Ухвала
про залишення скарги без руху
4 січня 2021 року
м. Київ
справа № 336/2281/15
провадження № 51- 6296 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку, в тому числі з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, однак не навів належних обґрунтувань щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваних судових рішень із вказаної підстави.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням прокурору строку для усунення недоліків на таких підставах.
У п.4 ч.2 ст.427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Однак, як вбачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність визначеної положеннями ст. 438 КПК підстави: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК.
Враховуючи зміст касаційної скарги, прокурор зазначає про необхідність переглянути в касаційному порядку судові рішення, в тому числі, з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, при цьому посилається на недотримання судами обох інстанцій положень статей 86, 94, 240 КПК в частині оцінки доказів, також вказує, що апеляційний суд не мотивував своє рішення, визнавши недопустимим та неналежним доказом аудіозапис та стенограму до нього щодо повідомлення ОСОБА_5 про вчинений нею злочин.
Однак, прокурор не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних ним судових рішень, з урахуванням положень статей 412, 438 КПК, та не вказав, які саме, крім наведених у скарзі, норми процесуального закону були не дотримані судами першої й апеляційної інстанцій, та яким чином зазначені порушення у скарзі, вплинули чи могли вплинути на ухвалення законних і обґрунтованих рішень.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У скарзі прокурор зазначає про врахування судами обох інстанцій лише тих показань обвинуваченої, які спростовують обвинувачення, проте не врахування її свідчень, які викривають, а саме щодо мотивів застосування ножа, факту нанесення нею ударів ножем, та не врахування показань свідків та даних висновків експертиз, які узгоджуються з показаннями обвинуваченої. Отже, прокурор по суті оспорює правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 цього Кодексу не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою прокурора ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду прокурором має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3