Справа № 522/2268/21
Провадження №1-кс/522/1279/21
УХВАЛА
05 лютого 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №5 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комаргород, Томашпільського р-ну., Вінницької обл., громадянина України, одруженого, зі слів працевлаштованого в «АТБ Маркет» на посаді охоронця, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимий,
підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 04 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №5 ОРУ №1 ГУНП України в Одеській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що 04.02.2021 р. у ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0000040за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Так, 04.02.2021 року ОСОБА_7 та ОСОБА_10 під приводом покупки мобільного телефону домовились про зустріч з ОСОБА_11 .

04.02.2021 в вечірній час, біля будинку № 134 по вулиці Канатній в місті Одесі, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 зустрілись з ОСОБА_11 .

В цей час, у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з корисливих мотивів виник спільний злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону торгової марки «Xiaomi» моделі «Redmi 3S» в корпусі сірого кольору, вартістю 1000 гривень, який тримав в руці ОСОБА_11 .

Реалізуючи спільний злочинний намір, 04.02.2021 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 підійшли до ОСОБА_11 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_3 . Після чого, реалізуючи спільний злочинний намір та заздалегідь розподіливши ролі, ОСОБА_7 наніс удар рукою в область обличчя ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 , в свою чергу умисно, з корисних мотивів відкрито викрав шляхом ривку мобільний телефон ОСОБА_11 .

Відкрито викравши майно ОСОБА_11 вартістю 1000 гривень, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, майном потерпілого розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинили останньому матеріальний збиток у вказаному розмірі.

05.02.2021 о 10.00 год. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
05.02.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що на теперішній час існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний вільно пересуваючись, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно ст. 184 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п.1, 5 ст. 177 КПК України.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність вищевказаних ризиків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного з обставин, викладених в ньому, та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що це занадто тяжкий запобіжний захід, вважали достатнім для підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.

Так, пред`явлена підозрюваному ОСОБА_7 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: протоколами допиту потерпілого, протоколом впізнання особи та іншими доказами у сукупності.

У судовому засіданні встановлено, що тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризику переховування його від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого та іншого підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, що, згідно з ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив, що він дійсно, після того як потерпілий не погодився продати мобільний телефон за меншу ціну, ніж було обговорено спочатку, наніс удар потерпілому в область обличчя, для того, щоб інший підозрюваний у кримінальному провадженні міг безперешкодно відібрати майно (телефон) потерпілого. При цьому, діяв він, реалізуючи спільний злочинний намір з іншим підозрюваним у кримінальному провадженні, заздалегідь розподіливши ролі.

Що стосується тверджень захисника про те, що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання, суд зазначає наступне.

Так, у судовому засіданні захисник ОСОБА_6 надала до суду заяву ОСОБА_12 , відповідно до якої вона зазначає, що вона як власник квартири по АДРЕСА_2 , не заперечує, щоб ОСОБА_7 знаходився під домашнім арештом в квартирі за зазначеної адресою. Проте, захисником не надано жодних доказів, що ОСОБА_12 є власником зазначеної квартири.

Більш того, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований та проживає інший підозрюваний у кримінальному провадженні №0000040 від 04 лютого 2021 року ОСОБА_10 , і на думку слідчого судді, перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_10 суперечитиме цілям та завданням кримінального провадження.

Інші варіанти житла, де підозрюваний міг би знаходитися під домашнім арештом, захисником та підозрюваним слідчому судді названі не були.

Також суд критично відноситься до тверджень захисника та ОСОБА_7 , що його дружина ОСОБА_13 є вагітною, оскільки на висновку гінеколога відсутня печатка медичної установи, більше того, у матеріалах провадження відсутні підтвердження щодо того, що ОСОБА_13 є дружиною ОСОБА_7 або перебуває на тепершіній час з ним у фактичних шлюбних стосунках.

Слідчий суддя враховує, що єдиним підтвердженням міцних соціальних зв`язків ОСОБА_7 є наявність у останнього малолітньої дитини - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Також матеріалами провадження та у судовому засіданні не підтверджено жодним доказом, що ОСОБА_7 має постійне місце роботи та засоби до існування.

Таким чином, доводи захисника, на переконання слідчого судді не спростовують наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити нові злочини, впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_7 не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає за можливе визначити в даному випадку заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає тяжкості кримінального правопорушення. Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд із ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 83, 197, 371-371, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №5 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.
Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 05 лютого 2021 року по 05 квітня 2021 року включно.
Визначити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 68100,00 (шістдесят вісім тисяч сто гривень 00 коп.).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі №1-кс/522/1279/21.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;
5) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідками в рамках даного кримінального провадження.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали проголошено 09.02.2021 року о 15 год. 40 хв.
Суддя ОСОБА_1