справа № 488/3879/18
провадження № 1-кп/488/97/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який працює за договором цивільно-правового характеру у ФОП ОСОБА_8 рибалкою, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 29.03.2018 року приблизно о 19:30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно заподіяв ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого за наступних обставин:
29.03.2018 року приблизно о 18:30 год. ОСОБА_6 знаходився в приміщенні гаражу за місцем свого постійного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де ремонтував належний йому мопед «Хонда Діо», номер шасі НОМЕР_1 . В цей же час у вказаному гаражі разом із ОСОБА_6 перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які спільно з ним вживали спиртні напої. Надалі приїхав ОСОБА_9 . По закінченню ремонту мопеду ОСОБА_9 з дозволу ОСОБА_6 поїхав на належному останньому мопеді покататися. Приблизно через 30 хвилин після того, як ОСОБА_9 поїхав, обурений його тривалою відсутністю ОСОБА_6 , разом зі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 пішли на його пошуки.
Цього ж дня близько о 19:30 год., перебуваючи на пров. А. Смирнова в місті Миколаєві, ОСОБА_6 побачив ОСОБА_9 , який рухався на належному йому мопеді по вул.Рибній, наближаючись до вказаного провулку, не виказуючи наміру зупинитись та віддати мопед власнику. В цей час ОСОБА_6 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово та були зумовлені тривалою відсутністю потерпілого ОСОБА_9 , маючи намір заподіяти тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, водночас, не передбачаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи умисно, підібрав з проїзної частини провулку фрагмент асфальтобетонного покриття розміром 21х13 см, товщиною 9 см, та з силою кинув його в напрямку ОСОБА_9 , поціливши останньому, який в цей час проїжджав повз, в область голови. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя у вигляді забійної рани правої частини скроні голови, дрібного перелому кісток склепіння черепу, забою головного мозку, внаслідок отримання яких потерпілий втратив свідомість та впав з мопеду.
Після спричинення потерпілому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 забрав свій мопед та не надаючи ОСОБА_9 жодної допомоги, з місця події втік. Цього ж дня о 20:17 год. каретою швидкої медичної допомоги потерпілий ОСОБА_9 в непритомному стані був доставлений до Миколаївської міської лікарні №5, де у відділенні інтенсивної терапії, не виходячи з коми, від отриманих ушкоджень помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07:40 години.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 272 від 08.05.2018 року та комісійної судово-медичної експертизи № 55-к від 03.07.2018 року, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з крововиливами в м`які тканини голови, численними переломами кісток зводу та основи черепу, з численними ушкодженнями оболонок мозку та речовини головного мозку, з крововиливами в шлуночки мозку, забійних ран лобно-тім`яно-скронево-потиличної області праворуч, садна лобу з правого боку, правої скроневої області з переходом на верхнє та нижнє віко правого ока та щелепову область та інш. Ушкодження в області голови носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Забійні рани, садна правої лобно-тім`яно-скронево-потиличної області з численними переломами кісток черепу, ушкодженнями оболонок мозку та речовини головного мозку могли утворитись від дії тупого твердого предмету з нерівною поверхнею, характерні для ударної дії в напрямку з права на ліво важкого твердого предмету з обмеженою поверхнею. Можливість виникнення вказаних ушкоджень від удару кинутого фрагменту асфальту не виключається. Між отриманими тілесними ушкодженнями та настанням смерті є прямий причинний зв`язок. За ступенем тяжкості ці ушкодження відносяться до категорії тяжких за критерієм небезпеки для життя і є такими, що мають прямий причинно-наслідковий зв`язок з настанням смерті.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні в інкримінованому за ст. 121 ч.2 КК України кримінальному правопорушенні винним себе визнав частково, суду пояснив, що 29.03.2018 року близько о 18:30 год. в приміщенні гаражу за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , він ремонтував свій мопед «Хонда Діо», коли прийшли його знайомі брати ОСОБА_12 . Вони на трьох випили пляшку самогона. До цього він сам випив 1 литр пива. Потім прийшов потерпілий ОСОБА_13 , той не пив з ними спиртне. Він дозволив потерпілому покататися на своєму мопеді по вулиці. Однак той уїхав в бік магазина, його не було пів години. Разом із ОСОБА_12 вони вийшли на вулицю подивитися, куди уїхав потерпілий. На той час на вулиці почало смеркатися, все було видно. Вони стояли на вулиці, коли на відстані близько 6 метрів від нього їхав потерпілий на мопеді зі швидкістю близько 40 км/год. Він махнув йому рукою, однак той не зупинився. Щоб зупинити потерпілого, він підняв з землі камінь та кинув його в потерпілого. Камінь влучив по мопеду, так він зрозумів по звуку пластмаса. Він кинув каміння навмання, попав в потерпілого неумисно, він не цілився в конкретне місце. Потерпілий ще проїхав близько 8 метрів, хитаючись, та впав на землю. Мопед був від потерпілого на відстані близько 5 м. Він забрав його і заховав у гаражі у ямі, бо перелякався.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , в обгрунтування позиції обвинуваченого послався на те, що ОСОБА_6 не мав наміру заподіяти потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, кидав каміння навмання, не цілячись в голову потерпілого, а наслідки в виді смерті потерпілого є трагічним збігом обставин; вважає, що прокурором не доведено умислу обвинуваченого на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень та враховуючи необережну форму вини до настання смерті потерпілого, правильно дії обвинуваченого слід кваліфікувати, як необережне вбивство.
