Справа № 308/8968/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2020 року за № 0000596, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Бедевля Тячівського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 03.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 України, погодженим прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та невстановленими слідством особами, умисно, незаконно, при невстановлених слідством обставинах, часі та місці, підшукали для незаконного переправлення через державний кордон України громадян ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Шрі-Ланка, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Шрі-Ланка, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянство Шрі-Ланка, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянство Шрі-Ланка, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянство Бангладешу, після чого надали останнім тимчасове житло для укриття від виявлення правоохоронних органів, а також надавали вказівки та поради щодо їх поведінки, з метою конспірації та недопущення їх виявлення.
Продовжуючи реалізацію свого умислу на незаконне переправлення вказаних осіб через Державний кордон України, гр. ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 та невстановленими слідством особами, здійснили перевезення зазначених іноземних громадян з м. Києва до Закарпатської області, де мали намір привезти їх до прикордонного населеного пункту в Тячівському районі.
Однак, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлені слідством особи свій злочинний умисел на незаконне переправлення даних громадян через кордон України до країн Європейського союзу не змогли реалізувати з причин, які не залежали від їх волі, оскільки 12.09.2020 року о 21.30 год. автомобіль з вищевказаними чотирьма громадянами Шрі-Ланки та одним громадянином Бангладешу під керуванням ОСОБА_9 був зупинений співробітниками Національної поліції України.
За вказаним фактом ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
Слідчий у клопотанні також зазначив, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, вчиняти аналогічні злочини у сфері недоторканості державних кордонів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий зазначає, що у зв`язку з вищевикладеним, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , тяжкість злочину, вагомість та достатність зібраних у ході досудового розслідування доказів вини останнього, покарання, яке загрожує підозрюваному, більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 179, 184, ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_17 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості. Також додав, що попередня поведінка його підзахисного під час досудового розслідування свідчить про належне виконання ним його процесуальних обов`язків. Підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим, захисник просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, просив суд у задоволенні клопотання відмовити та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Частина перша статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Підстави та порядок застосування примусових заходів, які обмежують конституційне право людини на свободу та особисту недоторканність, зокрема у кримінальному провадженні, закріплені у Кримінальному процесуальному кодексі України.
У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000596 за ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2020, що підтверджується витягом з відповідного реєстру від 28.09.2020 року.
Двадцять п`ятого вересня 2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинена щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.
Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_5 до даного кримінального правопорушення підтверджується відомостями, що містяться в доданих до матеріалів клопотання протоколах слідчих дій.
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами в кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу із передбачених ст 176 КПК України.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення
обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Слідчий суддя вважає, що враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжких (ч. 2 ст. 332 КК України) злочинів, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Також, враховуючи особливості обставин, встановлених під час досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, щодо способу та організації, кількості та ролей осіб, які причетні до вчинення даного злочину, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків координації підозрюваним своїх дій із невстановленими на даний час іншими можливими співучасниками злочину, продовження вчинення аналогічних злочинів у сфері недоторканості державних кордонів.
Разом з цим, слідчий суддя, беручи до уваги конкретні обставини досудового розслідування, вважає, що, ризик незаконного впливу на встановлених у ході досудового розслідування свідків осіб, яких ОСОБА_5 намагався переправити через державний кордон України, є необґрунтованим, оскільки такі особи вже були допитані під час досудового розслідування у судовому засіданні в порядку ст. 225 КПК України. Водночас, органом досудового розслідування не доведено належними та допустимими доказами, що існують інші особи, які володіють інформацією, що становить предмет доказування у даному кримінальному провадженні, яких необхідно допитати в якості свідків, та на яких може впливати підозрюваний з метою дачі ними показань на його користь.
Оцінюючи характеризуючі дані особи ОСОБА_5 , слідчий суддя констатує, що останній раніше не судимий, від виконання обов`язків підозрюваного, передбачених КПК України, не ухиляється, спроб перешкоджати досудовому розслідуванню не вчиняв, має постійне місце проживання, є особою молодого віку, неодружений, не навчається. Проживає з матір`ю, вітчимом та братом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи всі обставини, встановлені слідчим суддею при розгляді даного клопотання, та недоведеність стороною обвинувачення, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та встановленим в судовому засіданні, слідчий суддя прийшов до переконання, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, застосувавши відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що, на думку слідчого судді, є достатньою мірою щоб запобігти доведеним в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181,183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю на строк до 03 листопада 2020 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час;
- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати

надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на
нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Встановити строк дії ухвали до 03 листопада 2020 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали 23 жовтня 2020 року 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1