У Х В А Л А

11 листопада 2020 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР № 0000113 від 05.10.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР № 0000113 від 05.10.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. З метою забезпечення завдань кримінального провадження в частині збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт шляхом встановлення заборони особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно та інших реєстрів та встановити заборону звернення стягнення на садовий житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Із змісту клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене 05.10.2020 до ЄРДР за фактом шахрайства, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Стаття 190 КК України передбачає відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Як стверджує прокурор, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, шляхом обману та зловживання довірою вчиняють дії спрямовані на заволодінням майном та грошовими коштами ОСОБА_4 .

На підтвердження вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, долучив долучив, витяг із ЄРДР, протокол допиту потерпілого, постанову про визнання речовими доказами, висновок спеціаліста, заяву про примусове виконання рішення, постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Слідчий суддя вважає, що долучені до клопотання матеріали не доводять наявності обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із чим застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не допускається. Отже, у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР № 0000113 від 05.10.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1