Справа № 361/6858/20
Провадження № 1-кп/361/841/20
В И Р О К
Іменем України

08 грудня 2020 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження № 0000183 від 13.08.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пухівка, Броварського району, Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, звільненого умовно-достроково ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 30.05.2019 року на 11 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 13.08.2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 , вирішив незаконно проникнути до домоволодіння буд. АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне проникнення до житла особи, ОСОБА_2 , відсунув механічні двері паркану та зайшов на територію домоволодіння, таким чином опинився на подвір`ї буд. АДРЕСА_1 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, продовжував перебувати на території домоволодіння та згодом вирішив проникнути до будинку. ОСОБА_2 , шляхом зламу завісу відчинив вікно та проник до будинку АДРЕСА_1 , який відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та договору купівлі-продажу належить ОСОБА_3 , чим порушив право останнього на недоторканість житла, гарантоване ст. 30 Конституції України.

Статтею 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, визначаючи, зокрема поняття «житло», тлумачить його як місце (помешкання), де особа постійно проживає, незалежно від форми чи підстави такого проживання, утримує і облаштовує його, навіть якщо це здійснено з порушенням національного законодавства (справа «Барклі проти Сполученого Королівства» 1996 року).

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором, на виконання вимог ст. 302 КПК України, викладено клопотання, про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві обвинувачений зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Разом з тим, до обвинувального акту долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_3 , в якій останній зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та розуміє, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, останній буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченого ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3 , в якій вони зазначають, що не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку без їх участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та потерпілого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла особи.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Потерпілий ОСОБА_3 , відповідно до заяви, долученої до обвинувального акта, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу.
При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, суд вважає, що покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, рекомендаціям, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , запобігання вчиненню ним нових злочинів. Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні не понесено.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, ст.ст. 12, 50, 65-66 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному КПК України. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Копії вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження - прокурору, потерпілому ОСОБА_3 , засудженому ОСОБА_2 та захиснику ОСОБА_4 .

Суддя ОСОБА_1