КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/4012/2020 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
власника майна ОСОБА_8 ,
представників

власника майна адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим слідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2020 року за № 0000163 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Накладено арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» (, юридична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 24А), шляхом заборони розпорядження.
Роз`яснено підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» адвокат ОСОБА_6 , подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити повністю у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим слідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2020 року за № 0000163 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» ().
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, зокрема, через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт звертає увагу суду на те, що майновий комплекс було придбано ТОВ ПІІ «Еконія» ще до описаних в ухвалі про арешт подій 2012-го року. Законність придбання підтверджена в судовому процесі. Процедура банкрутства мало місце теж ще задовго до описаних в ухвалі подій. Право власності майнового комплексу за ТОВ ПІІ «Еконія» додатково підтверджено Міністерством юстиції України в результаті проведення перевірки обставин так званої «антирейдерської комісії» у 2018 році. Копія Наказу Міністерства юстиції України від 10.08.2018 року № 2610/5 додано до апеляційної скарги.
Також апелянт зазначає, що як в клопотанні прокурора, так і в ухвалі слідчого судді жодним чином не аргументовано, у вчиненні яких саме дій проглядається обман чи зловживання довірою, тобто з самої фабули розслідування кримінального провадження не проглядається об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Крім того апелянт зазначає, що корпоративні права ТОВ ПІІ «Еконія» не можуть бути речовими доказами. Жодних доводів, які б давали підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям речового доказу, судом не встановлено. Всупереч вимогам ст. 98 КПК України, в оскаржуваній ухвалі не зазначено яким чином корпоративні права підпадають під речові докази вчиненого кримінального правопорушення.
Також апелянт зазначає, що слідчий суддя в порушення вимог ст. 370 КПК України, обмежився лише цитуванням положень ч. 2 ст. 172 КПК України, жодним чином не вмотивувавши необхідність такого розгляду без власника майна.
На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що судовий розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна та його представників. Копію оскаржуваної ухвали отримано 17.07.2020 року.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ», керівника зазначеного товариства ОСОБА_8 , в підтримку поданої апеляційної скарги з проханням її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щострок на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» адвоката ОСОБА_6 ,підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу суду від 18 червня 2020 року було постановлено без виклику представників Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ», тобто без виклику особи, яка її оскаржує, копію даної ухвали, як вбачається з матеріалів справи не направлено останнім, тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2020 року за № 0000163 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 08.12.2012 року невстановлені особи незаконно позбавили волі ОСОБА_10 та протягом тривалого часу утримували на території с. Проців, Бориспільського району, Київської області. В період утримання ОСОБА_10 вказані невстановлені особи, шляхом обману та зловживання довірою, вчинили шахрайські дії, спрямовані на незаконне визнання банкрутом Колективного промислового підприємства «Золотоніська меблева фабрика» та здійснення купівлі-продажу майнового комплексу фабрики ОСОБА_8 , чим завдали власнику майнового комплексу ОСОБА_11 матеріального збитку.

Згідно показів ОСОБА_11 встановлено, що в 2001 році відбулись загальні збори пайовиків Колективного промислового підприємства «Золотоніська меблева фабрика», на яких більшість з присутніх ( 50 % + 1) погодились з кандидатурою Голови правління фабрики ОСОБА_12 , який був власником статутного фонду Колективного промислового підприємства «Золотоніська меблева фабрика» в розмірі 54,6 %. 16.05.2002 року ОСОБА_12 , шляхом укладення договору дарування паїв Колективного промислового підприємства «Золотоніська меблева фабрика», подарував належний йому статутний капітал Колективного промислового підприємства «Золотоніської меблевої фабрики» ОСОБА_11 . В 2005 році, з метою розширення виробництва та ринку збуту товару, прийнято рішення про створения TOB «ТехноВуд», в статутний фонд якого було внесено майно Колективного промислового підприємства «Золотоніської меблевої фабрики». Незважаючи на те, що Колективне промислове підприємство «Золотоніська меблева фабрика» та ТОВ «Техновуд» були платоспроможними та конкурентними товариствами, особами, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, вжито заходів для визнання банкрутом Колективного промислового підприємства «Золотоніська меблева фабрика» та реалізацію майна ОСОБА_13 , без відома власника майнового комлексу ОСОБА_11 та голови правління Колективного промислового підприємства «Золотоніська меблева фабрика» ОСОБА_10 . В подальшому, змінено класифікатор виду економічної діяльності, перейменовано підприємство на ТОВ ПІІ «ЕКОНІЯ» та змінено адресу майнового комплексу з адреси: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 24 на адресу: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 24А.
Враховуючи, що в ході досудового розслідування проводяться слідчі дії з метою перевірки законності визнання Колективного промислового підприємства «Золотоніська меблева фабрика» банкрутом, проведення торгів, в результаті яких майновий комплекс Колективного промислового підприємства «Золотоніська меблева фабрика» був реалізований, та в подальшому змінено класифікатор виду економічної діяльності, перейменовано підприємство на ТОВ ПІІ «ЕКОНІЯ», на теперішній час існують ризики внесення змін до установчих документів товариства та прийняття незаконних рішень щодо майнового комплексу, який розташований за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 24А, з метою втрати та розтрати майна.
18.06.2020 прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» (, юридична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 24А), шляхом заборони учасникам розпоряджатися корпоративними правами, заборони державному реєстратору вносити зміни, пов`язані зі зміною керівника (підписанта), зміною адреси, та інших можливих дій, які можуть призвести до втрати та розтрати майна, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що даний час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на корпоративні права ТОВ ПІІ «ЕКОНІЯ» (, юридична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 24А), з метою забезпечення збереження речових доказів.