Натомість, показання обвинуваченого за інкримінованим злочином повністю спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів - показаннями свідків:
свідок ОСОБА_11 , допитаний за участю сурдоперекладача (перекладача жестової мови) суду показав, що в день пригоди разом із братом вони перебували в гостях у ОСОБА_6 , вжили пляшку самогона. Прийшов потерпілий ОСОБА_9 , обвинувачений дав йому свій мопед. ОСОБА_14 почав нервувати, що ОСОБА_13 довго не повертається, його не було близько пів години, обвинувачений був дуже розлючений з цього приводу. Вони втрьох вийшли на вулицю розшукати потерпілого. В цей час на вулиці тільки почало смеркатися, все було видно. Вітовець їхав на мопеді зі швидкістю близько 45 км/год. Він дивився за рухом потерпілого, тому не бачив, як ОСОБА_14 підняв камінь. Він бачив, як летів камінь в бік потерпілого, куди він влучив, не бачив. Після цього потерпілий став вихляти на мопеді та впав. Обвинувачений підійшов до потерпілого, забрав свій мопед та загнав його до гаражу. Він не підходив до потерпілого, бо злякався. Він знає обвинуваченого з дитинства та може сказати, що коли той вип`є, він стає агресивним та може повести себе неадекватно;
свідок ОСОБА_10 , допитаний за участю сурдоперекладача (перекладача жестової мови) суду надав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_11 , крім того показав, що обвинувачений був розлючений поведінкою потерпілого, що того довго не було з мопедом. Вони стояли на вул. Рибній, коли проїжджав потерпілий на мопеді. Могілевець не вживав заходів жестами, щоб того зупинити. Він підняв з землі кусок асфальта та з силою кинув його в потерпілого. Свідок крикнув йому - навіщо (незважаючи що він є глухонімим, він може видавати звуки, короткі слова). Потерпілий став віляти, та впав на правий бік. Навкруги голови потерпілого була кров. Він не підходив до потерпілого, бо обвинувачений сказав їм мовчати;
потерпілий Вітовець суду показав, що про гибель сина повідомила колишня дружина. Син перебував в реанімації, однак до свідомості так і не прийшов. Вважаючи на обставини пригоди, він наполягає на самому суворому покаранні відносно обвинуваченого.
