Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6550/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2020 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Райківська виправна колонія № 73» про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області задоволено подання начальника ДУ «Райківська виправна колонія № 73» про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції зазначив.

ОСОБА_7 вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.05.2020 року засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волію.

Вироком Житомирського апеляційного суду від 22.07.2020 року вирок від 20.05.2020 р., в частині призначеного покарання скасовано, ухвалено новий вирок, згідно ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 01.07.2020 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі, при цьому судом не було враховано вирок від 20.05.2020 р., оскільки він не набрав законної сили.

Врахувавши ці обставини суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_7 визначив остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений не погоджується з прийнятим рішенням суду першої інстанції просить його змінити та визначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, а питання про призначення покарання за сукупністю вироків вирішити відповідно до чинного законодавства.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги послався на те, що суд не взяв до уваги той факт, що покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі та вироком Богунського районного суду м. Житомира від 01.07.2020 р. йому було призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

Натомість, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду йому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Заслухавши доповідача, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження, а також перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 11, 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

З подання та матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 20.05.2020 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Вироком Житомирського апеляційного суду від 22.07.2020 року вирок від 20.05.2020 р., в частині призначеного покарання скасовано, ухвалено новий вирок, згідно ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_7 засуджений вироком Богунським районним судом м. Житомира від 01.07.2020 за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 рокі обмеження волі. Вирок набрав законної сили 01.08.2020 року.

Судом першої інстанції встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_7 за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 01.07.2020 року не було враховано вирок Коростишівського районного суду м. Житомира від 20.05.2020 року, а тому суд мав усі підстави для вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, суд першої інстанції правильно та цілком обґрунтовано, відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, а також ст. ст.537 та 539 КПК України, призначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, про що вмотивовано та обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ухвалі.

Доводи апелянта про те, що суд не вправі був визначати йому остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, а лише шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки за останнім вироком він був засуджений до обмеження волі є помилковими.

Відповідно до ч.1 п. «б» ст. 74 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупності вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи зі співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування згідно доводів апеляційної скарги засудженого - немає.

Керуючись ст. ст.376, 404; 405; 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2020 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Райківська виправна колонія № 73» про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: