Єдиний унікальний номер 728/2189/19
Номер провадження 1-в/728/65/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2020 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач поданням Бахмацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07.11.2019 у відношенні ОСОБА_3 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 у частині вирішення питання про зниження покарання або пом`якшення призначеного покарання, -
До Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшло подання Бахмацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07.11.2019 у відношенні ОСОБА_3 , засудженого за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців, у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII у частині вирішення питання про зниження покарання, призначеного за ч.1 ст.185 КК України, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Інспектор Бахмацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, прокурор та засуджений надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому Інспектор та прокурор подання підтримали та просили його задовольнити; засуджений у вирішенні подання поклався на розсуд суду.
Прокурор причини неявки не повідомив, заяви з приводу відкладення розгляду подання до суду не направив.
Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, Суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07.11.2019 ОСОБА_3 було визнано винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання: за ч.1 ст.185 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців та зобов`язано відповідно до ст.76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вказаний вирок набрав законної сили та був направлений до Бахмацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області для виконання.
01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ (надалі по тексту ЗУ № 2617-VІІІ 22.11.2018), яким внесені зміни, у тому числі до ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку із чим орган пробації звернувся до суду із поданням про вирішення питання щодо зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 .
Як вбачається з подання органу пробації, його подано до суду на підставі п.13 ч.1 ст. 537 КПК України, за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.
У поданні орган пробації просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженій. При цьому орган пробації не навів конкретних вимог щодо виду та міри покарання, на яке він просить замінити засудженому ОСОБА_3 призначене покарання. Відтак подання не містить мотивів, з яких виходив орган пробації, звертаючись до суду.
Разом з тим, за приписами ч.3 ст.74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Так, ОСОБА_3 згідно з вищевказаним вироком був засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі.
Згідно з нині діючою редакцією санкції ч.1 ст.185 КК України, передбачена відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Таким чином, згідно з Законом 2617-VІІІ за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з 01.07.2020 встановлений більш м`який вид покарання, ніж був застосований до засудженого ОСОБА_3 , а саме обмеження волі. При цьому максимальна межа обмеження волі за ч.1 ст.185 КК України встановлена на строк до 5 років, в той час як ОСОБА_3 засуджений до позбавлення волі на строк 1 рік.
При цьому засуджений ОСОБА_3 покарання не відбував, оскільки на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців.
У відповідності до ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до положень ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого закон із усіх, що були чинними у цей період.
За ч.3 ст.74 КК України суд замінює призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в санкції більш м`якого виду покарання.
Якщо засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням, а новий закон, що має зворотну дію, передбачає як найбільш суворий вид покарання такий, від відбування якого особа теж може бути звільнена з випробуванням (наприклад, обмеження волі чи виправні роботи), призначена їй міра покарання теж підлягає заміні на максимальний розмір покарання, передбаченого новою санкцією. При цьому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не скасовується і засуджений продовжує далі відбувати визначений судом іспитовий строк.
Із урахуванням правил ч.3 ст.74 КК України та положень Закону №2617-VIII покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік ОСОБА_3 може бути замінено на покарання у виді обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону) із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Разом з тим, Суд звертає увагу, що міра покарання - це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно з законом покарання за злочин.
Отже, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначену судом.
З урахуванням змін внесених Законом №2617-VIII до санкції ч. 1 ст. 185 КК України пом`якшується вид покарання, однак з урахуванням правил ч.3 ст.74 КК України збільшує строк покарання.
Враховуючи, що максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згідно з Законом №2617-VIII перевищує строк призначеного засудженому вироком суду покарання у виді позбавлення волі, Суд приходить до висновку, що у даному випадку приведення вироку суду від 07.11.2019 у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII погіршує становище засудженого.
Разом з тим, Суд не вбачає підстав для застосування правил, встановлених ч.1 ст.72 КК України.
Так, згідно з ч.6 ст.72 КК України, встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.
У свою чергу можливість перерахування покарання за правилами, встановленими ч.1 ст.2 цього Кодексу, можливе лише у разі відбуття засудженим частини покарання (друге речення ч.3 ст.74 КК України). У даному випадку засуджений покарання не відбував, оскільки фактично звільнений від відбування покарання вироком суду, а тому відсутня можливість перерахувати відбуте ним покарання, а отже й застосовувати правила ч.1 ст.72 КК України.
За вищевказаних обставин Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання органу пробації.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 72, 74, 185 КК України, ст.ст. 7, 9, 26, 372, 537, 539 КПК України, Суд,-
У задоволенні подання Бахмацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07.11.2019 у відношенні ОСОБА_3 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII у частині вирішення питання про зниження покарання або пом`якшення призначеного покарання - відмовити повністю.
Ухвала суду протягом семи діб з дня її оголошення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області.
Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1