18.06.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено.
Задовольняючи клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0000163 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, щодо накладення арешту на корпоративні права ТОВ ПІІ «ЕКОНІЯ» (, юридична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 24А), слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання та прийшов до висновку, що корпоративні права ТОВ ПІІ «ЕКОНІЯ» (, юридична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 24А), на які просить накласти арешт прокурор, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000163 від 25.02.2020 року та зважаючи на те, що незастосування накладення арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" пункт 58).

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).
Накладаючи арешт на майно з підстав передбачених п.1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя не тільки має переконатися в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а й врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Оскільки винесення постанови про визначення майна речовим доказом, не може бути єдиною підставою, для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Так, посилаючись у клопотанні, що нерухоме майно відповідає критеріям зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України та наявні правові підстави, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для його арешту, прокурор повинний був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку. Між тим, жодних доказів того, що корпоративні права ТОВ ПІІ «ЕКОНІЯ» (, юридична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 24А), є предметом та доказом розслідуваних кримінального правопорушення, в оскарженій ухвалі не наведено. Не приведені такі докази і в клопотанні прокурора, що свідчить про голослівність зазначених тверджень останнього.

Прокурор мав ретельно перевірити, чи зібрані органами досудового розслідування вагомі докази дають право на втручання у корпоративні права ТОВ ПІІ «ЕКОНІЯ», з метою забезпечення кримінального провадження, в даному випадку накладення арешту на майно.

Однак клопотання прокурора в контексті мотивування необхідності накладення арешту на корпоративні права ТОВ ПІІ «ЕКОНІЯ» (, юридична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 24А) є безпідставним та за своїм змістом містить лише формальне посилання на норми закону без підтвердження необхідними доказами та документами.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Разом з цим, слідчий суддя накладаючи арешт на майно не встановив обставин за якими мета викладена у клопотанні прокурора, а саме накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів підтверджуються та співвідноситься з матеріалами справи, отже на час розгляду клопотання прокурора у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.
Долучена до клопотання постанова старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_14 від 01.06.2020 року про визнання корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» (, юридична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 24А) речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000163 від 25.02.2020 року є необґрунтованою, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» (, юридична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 24А) відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, отже є формальною.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на майно винесена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» (, юридична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 24А), мають важливе доказове значення для кримінального провадження, за ч. 4 ст. 190 КК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, хоча в клопотанні прокурор вказує на необхідність накласти арешт на майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного і мети накладення арешту на майно. Тому колегія суддів вважає, що існування правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України всупереч вимогам кримінального процесуального закону, є недоведеною як в клопотанні прокурора з доданими до нього матеріалами, так і в ухвалі слідчого судді.
Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що прокурор не довів, що стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» існує обґрунтована підозра щодо вчинення їх особами кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який є підставою для застосування стосовно цього товариства заходів забезпечення кримінального провадження.

Більш того, у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, а це, в свою чергу, підтверджує, що у цій справі орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того слід зазначити, що відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання прокурора про арешт майна розглядається за участю власника майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Клопотання прокурора може бути розглянуто без повідомлення власника майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження в разі повідомлення про наміри накласти арешт на майно може сховати, знищити, пошкодити, відчужити майно.
В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власників майна та/або їх представників, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.
Таким чином, колегія суддів, вважає, що розгляд клопотання прокурора було проведено з порушенням права власника майна та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження на захист.
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно, а саме кооперативні права Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту, однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309,376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року.
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим слідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2020 року за № 0000163 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та накладено арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» (, юридична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 24А), шляхом заборони розпорядження, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим слідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2020 року за № 0000163 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме про накладення арешту на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземними інвестиціями «ЕКОНІЯ» (, юридична адреса: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 24А), шляхом заборони розпорядження, - відмовити.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4