Вина обвинуваченого також підтверджується оголошеними прокурором та дослідженими судом письмовими доказами:
даними протоколу огляду транспортного засобу мопеда «Хонда Діо», номер шасі НОМЕР_1 , від 30.03.2018 року, яким оглянуто в приміщенні гаражу транспортний засіб мопед «Хонда Діо», номер шасі НОМЕР_1 , вилучено вказаний транспортний засіб та волосся біологічного походження;
даними протоколу огляду місця події зі схемою та фототаблицею від 29.03.2018 року, яким оглянуто нерегульоване перехрестя вул.Рибної та вул. А.Смирнова в м.Миколаєві, виявлено плями речовини бурого кольору, схожі на кров;
даними протоколу огляду місця події зі схемою та фототаблицею від 29.03.2018 року, яким оглянуто ділянку місцевості, розміром приблизно 20х10 м, розташованої за адресою: м.Миколаїв, на перетині вул.Рибної, пров.А.Смирнова та вул. Литовченка, виявлено 1 змив речовини бурого кольору з проїзної частини;
даними протоколу огляду трупа з фототаблицею від 01.04.2018 року, яким оглянуто труп ОСОБА_9 , який знаходиться в палаті інтенсивної терапії Миколаївської міської лікарні № 5, що розташована за адресою: м.Миколаїв, просп.Богоявленський, 336;
висновком судово-медичної експертизи № 272 від 08.05.2018 року, відповідно до якої смерть ОСОБА_9 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з крововиливами в м`які тканини голови, численними переломами кісток зводу та основи черепу, з численними ушкодженнями оболонок мозку та речовини головного мозку, з крововиливами в шлуночки мозку, забійних ран лобно-тім`яно-скронево-потиличної області праворуч, садна лобу з правого боку, правої скроневої області з переходом на верхнє та нижнє віко правого ока та щелепову область, на правій щоці, рана правої надбрівної дуги зовнішнього краю зашита 3-ма хірургічними швами, майже по всій поверхні носа, в області шкіри верхньої губи з правого боку, в області зовнішнього кута рота з правого боку, на підборідді по передній поверхні, в області гілки нижньої щелепи зліва, в лівій скроневій області з переходом на ліву лобову, на внутрішній поверхні лівого передпліччя, на тильній поверхні правої кістки з переходом на правий променезап`ястковий суглоб на рівні 1-3 пальців, на передній поверхні правого колінного суглоба, крововиливи вік правого ока, на передній поверхні лівої гомілки по всій довжині, зовнішньої поверхні лівого ліктьового суглоба. За відомостями наданої амбулаторної картки стаціонарного хворого смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07:40 год., що не суперечить судово-медичним даним. При дослідженні трупа виявлені такі ушкодження: рани (3) правої лобно-тім`яно-скронево-потиличної області, рана в області правої надбрівної дуги, садна правої лобно-тім`яно-скронево-потиличної області; садна на лобі з правого боку в правій скроневій області з переходом на верхнє та нижнє віко правого ока, виличну область, майже на всю поверхню рота з правого боку, на підборідді по середній лінії, в області гілки нижньої щелепи зліва, в лівій скроневій області з переходом на ліву лобову область, на внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, на тильній поверхні правої кістки з переходом на правий променезап`ястковий суглоб на рівні 1-3 пальців, на передній поверхні правого колінного суглоба, крововиливи вік правого ока, на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглоба, на передній поверхні лівої гомілки по всій довжині, припухлості м`яких тканин в лівій тімяно-скроневій області; великі крововиливи в м`які тканини голови майже на всьому тяжінні; численні переломи кісток склепіння та основи черепа; численні ушкодження оболонок мозку і речовини головного мозку в проекції вищеописаної рани; кровили ви під тверду та м`яку мозкові оболонки та в шлуночки мозку; великі вогнища забоїв мозку. Вищевказані тілесні ушкодження прижиттєві та могли утворитися від дії тупих твердих предметів, за механізмом удару ймовірно в проміжок часу, вказаний в ухвалі суду; Ушкодження в області голови носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, інші ушкодження носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Ушкодження в області обличчя та кінцівок могли утворитися при падінні, в тому числі і при падінні з рухомого транспорту (мопеда). Забійні рани, садна правої лобно-тім`яно-скронево-потиличної області з численними переломами кісток черепу, ушкодженнями оболонок мозку та речовини головного мозку могли утворитись від дії тупого твердого предмету з нерівною поверхнею. Між отриманими тілесними ушкодженнями та настанням смерті є прямий причинний зв`язок. Після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень виконання будь-яких цілеспрямованих дій виключається.
