ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/728/20 Справа № 205/6273/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, який має вищу освіту, працює у ПАТ «ДМЗ ім. Петровського» на посаді вальцювальника, неодруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 0001797,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
встановила:
Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він, у невстановлений слідством день та час на початку 2018 року, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , користуючись мережею Інтернет, у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622 зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 292), замовив у невстановленій кількості вогнепальну зброю та бойові припаси, вказавши адресу доставки відділення «Нова Пошта № 26», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Івана Мазепи, буд. 34.

З метою реалізації даного злочину ОСОБА_6 в невстановлений ході слідства день та час на початку 2018 року, прибув до поштового відділення «Нова Пошта №26», де отримав замовлену ним вогнепальну зброю та бойові припаси, тим самим незаконно придбав без передбаченого законом дозволу, у невстановленій кількості, вогнепальну зброю та бойові припаси, після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, пересуваючись на невстановленому слідством транспортному засобі, доставив придбані ним вогнепальну зброю та бойові припаси за місцем мешкання, де почав зберігати.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, перебуваючи за своїм місцем мешкання в невстановлений ході досудового слідства день та час на початку грудня 2018 року ОСОБА_6 через мережу Інтернет на сайті «https://vk.com/id307845458», використовуючи нікнейм « ОСОБА_9 », виставив оголошення про продаж вогнепальної зброї та бойових припасів.

З метою незаконного збуту вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, а саме - пістолета марки «STALKER 914-S», калібру 9 мм з маркуванням НОМЕР_1 , який є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, яка виготовлена саморобним способом, з сигнального пістолета моделі «STALKER 914-S», калібру 9 мм з маркуванням НОМЕР_1 , шляхом видалення з каналу ствола захисного елементу, який перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами (кулями) та заглушенням газовідвідного отвору, внаслідок чого він набув властивостей вогнепальної зброї, ОСОБА_6 17 грудня 2018 року в ході листування через мережу Інтернет з особою під нікнеймом « ОСОБА_10 », а саме покупцем ОСОБА_11 , котрий здійснював оперативну закупку, вказав номер банківської картки КБ «Приват банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , на яку ОСОБА_12 за допомогою мобільного терміналу самообслуговування, переказав грошові кошти в сумі 4 500 грн., які раніше були оглянуті та передані ОСОБА_13 для проведення оперативної закупки. Після чого з вказаним пістолетом в цей же день ОСОБА_6 прибув до відділенні «Нова пошта №64», яке розташоване: м. Дніпро, пр. Івана Мазепи, буд. 3, де поштовим відправленням на ім`я ОСОБА_11 відправив вищевказаний пістолет.

