 коп., в загальному розмірі 942 грн. 00 коп.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.07.2020 року, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання, відбуте частково за попереднім вироком.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 00 коп.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - мобільний телефон в корпусі сірого кольору марки «iPhone 5 S» IMEI № НОМЕР_1 , який відповідно до постанови слідчого про визнання предмету речовим доказом від 04.06.2019 року визнаний речовим доказом та згідно розписки від 07.07.2019 року переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 - залишити ОСОБА_10 .
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2019 року на мобільний телефон марки «iPhone 5 S» в корпусі сірого кольору IMEI № НОМЕР_1 , - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Суддя