Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/521/2020 Справа № 641/2664/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000338 від 17.03.2020.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, на підставі ст. 89 КК України, раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 17.03.2020 року приблизно о 11 год. 15 хв. знаходився біля ДП «Завод ім. В.О. Малишева», розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126, де у останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна зазначеного підприємства.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, за рахунок майна підприємства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до паркану ДП «Завод ім. В.О. Малишева», зі сторони відділу паливно-мастильних матеріалів, переліз через паркан та проник на охоронювану територію підприємства. Надалі ОСОБА_4 підійшов до трансформаторної будівлі де шляхом вільного доступу, через незамкнені двері, зайшов на перший поверх та таємно викрав електричні кабелі: АВВГ З* 120мм2 -67 см, ВВГ мідний 3* 120мм2- 54 см, АВВГ 4*2,5 мм2-алюмінієвий - 3,6 метрів, АКВВГ 7*2,5 мм2- алюмінієвий - 7,5 метрів, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6590СЕ-20 від 23.03.2020 - 310 грн. 91 коп, помістив їх у заздалегідь підготовлений ним поліетиленовий мішок. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном направився до паркану підприємства, однак, довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно 17.03.2020 року він переліз через паркан та проник на територію підприємства ДП «Завод ім. В.О. Малишева» де викрав електричні кабелі . Викраденими кабелями мав намір розпорядився на власний розсуд.

Представник потерпілого ДП «Завод ім. В.О. Малишева» у судове засідання не з`явився надавши суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутністю, не заперечував проти розгляду кримінального провадження у скороченому порядку згідно ч.3 ст. 349 КПК України, претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. З ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням до приміщення.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, на підставі ст. 89 КК України, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують його покарання по справі відсутні.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, але враховуючи дані про його особу, характеристику обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, відшкодування завданої шкоди та думку потерпілого, яка не наполягає на покаранні у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №6/590СЕ-20 від 23.03.2020 р. в сумі 1256,08 грн стягнути з ОСОБА_4 на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15 ч. З ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк ЧОТИРИ роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк ДВА роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1256,08 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1