УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12.01.2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Представник потерпілої просить ухвалу слідчого судді скасувати, направити матеріали його скарги до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12.01.2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 на постанову начальника сектору дізнання Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_7 від 31.12.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про повідомлення про підозру в кримінальному провадженні №0000390 від 25.10.2019 року.
Узагальнені доводи особи яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді суперечить практиці Європейського суду з прав людини, порушує право особи на доступ до суду.

__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/812/ 119 21 Категорія: оскарження ухвали про

відмову у відкритті провадження

Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1 .

Встановлені слідчим суддею обставини.

06 січня 2021 року представник потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову начальника сектору дізнання Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_7 від 31.12.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про повідомлення про підозру в кримінальному провадженні №0000390 від 25.10.2019 року.
31 грудня 2020 року начальник сектору дізнання Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_7 виніс постанову про відмову в задоволенні його клопотання про повідомлення про підозру ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №0000390 від 25.10.2019 року.
Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя зазначив, що
оскільки вручення підозри конкретній особі хоча і є процесуальною дією, проте дана дія не є обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора, який вони зобов`язані вчинити у визначений строк. Вказує про те, що скарга подана на рішення, що не підлягає оскарженню.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Представник потерпілої ОСОБА_6 в клопотанні від 22.01.2021р. просить провести судове засідання без участі його та потерпілої ОСОБА_5 .
Прокурор належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні серед яких:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового слідства.
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Зазначені у ч.1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.
Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, представником потерпілої ОСОБА_6 було подано скаргу до слідчого судді, в якій він оскаржував постанову начальника сектору дізнання Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 31.12.2020р., якою відмовлено у задоволенні клопотання представника потерпілої про повідомлення про підозру ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №0000390 від 25.10.2019 року
Бездіяльність пов`язана із нездійсненням процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язаний здійснити, на що скаржиться апелянт у поданій апеляційній скарзі, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, може бути оскаржена виключно щодо тих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язані вчинити саме у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, але з різних причин їх не вчиняє.
Норми чинного КПК дозволяють учасникам провадження звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо невиконання слідчим чи прокурором обов`язків чітко регламентованих процесуальним законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Отже, вручення підозри конкретній особі хоча і є процесуальною дією, проте дана дія не є обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора, який вони зобов`язані вчинити у визначений строк.
Так, прийняте слідчим суддею рішення відповідає вимогам ст.303, ч.4 ст.304 КПК України, належним чином мотивоване, є законним та обґрунтованим. Тому, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга представника потерпілої не підлягає задоволенню.
Керуючись ч.4 ст. 107, ст.ст. 405, 407 ч.3, 422, 424 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою представника потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на постанову начальника сектору дізнання Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_7 від 31.12.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про повідомлення про підозру в кримінальному провадженні №0000390 від 25.10.2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: