Провадження № 1-кс/369/2605/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування.
Подана скарга обґрунтована тим, що 20 квітня 2019 року за заявою ліквідатора ТОВ «Оленерго» ОСОБА_5 відкрито кримінальне провадження № 0001928 від 20.04.2019 р. за ч. 1 ст. 388 КК України. На думку органу досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи приховують та вчиняють незаконні дії з майном, а саме з тепловозом ТГМ4 № 1968, яке нібито описано ТОВ «Оленерго», яке визнано банкрутом.
Підставами для відкриття зазначеного кримінального провадження були викладені у заяві ліквідатором ТОВ «Оленерго» наступні обставини: у грудні 2014 року, відповідно до договору купівлі-продажу №1812/14 ТОВ «Оленерго» придбало у власність тепловоз ТГМ4 № 1968, який був переданий їм продавцем відповідно до додатку №1 із технічною документацією, про що зазначено у звіті ліквідатора від 08.06.2018 року у якому він зазначає про те, що за результатами інвентаризації майна ТОВ «Оленерго» виявлено договір купівлі- продажу №1812/14 тепловозу ТГМ4 № 1968.
Заявник вказує, що на момент звернення ліквідатора ТОВ «Оленерго» ОСОБА_5 до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення фактично місцезнаходження даного тепловоза ТГМ4 № 1968 і технічної документації на нього, у тому числі формуляра (паспорт) установленої форми, який містить найважливіші технічні та експлуатаційні його характеристики, що передаються разом із даним тепловозом при переході права власності на нього від власника до власника, зберігається окремо від нього та є підставою для його переміщення по коліях загального користування, відповідно до вимог Правил технічної експлуатації міжгалузевого промислового залізничного транспорту України, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1014 від 01.10.2009 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2009 року № 1166/17182, встановлено не було.
З вищенаведеного вбачається, що ліквідатор ТОВ «Оленерго» ОСОБА_5 тепловоз ТГМ4 № 1968 не описувала, так як він і технічна документація на нього нею виявлена не була під час інвентаризації майна ТОВ «Оленерго». ОСОБА_5 відшукала лише документи, які свідчили про те, що раніше, у 2014 році ТОВ «Оленерго» володіло зазначеним тепловозом.
Вважає, що фактичні обставини, викладені ліквідатором ТОВ «Оленерго» ОСОБА_5 у своїй заяві до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області не містять ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, так як документів, що підтверджують право власності на тепловоз ТГМ4 № 1968 нею не надано, сам тепловоз нею не описувався і нікому не передавався (не ввірявся).Таким чином, відкривши кримінальне провадження, орган досудового розслідування порушує право дійсного добросовісного набувача та власника зазначеного тепловоза ТГМ4 № 1968, а саме фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , який 15 червня 2017 року згідно договору купівлі-продажу № 5 придбав даний маневровий тепловоз 1983 року випуску ТГМ4 №1968 у приватного підприємства «Вествинд» в неробочому стані, сплативши на поточний рахунок продавця його тогочасну вартість у сумі 300 000 грн. (триста тисяч гривень).
Разом з тим, відповіді на дане клопотання органом досудового розслідування не надано та процесуальне рішення у формі постанови, що вимагає ст. 220 КПК України не прийнято.
Станом на сьогодні, ФОП ОСОБА_6 є дійсним власником маневрового тепловоза ТГМ4 №1968, так як право власності набуто ним на підставі правочину договору купівлі-продажу №5 від 15.06.2017 року, за даний тепловоз ним на поточний рахунок продавця сплачені кошти, а тепловоз переданий ФОП ОСОБА_4 фактично по акту прийому-передачі із необхідною технічною документацією та формуляром (паспортом)
Таким чином, кримінальне провадження №0001928 від 20.04.2019 року підлягає закриттю.
Слідчий ОСОБА_7 зобов`язаний здійснити процесуальні дії, спрямовані на закриття кримінального провадження, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк та прийняти процесуальне рішення про закриття кримінального провадження.
Зазначає, що ОСОБА_4 є власником арештованого тепловоза ТГМ4-1968 та його добросовісним набувачем та згідно п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України є третьою особою щодо майна якої вирішується питання про арешт, та особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Права та законні інтереси ФОП ОСОБА_4 обмежуються неможливістю користування власним майном. Таким чином, ФОП ОСОБА_4 є особою, що має право звертатися із даним клопотанням.
21.10.2020 р. Черговою частиною Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області зареєстровано клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
Разом з тим, станом на 26.10.2020 р. відповіді за результатами розгляду зазначеного клопотання органом досудового розслідування відповіді не надано.
В порушення вимог ст. 220 КПК України, зазначеним органом досудового розслідування клопотання не розглянуто.
Просив визнати бездіяльність старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , при розгляді клопотання про закриття кримінального провадження 001928 від 20.04.2019, яка полягає у самоусуненні від його розгляду в строк не більше трьох днів, не розгляді клопотання та не надання відповіді нього протиправною. Закрити кримінальне провадження № 001928 від 20.04.2019 року у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування. Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області арешт на майно належне ФОП ОСОБА_4 , а саме тепловоз ТГМ4-1968
В судове засідання скаржник не з`явився, через канцелярію суду подав заяву де просив суд розгляд скарги проводити за його відсутності.
У судове засідання прокурор, слідчий, не з`явились, про час слухання скарги повідомленні належним чином, причини неявки суду не відомі.
У відповідності з ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя перевіривши матеріали скарги, приходить до висновку що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, неповерненні тимчасово вилученого майна згідно вимог статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно до вимог ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Судом встановлено, 21.10.2020 року адвокатом ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 подано клопотання про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування на підставі п.1 ст. 219 та п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України однак, вказане клопотання слідчим не розглянуто та відповіді на нього не надано. Доказів, які б свідчили про розгляд вказаного клопотання, суду не надано.

Зважаючи на викладені обставини та наведені вимоги КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог скарги, щодо зобов`язаня слідчого розглянути клопотання від 21.10.2020 року, оскільки до суду не надані докази, які б спростували доводи зазначені у скарзі.
Щодо вимоги заявника про скасування накладеного ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області арешту на майно належне ФОП ОСОБА_4 , а саме тепловоз ТГМ4-1968 слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення вказаної вимоги з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З наданих матеріалів вбачається, що в рамках кримінального провадження №0001928 від 20.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області накладено арешт, на тепловоз ТГМ4 №1968, для забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні за № 0001928 від 20.04.2019 року .
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що адвокатом ОСОБА_3 , не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 22, 93, 220, 303, 304, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування - задовольнити частково.
Зобов`язати уповноваженого слідчого Києво-Святошинського відділу поліції ГУПН в Київській області, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001928 від 20.04.2019 року розглянути клопотання від 21.10.2020 року , подане адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 .
В іншій частині вимог - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1