Справа № 991/9583/20
Провадження1-кс/991/9818/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП), іншої уповноваженої особи САП, що полягає у неврученні витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого,

ВСТАНОВИЛА

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 (скаржника) на бездіяльність уповноважених осіб САП, що полягає у неврученні витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Скаржник стверджує, що станом на зараз йому, як заявнику і потерпілому у кримінальному провадженні, не було надано витяг із ЄРДР та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки. Він просить слідчу суддю задовольнити його скаргу та зобов`язати уповноважену особу САП видати йому цей витяг та пам`ятку.

В подальшому, 27.11.2020 року скаржник подав уточнення вимог скарги. Він попросив розглянути і задовольнити його скаргу, а також зобов`язати повноважну особу САП внести до ЄРДР відомості з його заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, ст. 364-1, ст. 365-2 КК України, надати витяг із ЄРДР разом із документальним підтвердженням про прийняття цієї заяви про вчинення кримінального правопорушення та пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого, та розглянути його клопотання щодо вчинення слідчих (розшукових) процесуальних дій і повідомити про це слідчого суддю Вищого антикорупційного суду.

Слідча суддя розглянула матеріали скарги та документи, що її обґрунтовують.

Обґрунтування скарги

Скаржник зазначає, що 16.11.2020 року він звернувся із заявою № VYH--01 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 364-1, 365-2 Кримінального кодексу України (скаржник помилково зазначає Кримінального процесуального кодексу України, КПКУ), стосовно коштів ПАТ «Міський комерційний банк» із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Meinl Bank Aktiengeselschaft». Заява була надіслана електронною поштою і, відповідно, була отримана цього ж дня.

Він зазначає, що є заявником і потерпілим у цьому кримінальному провадженні, оскільки є вкладником і кредитором ПАТ «Міський комерційний банк». З урахуванням направлення заяви 16.11.2020 року, на день звернення до суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи САП, ними так і не була забезпечена передача витягу із ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Доводи сторін у судовому засіданні

Скаржник підтримав доводи, зазначені у скарзі, та попросив її задовольнити.

Уповноважена особа САП не з`явилася у судове засідання, хоча САП була повідомлена належним чином. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Мотивація суду

На етапі відкриття провадження по скарзі, слідча суддя прийняла рішення про розгляд скарги в межах оскарження бездіяльності уповноважених осіб САП, що полягає у невручення витягу із ЄРДР. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасника судового засідання, слідча суддя дійшла до такого.

Слідча суддя встановила, що скаржник 16.11.2020 року звернувся із заявою № VYH--01 про вчинення кримінальних правопорушень засобами електронної пошти. На підтвердження цього він надає знімки екрана з його особистої електронної пошти, які вказують на те, що він надіслав заяву на офіційні електронні пошти « ІНФОРМАЦІЯ_1 », «» та «». З урахуванням цього, слідча суддя приходить до висновку, що Спеціалізована антикорупційна прокуратура Офісу Генерального прокурора отримала його заяву в електронному виді.

Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 214 КПК України).

Фактично, слідча суддя встановлює, чи виник обов`язок у прокурора вчинити певну процесуальну дію; чи така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; та чи відповідна процесуальна дія не була вчинена слідчим чи прокурором. Щодо першого, слідча суддя бере до уваги строки внесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинене кримінальне правопорушення (24 години після подання заяви), а також подальший обов`язок розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг із ЄРДР; з урахуванням того, що заява була надіслана 16.11.2020 року, скаржник звернувся зі скаргою до Вищого антикорупційного суду 23.11.2020 року, а тому у прокурора виник обов`язок не тільки внести відомості до ЄРДР, а й розпочати розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР. Щодо другого, слідча суддя бере до уваги те, що інститут оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора дозволяє особі звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»); враховуючи чіткі строки на внесення відомостей до ЄРДР та надання витягу із ЄРДР у ст. 214 КПК України, слідча суддя приходить до висновку, що така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк у 24 години з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Що ж до третього, то слідча суддя звертає увагу, що станом на зараз у розпорядженні суду відсутні будь-які матеріали від САП стосовно процесуального реагування на заяву скаржника, а тому приходить до висновку, що відповідна процесуальна дія із надання заявнику витягу із ЄРДР не була вчинена. Необхідно також увагу на те, що у матеріалах скарги не міститься відомостей про підтверджене внесення відомостей до ЄРДР за заявою скаржника від 16.11.2020 року.

