КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/53/21
Провадження №1-кс/133/24/21
У Х В А Л А

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання начальника Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Начальник Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на бензомоторну косу «Forte БМК-1943М», належну потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання вказала, що 05.01.2020 до чергової частини відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , про те, що 15.08.2020 він надав в тимчасове користування раніше наглядній знайомій особі на ім`я ОСОБА_5 бензомоторну косу «Forte БМК-1943М» та останній до цього часу її не повернув.
06.01.2021 під час огляду місця події у відділенні поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, що по вул. Героїв Майдану, 30 в м. Козятині, було вилучено бензомоторну косу «Forte БМК-1943М» у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , на підставі її письмової заяви.
У судове засідання прокурор не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просить клопотання задовольнити.
ОСОБА_4 , який про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялася в порядку ст.135 КПК України засобами мобільного зв`язку, в судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив.
За правилами ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб не є перешкодою для розгляду клопотання.
Враховуючи ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.
У провадженні Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.01.2020 до чергової частини відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , про те, що 15.08.2020 він надав в тимчасове користування раніше наглядній знайомій особі на ім`я ОСОБА_5 бензомоторну косу «Forte БМК-1943М» та останній до цього часу її не повернув.
Протоколом огляду місця події від 06.01.2021 зафіксовано вилучення бензомоторної коси «Forte БМК-1943М».
Постановою дізнавача від 06.01.2021 виявлена та вилучена бензомоторна коса «Forte БМК-1943М», в ході проведення огляду місця події визнано речовим доказом.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Абзацом 2 ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною третьою вказаної статті КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що повернення вилученого без накладення арешту може призвести до втрати речового доказу шляхом його знищення, приховування або псування до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речового доказу, що зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування вказаного кримінального провадження, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 174 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання начальника Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на бензомоторну косу «Forte БМК-1943М», належну потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .
Після проведення всіх необхідних слідчих дій бензомоторну косу «Forte БМК-1943М» передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 під зберігальну розписку до вирішення питання по суті.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1