Всі вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися за достатньо короткий проміжок часу. В наданих медичних документах відсутні дані про те, що при надходженні на стаціонарне лікування потерпілий знаходився в стані алкогольного сп`яніння. При токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт в концентрації 0,63 проміллі, що відповідає легкому ступеню сп`яніння;
даними протоколу огляду трупа з фототаблицею від 03.04.2018 року, яким оглянуто труп ОСОБА_9 , який знаходиться в морзі Вітовської філії Миколаївського обласного бюро СМЕ;
даними протоколу огляду речей з фототаблицею від 26.04.2018 року, яким оглянуто речі, належні ОСОБА_9 , а саме: джинсові штани світло-синього кольору, на яких виявлено на правій штанині з лицевого боку в області колінного суглобу пошкодження тканини в формі рваних клаптів розміром 3х7 см, з задньої сторони на лівій штанині на середній та нижній частинах тканини наявні плями речовини бурого кольору, схожої на кров, на верхній частині штанів наявні пошкодження тканини розміром 2х3 см; чоловічу куртку синього кольору, на зовнішній стороні якої наявні плями речовини бурого кольору, схожої на кров, та пошкодження тканини на рукавах у вигляді розрізів; светр сірого кольору, на якому наявні нашарування речовини бурого кольору, розрізи по лицевій стороні по вертикалі та на рукавах; футболку білого кольору, на якій наявні розрізи по лицевій стороні; туфлі чоловічі чорного кольору, на яких не виявлено пошкоджень;
даними протоколу огляду предмету - фрагменту асфальтобетонного покриття, вилученого 30.03.2018 року під час огляду місця ДТП, який покритий пилом та брудом; з однієї сторони фрагмент має покриття, яке відрізняється від інших та може свідчити про відділ фрагменту вказаного покриття;
висновком комісійної судово-медичної експертизи № 55-к від 03.07.2018 року, відповідно до якої від падіння з мопеду на тверду поверхню могла виникнути лише частина ушкоджень, які описані при приведенні експертизи трупу ОСОБА_9 , а саме: забійна рана правого надбрів`я , садна та крововиливи правої частини обличчя, тильної поверхні правої кісті, синці передньої поверхні лівої гомілки. Ці ушкодження свідчать про взаємодію тіла під кутом з плоскою поверхнею,що характерно для падіння з транспорту, що рухається. Забійні рани правої частини скроні голови, дрібний перелом кісток склепіння черепу зі сходом до основи черепу, забій головного мозку, характерні для ударної дії в напрямку справа наліво важкого тупого твердого предмета з обмеженою поверхнею. Можливість виникнення вище вказаних ушкоджень від удару кинутого фрагмента асфальту не виключається. За ступенем тяжкості ці ушкодження відносяться до категорії тяжких за критерієм небезпеки для життя і які мають прямий причинно-наслідковий зв`язок з настанням смерті. Характер та взаєморозташування вказаних тілесних ушкоджень може свідчити про те, що першою була травма голови, а потім падіння з мопеду з ударом тіла під кутом о плоску поверхню. Можливість активних дій потерпілим, а також вживання заходів щодо самозбереження після виникнення черепно-мозкової травми виключається у зв`язку з втратою свідомості в момент травми;
висновком інженерно-транспортної експертизи № 261 від 29.05.2018 року, відповідно до якої пошкодження і слідові інформація, наявні на мопеді Honda Dio, без номерного знаку, могли виникнути в процесі падіння транспортного засобу і контактування його з поверхнею дорожнього покриття;
висновком інженерно-транспортної експертизи № 262 від 25.05.2018 року, відповідно до якої на момент ДТП ходова частина, рульове керування і гальмівна система мопеда Honda Dio, без номерного знаку, знаходились в працездатному стані; даними проведення слідчих експериментів з відеозаписом до них від 10.04.2018 року свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , в ході якого свідки показали і розповіли де, як і за яких обставин обвинуваченим було завдано тілесні ушкодження ОСОБА_9 ; висновком судово-медичної експертизи речових доказів № 187 від 07.06.2018 року, відповідно до якої об`єкти: волосся з каміння, волосся з асфальту, волосся з речовиною біологічного походження на панелі приборів мопеду Honda Dio, які надані в якості речових доказів, є волоссям людини і походять з голови. Волосся людини (об`єкти №1,4,8 були вирвані при значному зусиллі, об`єкти №2,3,5-7,9-15-були відділені тупим твердим предметом. На питання «чи належить виявлене волосся потерпілому ОСОБА_9 » відповісти неможливо;
даними проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього від 21.08.2020 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , в ході якого останній показав і розповів де, як і за яких обставин ним було скоєно злочин;
роздруківкою тестування та випискою ОНД з медичної картки амбулаторного хворого ( ОСОБА_6 ), відповідно до якої огляд ОСОБА_6 на стан сп`яніння проводився 30.03.2018 року о 02:45 годині за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlkotest», результати огляду - 2,19 ‰ в крові.
Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України приходить до наступних висновків.
Щодо доводів сторони захисту відносно вчинення обвинуваченим необережного вбивства ОСОБА_9 та відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України суд зауважує на наступне.
Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК України, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.
Вчиняючи умисний злочин із матеріальним складом, особа інколи приводить у рух певні сили, які поза межами її волі тягнуть настання додаткових більш тяжких, небажаних наслідків. Ці наслідки, які перетворюють простий склад у кваліфікований, інкримінуються особі лише за умови встановлення щодо них (наслідків) необережної вини.
Складність об`єктивної сторони цього злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різні похідні наслідки: первинний з них (найближчий) тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) знаходяться у необхідному причинному зв`язку з наслідками вторинними (віддаленими) смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а стосовно другого (кваліфікованого) наслідку тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність.
Значення змішаної форми вини полягає в тому, що вона дає можливість у тому числі відмежувати близькі за об`єктивними ознаками склади злочинів.
В аспекті сказаного слід звернути увагу на роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», в якій зазначено, що для відмежовування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства через необережність суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.
Із фактичних обставин справи встановлено, що раптово виникле неприязне відношення обвинуваченого до потерпілого ОСОБА_9 склалося через неповернення йому потерпілим вчасно мопеда, а перебування обвинуваченого на той час у стані алкогольного сп`яніння, таку неприязнь загострило і стало поштовхом до насильства.
У цьому контексті суд бере до уваги свідчення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які товаришували з обвинуваченим з дитинства, та суду показали, що у стані алкогольного сп`яніння обвинувачений веде себе неадекватно і в той день ОСОБА_14 через те, що Вітовець довго не повертався із мопедом, був розлючений на потерпілого.
Таким чином, обвинуваченим було використано необгрунтований привід для застосування насильства, враховуючи, що ніяких неправомірних дій, які б спровокували його на злочин, потерпілими вчинено не було.
Встановлено також, що обвинувачений мав намір зупинити потерпілого на мопеді. При цьому, жодного заходу задля зупинки потерпілого в інший спосіб, у тому числі шляхом жестикулювання чи криком, обвинувачений не вжив.
Поміж іншого, суд враховує, що для скоєння злочину обвинуваченим було використано фрагмент асфальтобетонного покриття розміром 21х13 см, товщиною 9 см, тобто знаряддя, яке об`єктивно може завдати тілесні ушкодження тяжкого ступеню тяжкості.
Враховуючи, що на вулиці в час пригоди хоча і смеркалося, однак було добре видно, тобто ОСОБА_6 бачив потерпілого, враховуючи також невелику відстань потерпілого від обвинуваченого - близько 6 м, виходячи з чисельності і тяжкості пошкоджень - а відтак, значну силу, з якою обвинувачений кинув каміння, суд вважає, що цим знаряддям обвинувачений цілився саме у голову потерпілого - у життєво важливий орган. При цьому, ОСОБА_6 достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно тяжку шкоду здоров`ю потерпілого.
Суд критично відноситься до стверджень обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його наміру попасти каменем саме в мопед, щоб зупинити потерпілого, що він ніби-то почув удар від металу (корпусу мопеда), оскільки у такому випадку обвинувачений повинен був цілитися значно нижче (в ділянку мопеду), а не в голову потерпілого, та враховуючи незначну відстань, тяжкість знаряддя злочину та силу кидка, саме туди би і влучив.
Враховуючи також, що потерпілий їхав на мопеді зі швидкістю - близько 40-45 км/год, тяжкість та розмір знаряддя злочину, суд вважає, що обвинувачений в силу свого віку та досвіду він не міг не розуміти, що дані факти ще більше посилять тяжкість шкоди.
Судом також встановлено, що після заподіяних пошкоджень, обвинувачений залишив місце вчинення злочину, допомоги потерпілому, навіть першочергової, не надав, свідкам ОСОБА_11 та ОСОБА_10 наказав мовчати та сховав мопед в яму в своєму гаражі.
Таким чином, характер, послідовність і динамічність дій обвинуваченого ОСОБА_6 , його поведінка до, під час та після вчинення злочину, локалізація і тяжкість тілесних ушкоджень у потерпілого, механізм їх спричинення та знаряддя злочину, вказують на спрямованість умислу обвинуваченого саме на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.
Водночас, цілеспрямовано кидаючи каміння в голову потерпілого, ОСОБА_6 не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю буде фактично заподіяно ним потерпілому. Тобто в даному випадку ОСОБА_6 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди.
У такому випадку ОСОБА_6 має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно - умисне заподіяння тяжких ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.
Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча ОСОБА_6 і не бажав її настання і навіть свідомо не допускав, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.
