Дата документу 04.09.2020 Справа № 554/5111/20
У Х В А Л А
04 вересня 2020 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 погоджене прокурором про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир Волинський, Волинської області, громадянина України, не одруженого, працюючого на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке аргументував наступним.
В подальшому, оперуповноважені відділу кримінальної поліції Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирішили залучити раніше знайомого ОСОБА_13 , який достовірно знав, що вказані особи є працівниками поліції, до участі у вчиненні умисних злочинів, а саме отримання неправомірної вигоди від громадян за непритягнення останніх до відповідальності, на що останній надав згоду.
В подальшому, оперуповноважені відділу кримінальної поліції Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирішили залучити оперуповноважених сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_16 та ОСОБА_17 до участі у вчиненні злочинів, а саме отримання неправомірної вигоди від громадян за не притягнення до відповідальності, на що останні надали згоду.
Після цього, 13.05.2020 року біля 16 год. 10 хв. оперуповноважені відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з використанням наданого службового становища, біля зупинки громадського транспорту Меморіал Слави по Білгородському шосе у м. Харкові, затримали ОСОБА_18 та пред`явили останньому вимогу про необхідність надати їм неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 1000 доларів США та 6000 гривень, яку їм повинна надати мачуха ОСОБА_18 - ОСОБА_19 , за не притягнення ОСОБА_18 до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України.
Надалі, 13.05.2020 року біля 19 год. 05 хв. ОСОБА_13 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, діючи умисно, за вказівкою оперуповноважених відділу кримінальної поліції Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 зустрівся з ОСОБА_19 , яка на його вимогу надала неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів США та 6000 гривень, за не притягнення ОСОБА_18 до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України.
В подальшому, оперуповноважений відділу кримінальної поліції Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , вирішив залучити раніше знайомого ОСОБА_20 , який достовірно знав, що останній є працівником поліції, до участі у вчиненні умисних злочинів, а саме отримання неправомірної вигоди від громадян за непритягнення останніх до відповідальності, на що останній надав згоду.
Після цього злочинні дії оперуповноважених відділу кримінальної поліції Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 були припинені працівниками правоохоронного органу та останні були затримані в порядку ст.208 КПК України.
08.07.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10.07.2020 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.09.2020 року з визначенням застави в розмірі 840800 гривень.
04.09.2020 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави продовжено строк досудового розслідування до 5-ти місяців, а саме до 08.12.2020 року.
На даний час, у зв`язку із необхідністю провести ряд слідчих дій виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу, обраного підозрюваному. Ризики, які встановлені при обранні підозрюваному запобіжного заходу та обумовлюють його застосування, не зменшилися.
На підставі наведеного, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному.
Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк дії запобіжного заходу.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що для цього немає підстав, провину він не визнає, ризики не доведені. Просив обрати більш м`який запобіжний захід.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки підозра не обґрунтована, ризики не доведені, застава обрана без врахування майнового стану підозрюваного. Просив обрати більш м`який запобіжний захід, враховуючи при цьому стан здоров`я підозрюваного та те, що на його утриманні перебувають хворий батько та баба похилого віку.
Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, допитавши свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається зі ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
08.07.2020 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10.07.2020 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.09.2020 року з визначенням застави в розмірі 840 800 гривень.
04.09.2020 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави продовжено строк досудового розслідування до 5-ти місяців, а саме до 08.12.2020 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному був обраний з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання про продовження строку дії тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним, а також характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством. Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК від 08.07.2020, протоколами допиту свідків, протоколами впізнання за фотознімками, протоколами обшуків, матеріалами виконаних оперативним підрозділом доручень прокурора та слідчого, а також іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, у тому числі негласних слідчих (розшукових) дій.
Крім того, враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст.177 КПК України: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
За таких обставин суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.
Крім того, слідчий суддя враховує те, що на даний час строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, але необхідно виконати ще ряд слідчих дій, а саме: здійснити розсекречування матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій та провести судово-фоноскопічну експертизу, отримати висновки судово-технічних експертиз та експертиз матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», провести інші слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення обставин кримінального провадження. Також необхідно за результатами зібраних доказів повідомити про підозри у вчиненні злочинів в остаточній редакції та виконати вимоги ст. 290 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10 липня 2020 року при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 визначено заставу в розмірі 400 (чотирьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 840 800 гривень.
Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.
Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, його стан здоров`я, майновий та сімейний стан, знаходження на його утриманні хворого батька та баби, похилого віку, обставини кримінального правопорушення, суд вважає за можливе зменшити ОСОБА_4 розмір застави до 250 (двісті п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 525 500 гривень, оскільки зазначений розмір застави в достатній мірі гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 199, 309, 369, 370, 372, 395 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», слідчий суддя,-
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 02.11.2020 року 03 год. 55 хв.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м. Харкова, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1