Дата документу 10.08.2020 Справа № 554/4877/19
Провадження № 1-кс/554/7797/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, в якій просив поновити пропущений процесуальний строк звернення зі скаргою; скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві від 24.03.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000003 від 03.01.2019 року.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, від 24.03.2020 року було закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000003 від 03.01.2019 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі ч.1 ст.284 КПК України.
Постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 вважає незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням матеріального та процесуального права. В даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 було допитано в якості потерпілого, після чого провадження було закрито. Попередня постанова слідчого була судом скасована. Після цього посадові особи ТУ ДБР у м.Полтаві жодної слідчої дії не провели та не вжили необхідних заходів для притягнення до кримінальної відповідальності прокурора військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_4 , який порушив його право на захист під час досудового розслідування кримінального провадження, де ОСОБА_3 є обвинуваченим.
Кримінальне провадження №0000003 від 03.01.2019 року стосується того, що прокурор ОСОБА_4 не надав йому для ознайомлення під час виконання вимог ст.290 КПК України в рамках кримінального провадження №0000003 від 03.01.2019 року, в якому він є обвинуваченим, речові докази.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив вимоги задовольнити повністю. Вказав, що йому прокурор не надав для ознайомлення речовий доказ автомобіль у кримінальному провадженні за його обвинуваченням. На даний час справа за його обвинуваченням перебуває в суді на стадії дослідження письмових доказів.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, на підставі чого суд розглядає скаргу за їх відсутності.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого слідчим кримінального провадження, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебували матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000003 від 03.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що до прокуратури Дніпропетровської області надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2018 року, якою зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області внести відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 05.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно змісту заяви ОСОБА_3 , прокурор військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_4 під час ознайомлення його із матеріалами кримінального провадження, в якому він мав статус підозрюваного, безпідставно відмовив йому у наданні частини матеріалів для ознайомлення. На підставі ухвали суду відомості було внесено до ЄРДР за №0000003 від 03.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України.
Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 24.03.2020 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000003 від 03.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження №0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності прокурора до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України, надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.
Так, слідчий послався на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська у справі №202/6789/18, провадження №1-кс/2027374/2018, якою визначено підозрюваному ОСОБА_3 строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування №0000319 до 08 листопада 2018 року включно, та підозрюваному роз`яснено, що після спливу вказаного строку він буде вважатися таким, що реалізував своє право на доступ до матеріалів досудового розслідування. При чому, ОСОБА_3 був присутній при розгляді вказаного клопотання, де також був присутній його захисник ОСОБА_6 . Відтак, проведеним слідством було встановлено, що прокурор військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_4 не мав прямого умислу на порушення права на захист ОСОБА_3 .
Як встановлено слідчим, за результатами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.374 КК України, зокрема відсутня одна із обов`язкових ознак, а саме: об`єктивна сторона кримінального правопорушення.
Згідно матеріалів справи, фактично доводи заявника зводяться до непогодження із досудовим розслідуванням кримінального провадження відносно нього, яке на даний час перебуває на розгляді в суді, що не може слугувати підставами для кримінальної відповідальності прокурора, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Оцінивши обставини справи, суд вважає, що постанова слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 24.03.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000003 від 03.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.
Суд вважає, що посилання ОСОБА_3 на те, що постанова слідчого є очевидно неправомірною і підлягає обов`язковому скасуванню, спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Слід також зазначити, що оцінку належності, допустимості та достовірності всіх доказів згаданої кримінальної справи буде надано судом у встановленому законом порядку.

Отже, суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню за №0000003 від 03.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності прокурора військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України. Надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова є незаконна, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.374 КК України. А відтак, такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.
У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Тому, суд вважає, що усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.
Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).
При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "ОСОБА_7 проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Суд приходить до висновку, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані.
Керуючись ст. ст. 303,284 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 24.03.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000003 від 03.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.374 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1