Справа № 567/1196/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2020 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, засудженого 12.05.2020 вироком Здолбунівського районного суду за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 850 гривень штрафу, 16. 06.2020 сплатив штраф,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично у період часу з 15 лютого 2020 року до 15 вересня 2020 року, вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо свого батька ОСОБА_4 , з яким спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з яким перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілого.
Зокрема, 15 лютого 2020 року приблизно о 12 год., ОСОБА_5 перебуваючи на території господарства за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно свого батька ОСОБА_4 , дії психологічного та фізичного насильства, які проявилися в тому, що ОСОБА_5 висловлювався стосовно потерпілого нецензурними та образливими словами.
Окрім цього, 14 серпня 2020 року приблизно о 18 год. ОСОБА_5 , знаходячись на території господарства за місцем спільного проживання АДРЕСА_1 , знову вчинив стосовно свого батька ОСОБА_4 , дії психологічного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_5 висловлювався стосовно ОСОБА_4 нецензурними та образливими словами.
За вищевказаними фактами ОСОБА_5 постановами Острозького районного суду Рівненської області від 04.03.2020 у справі № 567/279/20, від 19.08.2020 у справі №567/894/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Продовжуючи свої злочинні дії, 15 вересня 2020 року приблизно о 13 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_4 дії психологічного та фізичного насильства, які проявились у тому, що ОСОБА_5 нецензурно та образливо висловлювався щодо потерпілого, намагався його вдарити, штовхав та шарпав руками за одяг.
Вказаними насильницькими діями ОСОБА_5 завдав потерпіліому ОСОБА_4 фізичних, психологічних страждань та призвів до погіршення якості життя потерпілого.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто у вчиненні домашнього насильства, а саме в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого.
25.09.2020 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме 160 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання. Вказав, що угода про примирення укладена добровільно, без застосування насильства, погроз, примусу чи обіцянок.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому засіданні також просив зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, та при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України в обсязі обвинувачення та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство, тобто умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого, тому кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд

ухвалив

затвердити угоду від 25 вересня 2020 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 160( сто шістдесят )годин громадських робіт.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтями 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1