Справа № 297/712/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01.10.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/458/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :

ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2020 року задоволено клопотання заступника начальника СВ Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий), погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 (далі - прокурор), про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чортків Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, раніше неодноразово судимого,
підозрюваного у вчиненні передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України кримінальних правопорушень.

Цією ухвалою строк дії запобіжного заходу вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено до 23.09.2020.

З матеріалів клопотання убачається, що 17 липня 2020 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України кримінальних правопорушень. Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому 31 березня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України за фактом вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_9 та замаху на його вбивство. Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів корисливо-насильницького спрямування та звільненим з місць позбавлення волі після відбуття покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив нові умисні особливо тяжкі злочини проти власності та проти життя та здоров`я особи за таких обставин. Так, 31 березня 2020 року приблизно о 08 год. 20 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення за рахунок чужого майна, задля вчинення розбійного нападу на мешканця с. Яноші Берегівського району ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заволодіння його грошовими коштами в особливо великих розмірах, озброївшись вогнепальною зброєю - бойовим пістолетом з глушником, спорядженим бойовими набоями калібру 9 мм, а ОСОБА_10 - розкладним ножем з маркуванням «GANZO», на легковому автомобілі марки «БМВ», чорного кольору, з реєстраційним номером Словацької Республіки НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 приїхали до будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_9 , який у цей час за кермом автомобіля марки «Honda CRV», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїжджав на вул. Головну з подвір`я свого помешкання, заблокувавши йому виїзд на автодорогу. Одразу після цього, ОСОБА_5 , вийшов з автомобіля марки «БМВ» та тримаючи у правій руці наявну у нього вогнепальну зброю - пістолет з глушником, підбіг до автомобіля марки «Honda CRV» з боку водія, де через спущене скло спрямував ствол пістолета з глушником у напрямку ОСОБА_9 , погрожуючи застосуванням зброї та вбивством, а ОСОБА_10 - вийшовши з автомобіля марки «БМВ», спочатку наявним у нього ножем пошкодив шину правого переднього колеса автомобіля марки «Honda CRV», після чого відчинив передню пасажирську дверку зазначеного автомобіля та намагався заволодіти матерчатою сумкою коричневого кольору з належними ОСОБА_9 грошовими коштами в сумі 800 000 гривень, яка знаходилась у салоні автомобіля. Під час нападу потерпілий ОСОБА_9 , сприйнявши реальність нападу та загрози його життю, здоров`ю і майну, схопив правою рукою сумку з грошима, натиснув на педаль газу автомобіля та рушивши ним вперед, здійснив зіткнення з правою боковою частиною автомобіля нападників, чим самим змусив їх на деяку мить відскочити в сторони від його автомобіля, і у цей момент зумів вихопити належний йому спецзасіб - пістолет «Форт-12 РМ» калібру 9 мм, що знаходився в салоні керованого ним автомобіля. Однак, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , доводячи злочинний намір до кінця, з наявною у них зброєю знову підійшли до автомобіля ОСОБА_9 з обох сторін, продовжуючи напад, у ході захисту від якого ОСОБА_9 застосував свій пістолет «Форт-12 РМ», здійснивши з нього декілька пострілів у нападників, на що ОСОБА_5 , використовуючи наявну у нього вогнепальну зброю - пістолет з глушником, здійснив з неї декілька прицільних пострілів у ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження у виді вогнепальних поранень середньої черевної стінки, правої бокової поверхні грудної клітини та нижньої третини лівого передпліччя. Незважаючи на одержані в результаті нападу вогнепальні поранення, ОСОБА_9 вийшов із належного йому транспортного засобу, відстрілюючись від нападників, а коли у нього закінчились набої, почав втікати він нападників у напрямку м. Берегово, а тим часом ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , доводячи злочинний умисел до кінця, проникли в салон залишеного ОСОБА_9 автомобіля «Honda CRV», реєстраційний номер НОМЕР_2 , де заволоділи сумкою з належними ОСОБА_9 грошовими коштами в сумі 800 000 гривень, що у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить особливо великий розмір, з якими на легковому автомобілі марки «БМВ», чорного кольору, з реєстраційним номером Словацької Республіки НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , зникли з місця вчинення розбійного нападу в напрямку м. Мукачево. Вищевказані і вчинені дії підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном в особливо великих розмірах, та ч. 2 ст. 15 - п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне вбивство, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів. 01.04.2020 щодо ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 - п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. 02 квітня 2020 року слідчим СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, майор поліції, ОСОБА_11 , відомості про вказані злочини внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000234. Під час досудового розслідування ОСОБА_5 був оголошений у розшук до встановлення його місця знаходження. 02 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду № 297/712/20 клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено й надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Берегівського районного суду для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 06 травня 2020 року о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_5 був затриманий органами досудового розслідування у місті Бровари, Київської області. Під час досудового розслідування підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 31.03.2020, протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_9 від 31.03.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.03.2020, протоколом огляду місця події, вилученими речовими доказами, іншими матеріалами кримінального провадження. Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, які, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, за які йому може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі, слідчий вважає, що оскільки підозрюваний перебував у розшуку, переховувався від слідства, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може уникати покарання та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення. У клопотанні також вказується на те, що ухвалою Берегівського районного суду від 07.05.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ухвалою цього ж суду від 01.07.2020 продовжено строк тримання підозрюваного під вартою до 23.07.2020. Просив клопотання задовільнити.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді довічного позбавленні волі, що ухвалою Берегівського районного суду від 07.05.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ухвалою цього ж суду від 01.07.2020 продовжено строк тримання підозрюваного під вартою до 23.07.2020. Беручи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання його винним, а також беручи до уваги факт того, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування і може знову переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або незаконно впливати на свідків з метою ухилитися від відповідальності, тому слідчий суддя дійшов висновку, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, та беручи до уваги те, що інші, менш суворі, запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам, ризики, які існували при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу не зменшилися і не відпали, тому клопотання слідчого визнано обґрунтованим. В ухвалі в обґрунтування прийнятого рішення також вказується на те, що з метою запобігання спробам скоєння підозрюваним вищеперерахованих дій, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слід продовжити щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до п`яти місяців, у межах строку досудового розслідування, до 23.09.2020, без встановлення розміру застави. При цьому, взято до уваги і те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, поєднаному із застосуванням насильства, тому відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України щодо нього не визначено розмір застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою. Зазначає, що слідчий суддя допустив порушення кримінального процесуального закону в частині встановлення обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Стверджує також і те, що суд не взяв до уваги, що на утриманні підозрюваного перебувають мама та цивільна дружина, що у клопотанні відсутнє обґрунтування доведеності того, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та такі обставини не були взяті до уваги слідчим суддею, а тому необхідно перевірити вказані обставини апеляційному суду, оскільки слідчий суддя не постановив рішення щодо вказаних обставин. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор, підозрюваний та захисник повідомлені належним чином; будь-яких заяв про відкладення апеляційного розгляду від підозрюваного та захисника не надходило; прокурор подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного, а тому, апеляційним судом не приймалось рішення про обов`язковість його явки у судове засідання; від підозрюваного не надходило заяви про бажання приймати участь у розгляді апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою подано до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що участь у розгляді клопотання приймали як підозрюваний ОСОБА_5 , так і його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог, передбачених ст. 193 КПК України.
Колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 31.03.2020, протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_9 від 31.03.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.03.2020, протоколом огляду місця події, вилученими речовими доказами, іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 01.04.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру в учиненні передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинених кримінальних правопорушень. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя допустив порушення кримінального процесуального закону в частині встановлення обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які, на даний час, не відпали, не зменшились і продовжують існувати. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, фактичні обставини та спосіб вчинення злочинів, дані про особу підозрюваного (раніше неодноразово судимий, раніше переховувався від органу досудового розслідування), а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та необхідність у проведенні ряду слідчих дій. Тому, колегія суддів також вважає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики (переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні), які стали підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились і продовжують існувати, у зв`язку з чим, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, і з огляду на те, що такі будуть недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Колегія суддів також вважає, що зазначеним вище обставинам слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою дав належну оцінку, при цьому, належним чином умотивувавши свій висновок.
Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що в такому містяться посилання на вищенаведені обставини, у тому числі, викладені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились і виправдовують подальше тримання особи під вартою, а також викладено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_5 під вартою, а із судового рішення що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Під час розгляду апеляційної скарги не встановлено обставин, у тому числі, й даних про особу підозрюваного, які б свідчили про незаконність та необґрунтованість указаного висновку.
Доводи апеляційної скарги про те, що в клопотанні відсутнє обґрунтування доведеності того, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та такі обставини не були взяті слідчим суддею до уваги, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою та, відповідно, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні підозрюваного перебувають мама та цивільна дружина.
При оцінці доводів апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від слідства та суду чи впливати на свідків, однак, конкретні обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, при оцінці доводів апеляційної скарги щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 , колегія суддів зазначає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в доданих до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матеріалах наявні докази, які свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінально-карних діянь.
На які-небудь інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких не встановлено й у ході апеляційного розгляду.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що, прийшовши до висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано не визначив йому розмір застави. Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд також бере до уваги положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також те, що діяння, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 були поєднані із застосуванням насильства.
Також, при оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, апеляційний суд бере до уваги і те, що строк дії оскаржуваної ухвали сплив 23.09.2020, у зв`язку з чим, така втратила чинність у часі, а надісланими прокурором апеляційному суду доказами підтверджено, що ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 18.09.2020 продовжено термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні до 23.10.2020.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і є необґрунтованими, не має, а ухвалу слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано й таких під час її розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст.176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 вересня 2020 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :