Провадження № 11-кп/4820/534/20
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, відомості про яке 08 квітня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001383, за апеляційною скаргою представника потерпілого Департаменту патрульної поліції - ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2020 року звільнено ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України, а кримінальне провадження закрито.

Речовий доказ нагрудний відеореєстратор марки «Protect» №ВХ00044 постановлено передати потерпілій стороні за належністю.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13 квітня 2020 року на відеореєстратор марки «Protect» №ВХ00044, скасовано.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідно до ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом при умові, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має розглянути таке клопотання.

Так, згідно із вимогами ч.1 ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Суд першої інстанції при звільненні від кримінальної відповідальності та закритті провадження посилався на те, що ОСОБА_9 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, яке не становить значної суспільної небезпеки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, розкаявся у вчиненому та активно сприяв слідству, після вчинення злочину, який безпосередньо пов`язаний із його, ОСОБА_9 , притягненням до адміністративної відповідальності та складення відповідного протоколу, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, добровільно повернув бодікамеру, має міцні соціальні зв`язки.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник потерпілого Департаменту патрульної поліції - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2020 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Уважав, що висновок суду першої інстанції є передчасним, а ухвала місцевого суду є такою, що прийнята з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до безпідставного застосування ст.48 КК України.

Зазначав, що обставини, які враховані судом першої інстанції, а саме: вперше вчинив злочин середньої тяжкості, яке не становить значної суспільної небезпеки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, розкаявся у вчиненому та активно сприяв слідству після вчинення злочину, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, добровільно повернув бодікамеру, має міцні соціальні зв`язки, є обставинами, котрі пом`якшують покарання, та не можуть вказувати на неможливість вчинення обвинуваченим нового злочину, оскільки такі обставини існували і до вчинення ним інкримінованого злочину.

Також суд першої інстанції не навів доказів, на підставі яких дійшов висновку, що після вчинення злочину ОСОБА_9 перестав бути суспільно небезпечною особою, як і не встановлено судом обставин, які свідчать про зміну обстановки, а саме таких об`єктивних змін умов життєдіяльності особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що ОСОБА_9 не вчинятиме злочинів у майбутньому.

Також апелянт звертав увагу на те, що висновок суду першої інстанції є помилковим щодо добровільного повернення ОСОБА_9 бодікамери, бо відповідно до протоколу обшуку, а саме додатку до протоколу обшуку від 09 квітня 2020 року, бодікамеру чорного кольору із написом «ВХ00044» вилучено під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

У запереченні на апеляційну скаргу потерпілого, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 просив ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2020 року залишити без змін, а подану апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 без задоволення.

Уважав, що ухвала місцевого суду є обґрунтованою і такою, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону.

Посилався на те, що місцевим судом обґрунтовано враховано те, що обвинувачений ОСОБА_9 визнав свою вину і усвідомлює на сьогоднішній день свою помилку. Обвинувачений не був і не є суспільно небезпечною особою, він був і є законослухняним громадянином.

Крім того, судом першої інстанції обгрунтовано враховано і те, що ОСОБА_9 є директором ТОВ «Європейські екопродукти» та головою ЖБК «Щасливе життя», позитивно характеризується за місцем роботи, має на вихованні малолітню дитину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; представника потерпілого ОСОБА_7 на підтримання доводів викладених у апеляційній скарзі; обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 в заперечення поданої апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлено, що ОСОБА_9 обвинувачується за ч.1 ст.185 КК України в тому, що він, 08 квітня 2020 року, близько 16 години 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні кімнати прийому громадян Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, що по вулиці Пушкіна, 15, у місті Хмельницькому, під час складання працівниками патрульної поліції відносно нього адміністративного протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, таємно, шляхом вільного доступу, зі столу викрав нагрудний відеореєстратор марки «Protect» інв. № ДВР ДМТ1 101489413, зав. № ВХ 00044, вартістю 4 921 грн. 37 коп., яка перебувала у користуванні поліцейського роти №3 УПП Хмельницькій області ОСОБА_10 та, заховавши його у кишеню спортивних штанів, у які був одягнений, відразу ж покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_9 спричинив Департаменту патрульної поліції Національної поліції України майнову шкоду на загальну суму 4 921 грн. 37 коп.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 заявили у суді першої інстанції клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст.48 КК України, посилаючись на те, що ОСОБА_9 перестав бути суспільно небезпечним.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог, передбачених положеннями цього Кодексу.

Діяння, передбачене ч.1 ст.185 КК України, вчинення якого інкриміновано ОСОБА_9 , на час кримінального провадження не втратило суспільну небезпечність внаслідок зміни обстановки.

Висновки суду першої інстанції про те, що на час розгляду кримінального провадження внаслідок зміни обстановки ОСОБА_9 перестав бути суспільно небезпечним, не є обґрунтованими та законними.

Крім того, як зазначає прокурор в своїй апеляційній скарзі, та це було установлено в суді апеляційної інстанції, обставини, які були враховані судом першої інстанції, а саме: вперше вчинив злочин середньої тяжкості, яке не становить значної суспільної небезпеки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, розкаявся у вчиненому та активно сприяв слідству після вчинення злочину, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, добровільно повернув бодікамеру, має міцні соціальні зв`язки є можливими обставинами, котрі пом`якшують покарання, та не можуть вказувати на неможливість вчинення обвинуваченим нового злочину, оскільки такі обставини існували і до вчинення ним інкримінованого злочину.

Так, суд першої інстанції не навів доказів, на підставі яких дійшов висновку, що після вчинення злочину ОСОБА_9 перестав бути суспільно небезпечною особою, як і не встановлено судом першої інстанції обставин, які свідчать про зміну обстановки, а саме таких об`єктивних змін умов життєдіяльності особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що ОСОБА_9 не вчинятиме злочинів у майбутньому.

Колегія суддів звертає увагу на помилковість висновку суду першої інстанції щодо добровільного повернення ОСОБА_9 бодікамери, оскільки останню було вилучено під час обшуку.

Відповідно до установленої судової практики, особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. Для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Обґрунтованим є також посилання прокурора, як на підставу, щоб не звільняти обвинуваченого від кримінальної відповідальності на те, що вчиненим кримінальним правопорушенням завдана шкоди Департаменту патрульної поліції Національної поліції України майнову шкоду на загальну суму 4 921 грн. 37 коп.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.11 КК України, не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Інкриміновані ОСОБА_9 дії, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), які досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, не є малозначним.

Діяння, передбачене ч.1 ст.185 КК України, є злочином з матеріальним складом.

Для застосування положень ст.48 КК України суду належить встановити, як факт вчинення особою злочину, так і обставини, які свідчать про можливість звільнення цієї особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки за конкретних відповідних підстав.

Місцевим судом не встановлено, в чому саме полягала зміна обстановки, що призвела до того, що вчинене ОСОБА_9 діяння перестало бути суспільно небезпечним. Також судом першої інстанції не наведено переконливих підстав, які б вказували на те, що ОСОБА_9 та обстановка навколо нього зазнала таких змін, що робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину.

Тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримиінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.48 КК України у зв`язку із тим, що обвинувачений ОСОБА_9 перестав бути суспільно небезпечним.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України, однією з підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки судом неправильно застосовано ст.48 КК України, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу ІV цього кодексу в іншому складі суду.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що після скасування апеляційною інстанцією ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження, справа підлягає направленню на новий судовий розгляд, незалежно від наявності підстав, передбачених ч.1 ст.415 КК України.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.185 КК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, застосувавши при цьому кримінальний закон, який не підлягав застосуванню, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 416, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника потерпілого Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2020 року щодо звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України та закриття кримінального провадження скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4