Отже, у даному випадку має місце вчинення ОСОБА_6 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини злочинній недбалості.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за ст. 121 ч.2 КК України в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Проаналізовані фактичні обставини справи, у тому числі висновки судово-медичних експертиз в частині прямого причинно-наслідкового зв`язку від заподіяних обвинуваченим потерпілому тяжких тілесних ушкоджень з настанням смерті потерпілого, виключають можливість кваліфікації дій ОСОБА_6 , як необережне вбивство, оскільки природа його діянь (насильства), спрямованість та зміст умислу не дають підстав вважати, що ОСОБА_6 діяв необережно стосовно самого діяння і тих наслідків, що наступили, як про це стверджує його захисник.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є часткове визнання ним провини, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 - понесених потерпілим витрат на поховання сина у сумі 5 000 грн. та часткове відшкодування потерпілому моральної шкоди у сумі 4 000 грн.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, скоєння обвинуваченим тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, внаслідок якого настала смерть потерпілого, умисної форми вини обвинуваченого щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому; враховуючи поведінку обвинуваченого до, в процесі і після вчинення злочину - який залишив місце вчинення злочину та намагався сховати його сліди, не надав жодної допомоги потерпілому, а також враховуючи молодий вік потерпілого ОСОБА_9 - 26 років та думку потерпілого ОСОБА_4 щодо виключно суворої міри покарання, на підставі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні реальної міри покарання і тільки в місцях позбавлення волі з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі, вважаючи саме таке покарання необхідним і достатнім для досягнення мети покарання - виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
Разом з тим, з урахуванням пом`якшуючих вину обставин обвинуваченого - часткового визнання ним провини і часткового відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , а також з огляду на відсутність обставин, які б негативно характеризували обвинуваченого в плані потенційної суспільної небезпеки, з урахуванням даних щодо його особи - раніше не судимого, працевлаштованого, який посередньо характеризується за місцем проживання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому міру покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальній межі, встановленої санкцією ч.2 ст.121 КК України.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69, 75 КК України.
У справі потерпілим ОСОБА_4 заявлено позов про стягнення з обвинуваченого матеріального збитку у сумі 9 300 грн., який складається з понесених потерпілим витрат на поховання, та морального збитку у сумі 1 000 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково, з конкретною сумою не визначився, в частині відшкодування матеріальної шкоди - визнав у повному обсязі.
Заявлений потерпілим цивільний позов підлягає частковому задоволенню.
Витрати потерпілого на поховання ОСОБА_9 підтверджені рахунком ПП ОСОБА_15 щодо організації поховання на суму 9 300 грн., які не викликають у суду сумніву та не оспорюються обвинуваченим.
Такі витрати, за відрахуванням сплаченої обвинуваченим протягом розгляду справи у суді суми у розмірі 5 000 грн., тобто у сумі 4 300 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого, як особи, злочинними діями якої потерпілому заподіяно майнову шкоду, на користь потерпілого ОСОБА_4 .
Моральний збиток, заподіяний ОСОБА_4 , полягає в пережитих хвилюваннях, нервовому потрясінні, невимірних душевних стражданнях, пов`язаних з втратою близької людини, почуттям непоправної втрати, гіркоти й образи, постійного відчуття горя, в порушенні звичайного способу життя.
Моральний збиток у відповідності зі ст.1167 ЦК України підлягає відшкодуванню обвинуваченим.
При конкретних обставинах заподіяння шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості доходить висновку про часткову обґрунтованість вимог потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди та розмір її компенсації визначає у 300 000 грн., які підлягають стягненню на користь потерпілого з обвинуваченого ОСОБА_6 за відрахуванням сплаченої суми у розмірі 4 000 грн.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі. З обвинуваченого на користь держави в особі Миколаївської міської лікарні №5 підлягають стягненню кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого у сумі 9 545,66 грн.
Вартість судових експертиз слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 129, 369, 370, 373, 374 КПК України суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.
Запобіжним заходом щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної чинності залишити домашній арешт у певний період доби.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди - 4 300 (чотири тисячі триста) грн., на відшкодування моральної шкоди 296 000 (двісті дев`яносто шість тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз - 2 288 грн.; на користь держави в особі Миколаївської міської лікарні №5 кошти на лікування потерпілого у сумі 9 545,66 грн.
Речові докази, які перебувають на зберіганні в Корабельному ВП ГУНП в Миколаївські області - особисті речі ОСОБА_9 - знищити; мопед «Хонда Діо» номер шасі НОМЕР_1 - залишити на зберіганні в Корабельному ВП ГУНП в Миколаївські області та при відсутності грошових коштів у боржника ОСОБА_6 для відшкодування шкоди потерпілому, звернути стягнення на згаданий транспортний засіб; фрагмент асфальтобетонного покриття, змиви крові, зразки волосся, які перебувають на зберіганні в камері схову СУ ГУНП в Миколаївські області - знищити; диски для лазерних систем зчитування, на яких зафіксовані слідчі експерименти - залишити в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1