Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3593/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суд Житомирської області від 10 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, -

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 21-25 год. 09.09.2020, без визначення розміру застави, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при постановленні ухвали слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, а також того, що тяжких наслідків від його дій не настало. Крім того, поза увагою слідчого судді залишився той факт, що потерпілий ОСОБА_10 в своїх заявах і поясненнях вказав, що претензій до ОСОБА_8 не має та просить не притягувати його до кримінальної відповідальності. Вказує, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Вважає, що приймаючи рішення, слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів. Крім того, підозра 30.05.2020 року була вручена не ОСОБА_8 , а його сестрі ОСОБА_11 , що є незаконним.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , в обгрунтування якого зазначив, що 26.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення №0000465 та розпочате досудове розслідування, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.05.2020 року у невстановлений слідством час ОСОБА_12 запросив ОСОБА_10 до квартини АДРЕСА_2 , для участі у відеозйомках Інтернет трансляції каналу «Малыш и Бригада» на веб-ресурсі «YouTube», який функціонує з метою отримання грошових коштів від глядачів, за обумовленим сценарієм, однак не повідомив останнього про можливість застосування фізичного насильства відносно нього. На вказану пропозицію ОСОБА_10 погодився та близько 20.00 год. прибув за вищевказаною адресою, де почав приймати участь у вищевказаній Інтернет трансляції спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13

22.05.2020 року приблизно о 16.00 год., у зв`язку з тим, що під час відеозйомки ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 примушували ОСОБА_10 вчиняти дії, які принижували його честь та гідність, останній висловив бажання припинити участь у подальших відеозйомках та покинути вищевказану квартиру.

Однак, незважаючи на бажання ОСОБА_10 покинути квартиру, де він знаходився, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи умисно та цілеспрямовано, в рамках єдиного злочинного умислу направленого на незаконне позбавлення волі упродовж невизначеного часу до закінчення Інтернет трансляції каналу, проти волі ОСОБА_10 , систематично застосовуючи до нього фізичне та психічне насильство, утримували останнього в квартирі за вищевказаною адресою до 16.00 год. 27.05.2020 року.

Вказані дії у відношенні до потерпілого ОСОБА_10 були припинені о 16.00 год. 27.05.2020 року працівниками Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.

30.05.2020 року ОСОБА_8 було погоджено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України, у зв`язку з відсутністю за місцем проживання останнього повідомлення про підозру було вручено його сестрі ОСОБА_14 .

30.05.2020 року ОСОБА_8 було оголошено в розшук у зв`язку з тим, що не було встановлено місцезнаходження останнього.

09.09.2020 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 10.09.2020 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

В обгрунтування клопотання, слідчий послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, і без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявки до слідчого, прокурора чи суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, тобто наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000465 від 26.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

30.05.2020 року ОСОБА_8 було погоджено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України, у зв`язку з відсутністю за місцем проживання останнього повідомлення про підозру було вручено його сестрі ОСОБА_14 .

30.05.2020 року ОСОБА_8 було оголошено в розшук у зв`язку з тим, що не було встановлено місцезнаходження останнього.

09.09.2020 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 10.09.2020 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_15 від 26.05.2020 року (а.п.6), протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15 від 28.05.2020 року (а.п.7-9), протоколом обшуку від 27.05.2020 року (а.п.11-15), протоколом огляду предметів від 28.05.2020 року (а.п.17-19), протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 від 28.05.2020 року (а.п.30-31), протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 від 28.05.2020 року та 23.06.2020 року (а.п.32-37), протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 22.06.2020 року (а.п.38-40), висновком експерта №232 від 29.05.2020 року (а.п.41-43), та іншими доказами.

Крім того, обґрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, його вік, соціальні зв`язки, те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України (в редакції до 01.07.2020 року), відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання, тим, що через ухилення від слідства ОСОБА_8 був оголошений у розшук, оскільки за місцем реєстрації він фактично не проживав, залишив місце проживання одразу після закінчення дій, які йому інкримінуються та виїхав у іншу область. Вказані обставини підтвердив захисник в судовому засіданні апеляційного суду.

Про наявність ризику незаконного впливу на потерпілого у кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_8 підозрюється у незаконному позбавленні волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, та йому відома особа потерпілого та місце його проживання.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення зумовлений тим, що підозрюваний ніде не працює та з його слів продовжує приймати участь у зйомках такого роду відео, за що отримує подарунки від спонсорів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , та даних про особу останнього, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу на потерпілого у кримінальному провадженні, а також можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку щодо обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту і в апеляційній скарзі. Крім того, слідчим суддею враховано, що через ухилення від слідства підозрюваного ОСОБА_8 було оголошено у розшук.

Отже, зазначення апелянтом про те, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів колегія суддів вважає безпідставним, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий суддя дійшов висновку що жоден більш м`який запобіжний захід не достатній для запобігання встановленим ризикам.

Вказання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий та тяжких наслідків від його дій не наступило, не свідчить про відсутність встановлених ризиків.

Доводи апелянта про те, що підозра 30.05.2020 року була вручена не ОСОБА_8 , а його сестрі ОСОБА_11 , що є незаконним, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно матеріалів провадження, повідомлення про підозру було вручене ОСОБА_8 10.09.2020 року особисто на наступний день після його затримання.

Крім того, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого вже було надано оцінку вказаним доводам апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суд Житомирської області від 10 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 21-25 год. 09.09.2020, без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: