Справа № 309/2281/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/539/20, за апеляційною скаргою, яку подав законний представник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :

ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий), погоджене прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 (далі - прокурор), про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 7 ч. 2 - ст. 115 КК України кримінальних правопорушень запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11.11.2020 включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 14 вересня 2020 року до Хустського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 7 ч. 2 - ст. 115 КК України кримінальних правопорушень. Відповідно до клопотання, 12 вересня 2020 року, приблизно о 00 годині 05 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля приміщення пабу «Churchill», що розташований на вулиці Миколи Аркаса, 9 в м. Хуст Закарпатської області, усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, безпідставно розпочав конфлікт з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у ході якого, прагнучи продемонструвати свою грубу силу та жорстокість, із метою заподіяння смерті наніс ОСОБА_9 удар ножем в область живота, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням тонкого кишківника, брижі тонкого кишківника та черевного відділу аорти, які виявились несумісними з життям, внаслідок чого ОСОБА_9 помер. Не зупиняючись на скоєному, продовжуючи злочинні дії направлені на заподіяння смерті ОСОБА_10 , маючи намір на умисне вбивство двох людей, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_10 удар ножем в область грудної клітки, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини, з пошкодженням діафрагми шлунку, однак злочинні дії, направлені на вбивство ОСОБА_10 , до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_10 у важкому стані негайно був доставлений до реанімаційного відділення Хустської районної лікарні, де йому була надана своєчасна кваліфікована медична допомога. 12 вересня 2020 року о 02 годині 05 хвилин, ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення затримано в порядку ст. 208 КПК України й цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, а саме: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині вчинене з хуліганських мотивів, та закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, вчинене з хуліганських мотивів. У клопотанні також вказується на те, що підозра ОСОБА_5 у скоєнні вищевказаних злочинів є обґрунтованою і підтверджується такими доказами : протоколами - ОМП від 12 вересня 2020 року; допиту свідків - ОСОБА_11 від 12 вересня 2020 року; ОСОБА_12 від 12 вересня 2020 року; ОСОБА_13 від 12 вересня 2020 року; ОСОБА_14 від 12 вересня 2020 року; ОСОБА_15 від 12 вересня 2020 року; ОСОБА_16 від 12 вересня 2020 року; потерпілого ОСОБА_10 від 12 вересня 2020 року; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 вересня 2020 року та іншими доказами. Окрім того, у клопотанні вказується на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, представника потерпілого, експертів у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом залучення інших осіб з метою направлення органу слідства на хибний шлях, що підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри про вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості. В обґрунтування доводів слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких і за які йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років. З метою запобігання вчинення підозрюваним ОСОБА_5 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання найсуворішого за видом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, за допомогою застосування щодо ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування, щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень. Беручи до уваги наведене, те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому, також зазначивши, що застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам і не буде сприяти досягненню завдань кримінального провадження.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що слідчий довів наявність обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 7 ч. 2 - ст. 115 КК України кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів і за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, і є наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, а саме ризики того що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім викладених обставин, слідчий суддя взяв до уваги і те, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає разом з батьками, має закордонний паспорт, знаходився з батьком на заробітках за кордоном та нещодавно повернувся в Україну, не має міцних соціальних зв`язків, а тому слідчий суддя дійшов висновку про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід не буде достатнім для запобігання вказаних ризиків. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, який спричинив загибель людини, та у скоєнні злочину, який був направлений на загибель людини /закінчений замах на вбивство/, а тому, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні. Тому клопотання слідчого визнано таким, що підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі законний представник підозрюваного ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Зазначає, що підозра є необґрунтованою, та спростовується показами свідків, що діяння ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за менш тяжкими кримінальними правопорушеннями, ніж ті, які йому інкриміновані. Стверджує, що слідчий суддя не взяв до уваги характеристику з місця навчання ОСОБА_5 , акт обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітнього, медичні застереження про те чи є можливим тримання підозрюваного в умовах ізоляції від суспільства та інші характеризуючі дані неповнолітнього. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги, для скасування чи зміни судового рішення, не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_17 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор, підозрюваний, законний представник та адвокат повідомлені належним чином; будь-яких заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду від підозрюваного, законного представника та адвоката не надходило; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного, а тому, апеляційним судом не приймалось рішення про обов`язковість його явки у судове засідання; від підозрюваного не надходило заяви про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_5 , так і його захисник адвокат ОСОБА_17 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 7 ч. 2 - ст. 115 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколами огляду місця події від 12 вересня 2020 року; допиту свідків - ОСОБА_11 від 12 вересня 2020 року; ОСОБА_12 від 12 вересня 2020 року; ОСОБА_13 від 12 вересня 2020 року; ОСОБА_14 від 12 вересня 2020 року; ОСОБА_15 від 12 вересня 2020 року; ОСОБА_16 від 12 вересня 2020 року; потерпілого ОСОБА_10 від 12 вересня 2020 року; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 вересня 2020 року та іншими доказами, на підставі яких 12.09.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру.
Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що підозра є необґрунтованою, про неправильну кваліфікацію дій підозрюваного, - колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказані кримінальні правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків та експертів; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом чи вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності з їх тяжкістю (вчинено особливо тяжкі злочини, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років) та даними про особу підозрюваного (має постійне місце проживання, раніше не судимий, офіційно ніде не працює та не має постійного джерела доходу) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
Наведені в клопотанні слідчого доводи про те, що: злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 характеризуються застосуванням насильства, і за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 років; вчинено злочини у відкритий спосіб, що характеризуються підвищеною суспільною небезпекою, - призводять до суджень про обґрунтованість ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Тому, доводи апеляційної скарги про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про необґрунтованість висновку слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах судового провадження будь-яких доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують указаного висновку слідчого судді.
Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, що судом не врахована характеристика та акт обстеження матеріально-побутових умов підозрюваного, - апеляційний суд, з огляду на вищенаведене, визнає такими, що не впливають на висновки слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При оцінці доводів апеляційної скарги про неправильність кваліфікації органом досудового розслідування дій підозрюваного ОСОБА_5 , колегія суддів також зазначає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу матеріалах наявні докази, які вказують на вчинення ОСОБА_5 кримінально-карних діянь.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки кримінальні правопорушення поєднані із застосуванням насильства, що внаслідок скоєних діянь настала смерть особи .
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 12.09.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, що у свою чергу свідчить про те, що слідчим суддею визначено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою та строк дії постановленої ухвали (до 11.11.2019) відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, що не з`явившись на розгляд апеляційної скарги сторона захисту позбавила себе можливості довести обґрунтованість доводів викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.176-178,181,183,194,376, 404,405,407,418,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу, яку подав законний представник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2020 року, якою щодо підозрюваного за п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 7 ч. 2 - ст. 115 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 11 листопада 2020 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: