Справа № 467/864/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Арбузинка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 26.05.2020 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 17.01.1996 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 140 КК України, до позбавлення волі на сгрок 3 роки в силу ст. 46-1 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 11.06.1996 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 140 КК України, до позбавлення волі на сірок 3 роки 6 місяців в силу сг. 43 КК України приєднана на 6 місяців за вироком від 17.01.1996 року та призначено позбавлення волі загальним терміном 4 роки позбавлення волі;

- 11.06.2010 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки.

- 27.01.2011року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 70. ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 20.02.2020 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 1 сг. 125 КК України, до 180 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 24.03.2020 року,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2ст. 389 К України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.02.2020 року, який набрав законної сили 24.03.2020 року, ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді громадських робіт строком на 180 годин за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

26 березня 2020 року вказаний вирок надійшов до Арбузинського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області.

13 квітня 2020 року ОСОБА_4 взятий на облік до МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області і йому, у відповідності до ст. 37 КВК України та роз`яснено, що він зобов`язаний додержуватись встановленого порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, відпрацьовувати роботи на визначеному об`єкті і відпрацювати встановлений строк покарання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім цього, ОСОБА_4 у відповідності з ст. 40 КВК України роз`яснено, що стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України. Ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Також, були встановлені дні явки ОСОБА_4 для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та визначене місце відбування покарання у вигляді громадських робіт, а саме: Іванівська сільська рада Лрбузинського району Миколаївської області.

13 квітня 2020 року Іванівською сільською радою видано розпорядження за № 9-р про прийняття ОСОБА_4 на безоплатні громадські роботи на період часу з 14 квітня 2020 року по 19 червня 2020 року та визначив місце таких робіт.

Одночасно, 13 квітня 2020 року ОСОБА_4 був ознайомлений зі змістом ст. 15 ЗУ «Про пробацію», ст.ст. 37, 40 КВК України та попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що засвідчив своїм підписом у відповідній підписці.

Надалі, маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 незважаючи на винесене Арбузинським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області попередження про притягнення до кримінальної відповідальності внаслідок порушення вимог ч. 3ст. 40 КВК України, відповідно до табелів виходу на роботу особи, до якої застосовано стягнення у вигляді громадських робіт, відбув в період часу 14 квітня 2020 року по 26 травня 2020 року лише 23 години із 180 запланованих відповідно графіка.

Незважаючи на винесене попередження, ОСОБА_4 , маючи умисел на ухилення від відбування громадських робіт та реалізуючи його, систематично ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме не з`явився, тобто ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, порушивши тим самим вимоги ч. 3 ст. 40 КВК України.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінальному проступку. Суду пояснив, що будь-яких поважних причин того, що за станом здоров`я, або інших поважних причин щодо виконання вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.02.2020 року за яким його засуджено за ч. 1 сг.125 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт він не має та не мав. Дійсно відпрацював за вироком лише 23 години із призначених судом 180 годин, оскільки захворів, а підтверджуючих цьому документів, немає. У скоєному він кається та готовий нести покарання за вчинений ним проступок.

Прокурор заявив суду клопотання про розгляд справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, так як обвинувачений вину в скоєнні кримінального проступку визнає повністю, правильно розуміє зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, вважає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинувачений підтримав дане клопотання та не заперечував проти його задоволення. У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не заперечують проти недослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не сумнівається в добровільності та істинності своєї позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним їх дослідження.

Вина обвинуваченого у скоєнні ним кримінального проступку також доведена дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:

- вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.02.2020 року яким засуджено ОСОБА_4 за за ч.1 сг.125 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт;

- розпорядження про набрання вироком законної сили 24 березня 2020 року;

- підпискою ОСОБА_4 про ознайомлення його з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт;

- розпорядженням Іванівської сільської ради Арбузинського району № 9-р від 13.04.2020 року про прийняття ОСОБА_4 на безоплатні громадські роботи;

- графіком виходу на роботу у квітні 2020 року;

- направленням ОСОБА_4 до Іванівської сільської ради Арбузинського району для виконання громадських робіт;

- табелем виходу ОСОБА_4 у квітні 2020 року для виконання громадських робіт;

- довідкою від 20.05.2020 року видана Іванівською сільською радою Арбузинського району, про що станом на 20.05.2020 року ОСОБА_4 відпрацював 23 години громадських робіт;

- довідкою Арбузинської ЦРЛ від 25.05.2020 року про те, що ОСОБА_4 у період з 14.04.2020 року по день видачі довідки, за медичною допомогою не звертався та на лікуванні не знаходився.

Отже, судом не встановлено будь-яких об`єктивних фактів, які б свідчили, що за станом здоров`я, або інших поважних причин ОСОБА_4 не має або не мав змоги виконати вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.02.2020 року яким засуджено ОСОБА_4 за за ч. 1 сг. 125 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт. За такого, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді 180 годин громадських робіт, у період з 14 квітня 2020 року по 26 травня 2020 року ухилявся від відбування зазначеного покарання, а саме: протягом вказаного періоду не виконував встановлених обов`язків, порушуючи порядок та умови відбування покарання, не виконав громадські роботи без поважних причин.

Аналізуючи зібрані по справі докази в частині їх допустимості суд вважає, що вина обвинуваченого повністю ними доведена.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно довимог ч. 1, 2 ст. 65 КК України судпризначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд, в якості обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, враховує йому визнання своєї вини.

Обтяжуючих обставин, які передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особливості кожного конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів.

При визначенні покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на військовому обліку в Арбузинському районному війському комісаріаті, раніше неодноразово судимий, проживає із своєю співмешканкою, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особливості й обставини вчинення проступку, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали внаслідок вчиненого, стан здоров`я, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, суд вважає доцільним призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, у виді арешту, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України, до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, в тому числі, не невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Отже невідбута частина покрання у виді 157=(180-23) годин громадських робіт за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.02.2020 року, відповідно до ст. 72 КК України, дорівнює 20 дням арешту.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин після постановления вироку, але до повного відбуття покарання йому слід призначити покарання в порядку ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.02.2020 року.

Цивільний позов по справі не заявлено. Витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню відсутні. Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання за ч. 2 ст. 389 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.02.2020 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 15 (п`ятнадцять) днів.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1