Справа № 492/1059/20
Провадження № 1-кп/492/113/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450 від 14.02.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тараклія Тараклійського району Республіки Молдова, громадянки України, молдаванки, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2020 року в першій половині дня, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи за своїм місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , виявила в себе вдома на горищі листки рослини коноплі, та з метою незаконної передачі наркотичного засобу до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», перенесла вказані листки у приміщення кухні, де подрібнила їх, а потім, поділивши приблизно порівну, спакувала до двох паперових згортків, які помістила до двох шматків сала з двома паперовими згортками всередині, в яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою у висушеному стані 2,09 г та 2,29 г, після чого, продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи наслідки своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, маючи умисел, спрямований на незаконне пересилання передачі у місця позбавлення волі, принесла до відділення № 2 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Арциз Одеської області, провулок Лікарняний, 4, та надала їх для пакування та відправки до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11, - на ім`я ув`язненого ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_5 незаконно передала особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою у висушеному стані 2,09 г та 2,29 г, у місця позбавлення волі, а саме до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконна передача особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною в обсязі пред`явленого їй обвинувачення. В ході судового розгляду вона детально розповіла про обставини злочину та щиро розкаялася в його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинувачуваної. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинувачену, дослідивши письмові докази,суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.
Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її вина підтверджується висновком експерта від 10.04.2020 р. № 721-Х та ілюстративною таблицею доданою до нього, з якого вбачається, що надані на експертизу речовини рослинного походження зеленого кольору у двох паперових згортках, які згідно постанови про призначення судової експертизи було виявлено у харчовій передачі до ДУ «ОСІ» на імя ув`язненого ОСОБА_6 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено-канабіс. Маса канабісу в висушеному стані 2,09 г та 2,29 г відповідно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, є тяжким злочином. Матеріли справи не містять будь-яких відомостей щодо наслідків вчинення вказаного кримінального правопорушення. Враховуючи те, що наркотичні засоби були вчасно вилучені співробітниками ДУ «Одеський слідчий ізолятор», є підстави вважати, що тяжкі наслідки не наступили. Майнова шкода злочином також не завдана та з`ясовано, що кримінальне правопорушення обвинуваченою вчинено не з корисливих мотивів.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є: щире каяття, оскільки вона повністю визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро шкодує з приводу вчиненого; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, є матір`ю одиначкою, яка самостійно виховує двох малолітніх дітей.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд також враховує умови життя обвинуваченої ОСОБА_5 її соціальне та матеріальне становище, стан її здоров`я, рівень культури та освіти, її соціально-психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлювала значення своїх умисних дій і в повній мірі могла керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 вказує на те, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем реєстрації не перебуває, працює за наймом, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, є матір`ю одиначкою та самостійно виховує двох малолітніх дітей, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
При призначенні покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, суд виходить з наступного.
Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).
У відповідності до ч. 3 ст. 65 КК України підстави призначення більш м`якого покарання визначено ст. 69 КК України.
Відповідно до ст. 69 КК України, За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу..
Таким чином, законодавець дав право у виняткових випадках, з огляду на індивідуальні особливості вчиненого правопорушення та особу винного, призначити більш м`яке покарання.
З огляду на те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якого обвинувачена не уникала, ураховуючи другорядну роль кари як мети покарання, а також фактичне визнання ОСОБА_5 вини і наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (щире каяття, активне сприяття розкриттю злочину, що характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, є матір`ю одиначкою, яка самостійно виховує двох малолітніх дітей), з урахуванням особи винної, яка раніше до не судима, є матір`ю одиначкою, яка виховує двох малолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 69 КК України та призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 нижче від найнижчої межі, передбаченою санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у вигляді п`яти років позбавлення волі.
Разом з тим, з врахуванням вищевикладеного та оцінивши всі обставини вчинення кримінального правопорушення, всі досліджені докази в їх сукупності, норми права, які регулюють вказані правовідносини, в тому числі і ризики повторного вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, які виходячи з досліджених обставин справи та особистості обвинуваченої, обставин, які пом`якшують покарання, (які за своєю правовою сутністю характеризують знижений ступінь суспільної небезпеки особи злочинця та вчиненого нею діяння, слугують критерієм індивідуалізації покарання), не є високими, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливе без її ізоляції від суспільства та вважає, за доцільне застосувати до неї положення ст. 75 КК України, призначивши їй покарання з іспитовим строком терміном в три роки, з покладенням на неї, відповідно до ст. 76 КК України певних обов`язків, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, тобто конфіскація майна не застосовується.
Запобіжний захід до набрання законної сили вироком відносно ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов не заявлений.

Суд також вважає за необхідне в силу ст. ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню для проведення експертизи у розмірі 1 307,60 гривень.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, призначивши покарання із застосуванням ст.ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, який обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 30 вересня 2020 року.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 на період іспитового строку наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню у розмірі 1 307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою у висушеному стані 1,59 г та 1,79 г, які поміщені в пакет експертної служби МВС України № 5220165 та зберігаються в камері схову речових доказів Арцизького ВП ГУНП в Одеській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області