Справа № 367/4009/20 Головуючий в суді 1-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2960/2020 Суддя -доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2020 року, якою ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 3 місяці 26 днів, -

В С Т А Н О В ИЛ А:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання в.о. начальника державної установи "Бучанська виправна колонія № 85" ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 засудженого:
- 16.11.2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18.03.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 09.09.2015 по 21.12.2015 року.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2020 року клопотання задоволено, звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 3 місяці 26 днів.
Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції, зазначив про те, що ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання, має 9 заохочень і чесним ставленням до праці довів своє виправлення.
Не погоджуючись із таким рішенням, прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2020 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .
Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що до засудженого ОСОБА_7 крім заохочень, застосовувались заходи дисциплінарного впливу у вигляді накладення стягнень за такі грубі порушення режиму відбування покарання, як перешкоджання адміністрації установи у проведенні особистого обшуку та вживання спиртних напоїв.
Також вказує, що засуджений ОСОБА_7 раніше чотири рази засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, у тому числі і тяжких, двічі підряд звільнявся умовно-достроково, однак не виправдав надану йому судом довіру та вчинив новий умисний злочин в період умовно-дострокового звільнення.
Як вважає апелянт, не стійка правослухняна поведінка засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання, тяжкість та вид вчиненого кримінального правопорушення, періодичне вчинення умисних злочинів у період непогашеної судимості, будучи при цьому умовно-достроково звільненим, у своїй сукупності не свідчать про доведеність засудженим виправлення та можливість його умовно-дострокового звільнення, а тому висновок суду про можливість умовно-дострокового звільнення є передчасним, таким що не відповідає фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак, зазначених вимог кримінального процесуального закону районним судом не було дотримано в повній мірі.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Колегією суддів встановлена наявність такої невідповідності висновків суду, викладених у оскаржуваній ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, допущених під час судового розгляду.
Згідно ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого частиною третьою цієї статті відповідної частини строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування положень ст.81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, з наданих до апеляційного суду матеріалів провадження вбачається, що 16.11.2015 року ОСОБА_7 засуджений Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі; ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18.03.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 09.09.2015 по 21.12.2015 року.
Початок строку покарання 09 вересня 2015 року.
Кінець строку покарання 25 листопада 2022 року.
2/3 строку покарання 11 червня 2020 року.
Згідно з характеристикою від 11.06.2020 року та довідкою про заохочення та стягнення за матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_7 , за період відбування покарання в установі ОСОБА_7 був працевлаштований в їдальні для засуджених, до виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно, за що має 9 заохочень правами начальника установи, останнє з яких за підсумками роботи у другому кварталі 2020 року, у відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний у спілкуванні, законні вимоги персоналу установи виконує, завжди утримує у чистоті та порядку своє спальне місце, має охайний вигляд, у колективі засуджених не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості, приймає участь у благоустрої місць позбавлення волі, підтримує соціальні зв`язки із рідними.
При цьому, ОСОБА_7 допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, зокрема був затриманий з ознаками алкогольного сп`яніння, перешкоджав у проведенні особистого обшуку, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі двічі у 2019 році.
Як убачається з оскаржуваної ухвали, районним судом при звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково враховано, що засуджений відбув 2/3 строку покарання і довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Проте, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ОСОБА_7 раніше чотири рази засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі і тяжких, двічі підряд був звільнений умовно-достроково, проте не виправдав надану йому судом довіру та вчинив новий умисний злочин в період умовно-дострокового звільнення, до засудження ніде не працював, не має ніякої робітничої спеціалізації, допускав грубі порушення режиму відбування покарання, в тому числі і за вживання спиртних напоїв.
Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо передчасності умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання і приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав стверджувати про виправлення ОСОБА_7 за час відбування покарання, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.
Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з ухваленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволені клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 на невідбутий строк 2 роки 3 місяці 26 днів.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, , -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2020 року, якою задоволено клопотання в.о. начальника державної установи "Бучанська виправна колонія (№ 85)" ОСОБА_9 та ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 3 місяці 26 днів скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання в.о. начальника державної установи "Бучанська виправна колонія (№ 85)" ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 на невідбутий строк 2 роки 3 місяці 26 днів.

Головуючий:

Судді: