Справа № 524/4026/20
Провадження № 1-кп/524/383/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001610 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, гр. України, освіта вища, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого ТОВ БК «Домовий» - менеджером, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.05.2020 близько 11:30 год., ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні магазину «АкваСіті», який розташований за адресою: м. Кременчук, вул. В. Бойка, 9, під час розмови з ОСОБА_6 побачив трубу металопластикову «Pert-Al-Pert 16х1 mm». В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на незаконне збагачення шляхом відкритого викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, відкрито заволодів металопластиковою трубою «Pert-Al-Pert 16х1 mm» вартістю 2833,46 грн., з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Вищевказаними діями потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальні збитки на суму 2833,46 грн.

Свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_5 визнав, не заперечував обставини, викладені в обвинувальному акті, погодився з вартістю викраденого майна. Цивільний позов потерпілого не визнав, вважав, що його діями потерпілому не завдано будь-якої моральної шкоди.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, за згодою учасників процесу, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанови про визнання речовими доказами та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), суд кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, працює, його сімейний стан, стан здоров`я та вік.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді штрафу, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

При цьому, суд застосовує мінімальний розмір штрафу, передбачений санкцією ч. 1 ст. 186 КК України (в редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення 11.05.2020 року), оскільки відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Отже, ч. 1 ст. 186 КК України (в редакції змін внесених Законом України від 22.11.2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»), посилює нижню межу покарання за цей злочин шляхом збільшення мінімального розміру штрафу, а тому для визначення мінімального розміру штрафу за ч. 1 ст. 186 КК України, слід застосовувати редакцію санкції ч. 1 ст. 186 КК України, що діяла станом на 11.05.2020 року.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_5 , в якому просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн.

При вирішенні даної позовної заяви суд виходить з таких міркувань.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ч.3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 дійсно відкрито заволодів належним потерпілому майном і тим самим потерпілому ОСОБА_6 завдано моральну шкоду в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права та ст.1168 ЦК України заслуговує відшкодування грішми за рахунок обвинуваченого.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 яких він зазнав, суд знаходить можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого в якості компенсації за заподіяну йому моральну шкоду суму в розмірі 200 грн., що буде еквівалентним завданим моральним стражданням.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України ( в редакції станом на 11.05.2020 року) і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 двісті гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Речові докази: металопластикову трубу «Pert-Al-Pert 16х1 mm» - повернути потерпілому ОСОБА_6 , флешнакопичувач з відеозаписом події залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1