Справа180/959/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.06.2020 за № 0000292, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, маючого на утриманні доньку 2012 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

10.02.2020 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна

2.07.2020 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1,2 ст. 190 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 2 червня 2020 року приблизно 2 год., перебуваючи за запрошенням ОСОБА_6 в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з тумби в залі квартири взяв ключі від транспортного засобу марки «Opel» моделі «Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , після чого вийшов з квартири.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_3 02.06.2020 приблизно о 02 год. 10 хв., діючи таємно, умисно, повторно, незаконно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заволодіння транспортним засобом, не маючи будь-якого права на розпорядження вказаним транспортним засобом, направився в бік будинку № 182 по вул. Київській в м. Марганці Дніпропетровської області, неподалік якого був розміщений транспортний засіб марки «Opel» моделі «Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_6 , та який належить ОСОБА_7 .

В подальшому, діючи всупереч волі власника, не маючи будь-якого права на керування, а також права на розпорядження вказаним транспортним засобом, ОСОБА_3 викраденими з квартири АДРЕСА_4 ключами відчинив водійські дверцята транспортного засобу марки «Opel» моделі «Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 147230 гривень 00 копійок, після чого, за допомогою ключа від замка запалення, заволодів вищевказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_8 , спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, пояснив, що із своїм знайомим приїхали в м.Марганець до ОСОБА_6 , зазначений автомобіль поставили на стоянку, пішли до ОСОБА_6 вживали спиртні напої, вирішив покататися на автомобілі, з тумбочки взяв ключі, вийшов з квартири, пішов на стоянку, ключами відчинив дверцята автомобіля , завів його та поїхав. Дозволу ОСОБА_6 не надавав.Просить суворо не карати. У вчиненому розкаюється, автомобіль повернуто потерпілій.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, просив суд не досліджувати докази, зібрані по справі під час досудового розслідування справи і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого: у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинений злочин відноситься до категорії тяжких.

ОСОБА_3 неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, має на утриманні доньку 2012 року народження, за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття. Обставин, які обтяжчують покарання суд не вбачає.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, а також вимогам ст.65 КК України.

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 2 липня 2020 року ОСОБА_3 засуджено до позбавлення волі з конфіскацією майна, тому остаточне покарання повинно бути призначене за правилами ч.4 ст..70 КК України.

Долю речових доказів вирішити згідно ст..100 КПК України.

На підставі ст.126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, які були витрачені на проведення експертизи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін, зважаючи на те, що судом призначається реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, а тому наявний ризик, передбачений ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від суду.

Керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання:

за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 2 липня 2020 року більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно визначивши покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання рахувати з дати затримання, з 2 червня 2020 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 653 грн. 80 коп. на проведення судової експертизи № 19/104-10/2/209 від 11.06.2020 року.

Речові докази : автомобіль «Opel» моделі «Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити потерпілій.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано не було, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються прокурору, обвинуваченому, захиснику, надсилається потерпілій.

Суддя: ОСОБА_1