Справа № 405/8387/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2020 №0000351, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з 3-ю групою інвалідності, одруженому, пенсіонеру,

встановив:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.

Слідчий в клопотанні вказує про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу, тяжкість можливого покарання

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, вказав, що у слідства відсутні будь - які докази на обгрунтованість підозри, ОСОБА_4 жодного разу не виказував на адресу ОСОБА_7 погроз, що підтверджується наданими розпечатками НСрД. В тому числі надав письмові заперечення, в яких вказав про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, потребує постійної лікарської допомоги за станом здоров`я, позитивно характеризується. Також вказав, що слідчим, прокурором недоведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2020 №0000351, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
23.12.2020 о 15 год 06 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

24.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, згідно якої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Вірменії, вірменин, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, настійливо не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, настирливо виношуючи наміри щодо здійснення злочинної діяльності з метою збагачення за рахунок чужої власності, 04.12.2020 став на шлях їх реалізації.

Обравши предметом протиправних посягань чуже майно, а способом заволодіння ним вчинення насильницьких дій щодо його власників, ОСОБА_8 , усвідомлюючи неможливість реалізації зазначених протиправних намірів одноособово, 04.12.2020 залучив до здійснення злочинного задуму у якості співучасника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Поінформувавши ОСОБА_4 , щодо своїх злочинних намірів, запропонував останньому спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_8 , спонукаємий корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_4 , надав свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

Так, 04.12.2020 близько 15 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний план, спонукаємий корисливим мотивом, прибув на автомобілі на територію подвір`я приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий ОСОБА_7 разом зі своєю родиною та почав стукати у вікна житлового будинку.

Коли на подвір`я на стукіт вийшов потерпілий ОСОБА_7 , ОСОБА_8 почав з ним розмову про необхідність передачу останнім йому грошових коштів в розмірі 30 тис. доларів США в якості розрахунку за неіснуючий борг ОСОБА_4 . В ході спілкування, у відповідь на запитання ОСОБА_9 з приводу походження боргу та претензій з приводу того, що жодних боргових зобов`язань він не має, ОСОБА_8 запропонував як альтернативу виплаті вищевказаної суми грошових коштів, укладення відповідного договору на користь ОСОБА_4 щодо надання останньому в оренду земельних ділянок, належних ОСОБА_7 . Дану подію за зверненням ОСОБА_7 було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області 04.12.2020 за № 2327.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, 09.12.2020 ОСОБА_8 близько 16 год. 30 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знову прибув до місця проживання ОСОБА_7 за вищевказаною адресою та продовжив вимагання передачі йому грошових коштів або укладення договору оренди в якості розрахунку за неіснуючий борг, супроводжуючи свої вимоги погрозами про завдання тілесних ушкоджень заявнику та його близьким родичам, а також пошкодженнями (підпалами) майна потерпілого та його близьких родичів. Оскільки ОСОБА_7 від виконання вимог ОСОБА_8 відмовився, то того ж дня, останній, поїхав за адресою проживання батьків ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_3 , де також стукав у двері та ворота, однак батьки ОСОБА_7 на це не відреагували. Дану подію за зверненням ОСОБА_7 було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області 04.12.2020 року за № 2360.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, 15.12.2020, ОСОБА_8 здійснював телефонні дзвінки потерпілому ОСОБА_7 та його дружині ОСОБА_7 , в ході яких продовжував словесні погрози з вимогами передачі грошових коштів або підписання вищевказаного договору.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, 18.12.2020, ОСОБА_8 близько 13 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знову прибув до місця проживання ОСОБА_7 за вищевказаною адресою та продовжив вимагання передачі йому грошових коштів або укладення договору оренди в якості розрахунку за неіснуючий борг, супроводжуючи свої вимоги погрозами про завдання тілесних ушкоджень заявнику та його близьким родичам, а також пошкодженнями (підпалами) майна потерпілого та його близьких родичів. Дану подію за зверненням ОСОБА_7 було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області 04.12.2020 року за № 2420.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, 22.12.2020, ОСОБА_8 , продовжив здійснення телефонних дзвінків з погрозами ОСОБА_7 .

Згодом, 23.12.2020, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, потерпілий ОСОБА_7 рухався за кермом власного автомобіля в напрямку смт. Павлиш з смт. Онуфріївка, коли на дорозі його зупинив автомобіль ОСОБА_8 . Вийшовши на вулицю, ОСОБА_8 продовжив погрози фізичною розправою, нанесенням тілесних ушкоджень та пошкодження (підпалу) майна ОСОБА_7 та його близьких родичів у випадку не виплати останнім грошових коштів або не підписання договору оренди на користь ОСОБА_10 , якого ОСОБА_8 залучив до участі у вимаганні для підтвердження наявності неіснуючого боргу, який також неодноразово погрожував потерпілому з метою заволодіння майном останнього.

23.12.2020, близько 15 год. 00 хв. знаходячись в приміщенні кафе «Колосок», що знаходиться за адресою Кіровоградська область, Онуфріївський район, смт. Павлиш, вул. Сухомлинського, буд. 21, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 продовжили реалізацію свого злочинного задуму, погрожуючи ОСОБА_7 самосудом у випадку не виконання останнім їх вимог з передачі їм грошових коштів або прав на користування майном, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 були викриті працівниками поліції та УСБУ безпосередньо під час вчинення злочину.

За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт с) пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри слідство обгрунтовує доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколами допиту потерпілого від 19.12.2020, 24.12.2020 (а.с. 9-15), протоколами допиту свідка від 19. 12.2020, 24.12.2020 (а.с. 16 27), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.12.2020 (а.с. 31-34), матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (а.с. 91-142)

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Надані до клопотання матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя піддає сумніву щодо наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, саме передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, оскільки надані у розпорядження слідчого судді стороною обвинувачення матеріали клопотання не містять достатнього підтвердження наявності в діях ОСОБА_8 саме даної кваліфікаці.

Однак, для надання стороні обвинувачення можливості зібрати достатні докази вину підозрюваного та довести причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення суд вбачає наявність підстав обрати запобіжний захід, але не такий суровий як пропонується прокурором.

Також, слідчий суддя встановив наявність можливих ризиків передбачених:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість впливати на свідків та потерпілого, оскільки саме по собі кримінальне правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_4 вчинено із погрозою застосування насильства.
При цьому, додані до клопотання матеріали, зокрема і НСрД не свідчать, що саме ОСОБА_4 погрожував потерпілому застосуванням насильства в разі не повернення боргу.
Окрім цього, покази потерпілого щодо вимагання у нього коштів за неіснуючий борг підлягають доказуванню на досудовому слідстві, оскільки в ході вивчення доданих до клопотання матеріалів НС(р)Д слідчим суддею вбачаються ознаки спору щодо наявності між сторонами боргових зобов`язань, що підтверджується і показами самого потерпілого, їх обсяг чи відсутність слідству доведеться встановлювати.
Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, має постійний дохід та місце проживання, одружений, позитивно характеризується по місцю проживання, стан здоров`я, оскільки має 3-тю групу інвалідності та ряд хронічних захворювань, що вказує на необхідність постійного лікарського нагляду.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання подано докази, які на його думку є достатніми для доведення наявності обґрунтованої підозри та ризиків передбаченого п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж застава для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою.

Тобто, на даній стадії досудового слідства хоча слідчим суддею і встановлено вказані вище ризики, проте ризик вчинення вказаних дій є мінімальним з урахуванням вказаних вище обставин.
На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного є застава 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 грн.
За вказаних обставин суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

Окремо слід зауважити, що на підставі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 9, 176-178, 182, 196-197, 205, 369-372 КПК України,

постановив:

в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок: рахунок отримувача № НОМЕР_1 , отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ, м. Київ. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі №0000351 від 15.10.2020.
Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в строк до 24.02.2021 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора та в подальшому суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватись від спілкування як особисто так і через третіх осіб з потерпілим, іншим підозрюваним та свідками у кримінальному провадженні за вийнятком участі в слідчих діях та в суді.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.
Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків визначити до 24.02.2021.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11 Тьор