Справа №127/3826/16-к
Провадження №1-в/127/580/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2016, яке мотивоване тим, що за період відбування покарання він характеризується посередньо, не має стягнень і не має заохочень від адміністрації установи, так як за станом здоров`я не може бути працевлаштований в виробництва установи відбування покарання, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, неконфліктний у відносинах з іншими засудженими, усвідомив свою вину у вчиненому злочину та щиро кається.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання за вирком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2016 року, в зв`язку з його виправленням та у зв`язку з наявністю у нього інвалідності ІІІ групи.

Прокурор ОСОБА_3 висловився про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 та його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки ОСОБА_4 не був працевлаштований в установі відбування покарання, не має жодного заохочення, хоча і не має дисциплінарних стягнень, має характеристику гіршою за посередню характеристику.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше був засуджений і відбував покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі за вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 19.09.2006 року за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 186 ч.2, 128 КК України, тобто за вчинення умисного злочину. Був звільнений 19.07.2011 року по відбуттю строку покарання, однак до погашення та зняття судимості, знову вчинив 05.12.2015 року умисний злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, за вчинення якого був засуджений вироком Вінницького міського суду вінницької області від 07.12.2016 року до покарання у виді 5 років позбавлення волі.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що початок строку відбування ОСОБА_4 покарання обраховується з 02.02.2017, кінець строку 02.02.2022, 2/3 строку покарання ОСОБА_4 відбув 02.06.2020 року.

Відповідно до характеристики на засудженого, яка міститься в матеріалах його особової справи, ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі знаходиться з 02.02.2017, відбуваючи покарання в Голопристанській ВК №7 характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався. Після прибуття ОСОБА_4 10.04.2017 до «Вінницької ВК №86», останній на виробництві установи не працевлаштований, навмисно ухиляється від праці, за час відбування покарання також характеризується посередньо, не має заохочень та стягнень, у відношенні з представниками адміністрації дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин з метою поблажливого ставлення до себе, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, але не завжди робить для себе належні висновки. Разом з тим ОСОБА_4 підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Відповідно до витягу з протоколу №17 від 06.08.2019 року комісією установи ОСОБА_4 було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, так як засуджений не став на шлях виправлення, а також відповідно до витягу з протоколу №11 від 09.06.2020 року комісією установи ОСОБА_4 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, у зв`язку з недоведенням засудженим свого виправлення. Після прийняття вказаних рішень ОСОБА_4 досі залишається не працевлаштованим. Незважаючи на зауваження ОСОБА_4 про те, що він н працевлаштований через те, що являється інвалідом ІІІ групи, в матеріалах справи відсутні дані про звернення ОСОБА_4 до керівництва установи з метою його працевлаштування на посильну для нього роботу, з врахуванням стану його здоров`я.

Таким чином, суд, враховуючи характеристику ОСОБА_4 за місцем відбування покарання, при ходить до переконання, що засуджений на даний час своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє перевиховання та виправлення, а тому на час розгляду клопотання не досягнуто мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України, в зв`язку з чим в задоволенні клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 81 КК України, ст. ст. 370-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2016 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1