Справа № 369/6759/20
Провадження №1-кс/369/1423/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003486 від 25.07.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003486 від 25.07.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 приблизно в 2013 році (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) познайомився з ОСОБА_6 під час проведення спільного дозвілля.

В березня 2019 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), у ОСОБА_6 під час незапланованої зустрічі з ОСОБА_5 , в м. Ужгород, Закарпатської області, виник умисел на заволодіння грошовими коштами останнього.

ОСОБА_6 не маючи постійного місця роботи та відчуваючи потребу в грошових коштів, вирішив шляхом зловживання довірою заволодіти грошовими коштами ОСОБА_5 . Так в ході спілкування, ОСОБА_6 почав вихвалятися, щодо своїх вигідних бізнес-проектів в Європі, помітивши зацікавленість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повідомив, що йому можливо знадобляться швидко гроші в борг в розмірі 150 000 євро, які він відразу поверне та ще з урахуванням відсотків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами у особливо великих розмірах, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_6 28.03.2019 зателефонував ОСОБА_5 та попросив в борг 150 000 євро на що останній погодився, оскільки довіряв ОСОБА_6

29.03.2019, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Стоянка, Києво-Святошинського району, Київської області на АЗС «КЛО», усвідомлюючи, що жодних бізнес-проектів він не має, а тому не зможе виконати взяті на себе зобов`язання перед ОСОБА_5 , щодо повернення грошових коштів з відсотками, отримав в борг від ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 150 000 євро, що, згідно офіційного курсу НБУ станом на 29.03.2019 становить 4 584 000 гривень, які просив напередодні та зобов`язався повернути, разом з відсотками до 01.05.2019.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , грошові кошти в обумовлений термін не повернув та під надуманим приводом, повідомив ОСОБА_5 про те, що йому ще необхідні грошові кошти, щоб не втратити його бізнес-проект та отримати більше прибутків та попросив дати в борг ще декілька тисяч євро. ОСОБА_5 , не усвідомлюючи протиправних намірів ОСОБА_6 , надав в період часу з 08.05.2019 по 21.06.2019 ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 95 850 євро, що, згідно офіційного курсу НБУ станом на травень 2019 року становить 2 817 990 гривень.

Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_6 , 21.06.2019, під видуманим приводом, повідомив ОСОБА_5 про те, що йому ще необхідні грошові кошти, щоб відправити доньку в Англію та попросив дати в борг ще 50 000 гривень. ОСОБА_5 вважаючи ОСОБА_6 чесним та [добропорядним громадянином перерахував грошові кошти в сумі 50 000 гривень на картковий рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_1 через програму в мобільному телефоні «Приват 24».

Грошові кошти ОСОБА_6 не повернув та розпорядився ними чим спричинив матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 7 451 990 гривень.

19.05.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

31.05.2020 року потерпілий ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження заявив цивільний позов до підозрюваного ОСОБА_6 на загальну суму 7 332 764 гривень.

Відповідно до інформації отриманої з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 зареєстровано наступне майно:

- Гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , Гаражно-будівельний кооператив «Арсеналець-1» (реєстраційний номер майна 37138564);

- Будинок (Будівля котеджу) АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 103);

- Земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0107, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 103);

- Земельна ділянка з кадастровим номером :12:019:0053, яка знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська с/рада (реєстраційний номер майна 31).

Згідно інформації Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, отриманої на запит слідчого, за підозрюваним ОСОБА_6 зареєстрований транспортний засіб: TOYOTA LAND CRUISER 100 4664 н.з. НОМЕР_3 .

Згідно довіреності №3192 від 08.05.2019 посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , ОСОБА_6 являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Тому, слідчий просив накласти арешт на: накласти арешт, шляхом заборони державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на наступне майно, належне підозрюваному ОСОБА_6 :

- гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 ,гаражно-будівельний кооператив «Арсеналець-1» (реєстраційний номер майна НОМЕР_4 );

- будинок (Будівля котеджу) АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 103);

-земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0107, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 103);

- земельна ділянка з кадастровим номером :12:019:0053, яка знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська с/рада (реєстраційний номер майна 31);

- квартира за адресою: АДРЕСА_3 ;

- ТЗ: TOYOTA LAND CRUISER 100 4664 н.з. НОМЕР_3 .

В судому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задоволити його.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим слідчим в клопотанні не обґрунтовано необхідність накладення арешту на вказане майно, а також яке доказове значення матиме вищевказані предмети у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003486 від 25.07.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1