Слідча суддя також звертає увагу на те, що згаданий обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора із внесення відомостей до ЄРДР та надання витягу із нього не вимагає оцінки ним/нею такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Слідча суддя також не уповноважена оцінювати фактичні обставини, зазначені у повідомленні скаржника, з огляду на стадію кримінального провадження. Втім, слідча суддя зазначає, що КПК України не передбачено іншого процесуального реагування на повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, окрім як внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у строки, визначені ч. 1 ст. 214 КПК України. Звісно, таке звернення до органу досудового розслідування повинно бути заявою чи повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, щоби в слідчого, дізнавача, прокурора виник обов`язок внести відомості до ЄРДР.

З урахуванням цього, слідча суддя приходить до висновку про наявну бездіяльність прокурора щодо ненадання витягу із ЄРДР відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Разом із тим, слідча суддя звертає увагу на документ з уточненнями вимог, який скаржник надав 27.11.2020 року, вже після відкриття провадження за скаргою 24.11.2020 року. В уточненні він, фактично, додає вимоги за скаргою і просить також зобов`язати повноважну особу САП внести до ЄРДР відомості з його заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, ст. 364-1, ст. 365-2 КК України, розглянути його клопотання щодо вчинення слідчих (розшукових) процесуальних дій. Проте, на етапі звернення зі скаргою слідчий суддя має встановити, виходячи із наявних матеріалів, що надійшли до суду зі скаргою, чи є підстави для відкриття провадження, або ж чи є підстави для повернення скарги чи відмови у відкритті провадження. Встановлюючи ці обставини щодо конкретної скарги, слідча суддя фактично визначає, чи є суд, до якого звернувся скаржник, повноважним судом щодо його скарги («суд, встановлений законом»); чи нема процедурних моментів, які виключають можливість звернутися зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність (наприклад, було пропущено строк на оскарження, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України), а також встановлює повноваження особи, яка звернулася зі скаргою.

Суд, який приймає рішення по справі, має бути встановлений з відповідністю до принципу верховенства права, щоби викликати легітимність та довіру; формулювання «суд, встановлений законом» також означає, що суд формується та діє відповідно до закону. «Встановлений законом» також стосується не лише правових підстав самого існування суду, але й дотримання цим судом особливих правил, якими він має керуватись, а також складу суду у кожній справі (Рішення у справі Kontalexis проти Греції від 31 травня 2011 року, заява № 59000/08, параграф 42). Недотримання судом положень внутрішнього права, пов`язаних із організацією і повноваженнями судових органів, зазвичай спричиняє порушення норм параграфу 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, Рішення у справі Coeme та інші проти Бельгії від 22 червня 2000 року, заяви № 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 та 33210/96, параграф 98). Тому суд, котрий, згідно з чинними положеннями права, не має повноважень здійснювати процес, не має статусу «суд, встановлений законом» у розумінні параграфу 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (серед іншого, Рішення у справі Richert проти Польщі від 25 жовтня 2011 року, заява № 54809/07, параграф 41).

Фактично, скаржник змінює предмет оскарження (додає бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР, а також бездіяльність стосовно розгляду його клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій. З урахуванням того, що скарги на рішення, дію чи бездіяльність проходять етап відкриття провадження, подальша зміна вимог за скаргою виключає можливість розгляду цих вимог у відповідному провадженні. Такі рішення, дія чи бездіяльність можуть бути предметом розгляду в іншому судовому провадженні, ініційованому скаржником зверненням з іншою скаргою. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Таким чином, слідча суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги скаржника.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 303-307 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП), іншої уповноваженої особи САП, що полягає у неврученні витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 № VYH--01 від 16.11.2020 року задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу САП вручити ОСОБА_3 витяг з ЄРДР за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 № VYH--01 від 16.11.2020 року з урахуванням вимог ст. 214 КПК України.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1