18 грудня 2018 року в ході оперативної закупки, яку здійснював в якості покупця ОСОБА_11 , останній прибув до відділення «Нова пошта №36», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Жуковського, буд. 2 Е, де отримав від ОСОБА_6 пістолет марки ««STALKER 914-S», калібру 9 мм, з маркуванням НОМЕР_1 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів, а саме: пістолету марки «SAFARI» РФ 431М з маркуванням: НОМЕР_3 , CAL.4mm Flobert, котрий є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, револьвером калібру 5.6 мм, який виготовлений саморобним способом шляхом переробки виробу, що не був вогнепальною зброєю, а саме револьверу калібру 4мм Flobert моделі «SAFARI РФ 431М» та 100 патронів калібру 22 LR (5.6мм), які є бойовими припасами, котрі придатні до стрільби, виготовлені промисловим способом в травні 2019 року через мережу Інтернет на сайті «https://vk.com/id307845458», ОСОБА_6 , використовуючи нікнейм « ОСОБА_9 », виставив оголошення про продаж вказаної зброї та бойових припасів. 14.05.2019 в ході листування через мережу Інтернет на сайті «https://vk.com/id307845458» з особою під нікнеймом « ОСОБА_10 », а саме покупцем ОСОБА_11 , котрий здійснював оперативну закупку, вказав номер банківської картки КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 на котру ОСОБА_12 за допомогою мобільного терміналу самообслуговування, переказав грошові кошти в сумі 6 500 грн., які раніше були оглянуті та передані ОСОБА_11 для проведення оперативної закупки. Після чого ОСОБА_6 з вказаним пістолетам 15 травня 2019 року прибув до відділенні «Нова пошта №64», де поштовим відправленням на ім`я ОСОБА_11 відправив вищевказаний пістолет та бойові припаси.
16 травня 2019 року в ході оперативної закупки, яку здійснював в якості покупця ОСОБА_11 , останній прибув до відділення «Нова пошта №36», де отримав від ОСОБА_6 револьверу калібру 4 мм Flobert моделі «SAFARI РФ 431М» та 100 патронів калібру 22 LR (5.6 мм), які відносяться до категорії вогнепальна зброя та бойові припаси.
28 травня 2019 року в ході проведення обшуку у ОСОБА_6 за адресою його проживання, виявлено та вилучено пістолет калібру 9мм, який є вогнепальною зброєю, виготовлений саморобним способом, шляхом переробки саморобним способом сигнального пістолета «ZORAK-2918-S» («STALKER-2918-S») калібру 9мм P.A. Knall, шляхом видалення з каналу ствола захисного елементу, який перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами (кулями) та заглушенням газовідвідного отвору, внаслідок чого він набув властивостей вогнепальної зброї, п`ятдесят один патрон калібру 22LR, які є бойовими припасами та придатні до стрільби, пістолет калібру 9 мм з маркуванням «Stalker-918-S», котрий є вогнепальною зброєю, яка виготовлений саморобним способом, з сигнального пістолета моделі ««Stalker-918-S» з маркуваннями НОМЕР_4 шляхом видалення з каналу ствола захисного елементу, який перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами (кулями) та заглушенням газовідвідного отвору, внаслідок чого він набув властивостей вогнепальної зброї, сорок сім патронів калібру 9 мм P.A., які є бойовими припасами, виготовлених саморобним способом з використанням сигнальних пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А. Knall, шляхом спорядження їх сферичними кулями зі сплаву на основі свинцю (картеччю) діаметром 6 мм поверх полімерних заглушок та придатні до стрільби, два патрона калібру 9 мм P.A., які є бойовими припасами, виготовлені саморобним способом з використанням пістолетних патронів «СОВА П» калібру 9мм спорядженні еластичною кулею травматичної дії, шляхом розміщення в їх кулях додаткових елементів - металевих шурупів діаметром Змм, довжиною 8мм та придатні до стрільби, які ОСОБА_6 незаконно зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу, з метою подальшого збуту.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 11 грудня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 .
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 не застосовувалися.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення в судовому засіданні не досліджувались, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Захисник не погодився з вироком. В апеляційній скарзі просить його змінити, у зв`язку із суворістю. Звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання із застосуванням підстав, передбачених ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Посилається на те, що при призначенні ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції не повністю врахував, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим вперше, вчинений ним злочин не потягнув за собою негативних наслідків, потерпіла сторона по справі відсутня, свою провину він визнав відразу і протягом досудового розслідування та судового розгляду давав послідовні правдиві пояснення, активно сприяв розкриттю злочину, на час затримання мав постійне місце мешкання та роботи, за місцем проживання характеризувався позитивно.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 є молодою людиною, тому його виправлення, з урахуванням обставин по справі, можливе без ізоляції від суспільства.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу. Просили її задовольнити. Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважав вирок законним та обґрунтованим.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не може підлягати задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильності кваліфікації дій, доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, апеляційним судом не перевіряються, оскільки не були оскаржені учасниками судового розгляду.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами статей 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи із вимог ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та процесуального законів щодо призначення покарання.

Як убачається з вироку, при обранні виду та міри покарання, суд враховував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий та на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання в мінімальних межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі, з реальним його відбуттям.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам ст. ст. 65 67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Колегія суддів також приходить до висновку, що при призначенні покарання суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

З врахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості покарання.

Доводи захисника про те, що при призначенні судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 не було враховано його молодий вік, що останній на час розгляду справи в суді мав постійне місце мешкання та роботи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ці обставини враховані судом при призначенні покарання у сукупності іншими даними про особу обвинуваченого, що і стало підставою для призначення покарання в мінімальному розмірі.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника про призначення ОСОБА_6 занадто суворого покарання та можливості звільнення від його відбування з іспитовим строком, є необґрунтованими. Дані, на які посилається захисник, були оцінені судом в сукупності з іншими обставинами по справі.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 підстав, передбачених ст. 75 КК України колегія суддів не знаходить.

Порушення процесуального закону, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4