Справа №601/412/19
Провадження № 1-кп/601/292/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000051 від 06.02.2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гейховіт Мартунінського району, Республіки Вірменії та жителя АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Вірменія, не працюючого, з середньою освітою, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

-обвинуваченого за частиною 1 статті 357, частиною 1 статті 185 КК України,

встановив:
08.01.2019 року, приблизно о 02 год.00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, що у ОСОБА_3 , який перебував у квартирі ОСОБА_4 , винник протиправний умисел на викрадення офіційного документу, банківської платіжної картки, яка згідно ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом , засобом доступу до банківського рахунку, НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 08 січня 2019 року приблизно о 02:00 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи у коридорі квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на викрадення офіційного документу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і він не буде помічений сторонніми особами, з корисливою метою, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, із куртки ОСОБА_4 , таємно викрав банківську платіжну картку «Сбербанк» № НОМЕР_2 , емітовану на ім`я ОСОБА_4 ..

Після цього, ОСОБА_3 із викраденим майном покинув місце скоєння злочину, маючи таким чином можливість розпорядитися ним на власний розсуд.

Крім цього, 08 січня 2019 року приблизно о 02 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував у квартирі ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, зокрема грошових коштів із банківської платіжної картки «Сбербанк» № НОМЕР_2 , емітованої на ім`я ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 08 січня 2019 року в період приблизно з 03:00 год. по 04:00 год., ОСОБА_3 пішов до банкомату «ПриватБанк», що знаходиться по вул.С.Петлюри,12 м.Кременець Тернопільської області, де маючи при собі банківську картку «Сбербанк» № НОМЕР_2 , емітовану на ім`я ОСОБА_4 і знаючи її пін-код, зняв грошові кошти в сумі 1850 доларів США (у валюті транзакції), що відповідно до офіційного курсу долара США відносно української гривні, станом на 08.01.2019 року становить 51 262,39 грн.

Після цього, ОСОБА_3 із викраденим майном покинув місце скоєння злочину, маючи таким чином можливість розпорядитися ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 51 262,39 грн.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Просить призначити ОСОБА_3 покарання відповідно до санкції за ч.1 ст.185 КК України (в редакції від 11.01.2019 року) у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 гривень за ч. 1 ст. 357 КК України (в редакції від 11.01.2019 року) у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 510 гривень. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання - у вигляді пштрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 гривень.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Потерпілий ОСОБА_4 погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчиненого відносно нього кримінального правопорушення та будучи ознайомленим з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, про що надав відповідну заяву.
Таким чином, встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 357 КК України, за ознакою викрадення офіційного документу, за ч. 1 ст. 185 КК України за ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. ст. 65, 66, 67 КК України, суд враховує тяжкість вчинених правопорушень, особу обвинуваченого, те, що він вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, та вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 382, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.1 ст. 357 КК України - у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: виписки по рахунку «Сбербанк» ОСОБА_4 та флешка на якій знаходяться фотографії із банкомату «ПриватБанк», які зберігаються у матеріалах кримінального провадження зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: