Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4282/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.539 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №279/4282/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 вересня 2020 року,
В С Т А Н О В И В:
ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 серпня 2020 року, відмовлено в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Коростенська виправна колонія (№71)» про приведення вироку Тетіївського райсуду Київської області від 13.04.2017 року відносно ОСОБА_7 до вимог кримінального законодавства.

Свої висновки суд першої інстанції обґрунтував тим, що засуджений фактично не відбуває призначене йому покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 13.04.2017, оскільки з підстав застосування судом ст.75 КК України він звільнений від відбування вказаного покарання з покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ст.76 КК України. Крім того, покарання за вказаним вироком було призначено за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим в межах санкції встановленої ч.2 ст.185 КК України, покарання за якою поглинуло покарання призначене за ч.1 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, та просить привести призначене йому покарання за ст.309 та ст.185 КК України до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який просив увалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно до ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вищезазначені вимоги КПК України судом першої інстанції не виконані.

Так, у відповідності до норм п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно до вимог п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження №279/4282/20, начальник ДУ «Коростенська виправна колонія (№71)», в порядку ст.ст.537, 539 КПК України, звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з клопотанням про приведення вироку Тетіївського райсуду Київської області від 13.04.2017 відносно ОСОБА_7 (а.п.2-4) у відповідність до Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до Розділу ІІ «Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Апеляційний суд звертає увагу, що, хоча й кримінальним процесуальним законодавством і не передбачено процесуальних вимог до змісту клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, зокрема - належної мотивації, чіткого зазначення відповідних вимог клопотання з їх належним обґрунтуванням, в даному випадку, як вважає суд апеляційної інстанції, вище зазначене клопотання начальника ДУ «Коростенська виправна колонія (№71)», є не чітким та обґрунтованим, принаймні в частині наведення конкретних вимог відносно приведення вироку Тетіївського райсуду Київської області від 13.04.2017 відносно ОСОБА_7 .

При цьому, суд першої інстанції самостійно визначив межі судового розгляду клопотання про приведення вироку Тетіївського райсуду Київської області від 13.04.2017 відносно ОСОБА_7 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018», обмежившись його вирішенням лише в частині покарання за ч.1 ст.185 КК України, за якою було засуджено останнього.

На переконання апеляційного суду мотиви відмови в приведенні вироку суду в частині покарання за ч.1 ст.185 КК України є помилковими.

Разом з цим, у відповідності до вироку Тетіївського райсуду Київської області від 13.04.2017 відносно ОСОБА_7 (а.п.2-4), останнього було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України, та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання ОСОБА_7 за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 27.05.2016, яким останнього засуджено за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, та остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Апеляційний суд звертає увагу, що нормами Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», внесені зміни і в санкцію ч.1 ст.309 КК України, що безпідставно залишено поза увагою суду першої інстанції.

За вище наведених обставин, суд першої інстанції допустився, як неповноти судового розгляду, належно не дослідивши всі відповідні обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, так і порушень вимог кримінального процесуального закону, тому ухвала суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню на підставі п.п.1, 3 ч.1 ст.409 КПК України.

З врахуванням цього, беручи до уваги, що такі порушення неможливо усунути в апеляційному порядку, ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ч.6 ст.9, ч.1 ст.412, ст.415 КПК України підлягає скасуванню з направленням провадження на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Коростенська виправна колонія (№71)» про приведення вироку Тетіївського райсуду Київської області від 13.04.2017 року відносно ОСОБА_7 до вимог кримінального законодавства скасувати, та призначити новий розгляд провадження №279/4282/20 в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :