Справа № 308/228/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000360, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26 грудня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

25 грудня 2020 року біля 17 години, водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м.Берегове у напрямку м.Виноградів, по вул.Горького в смт.Вилок Виноградівського району, навпроти будинку 45, під час зустрічного роз`їзду з невстановленим автомобілем здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , який переходив проїзну частину дороги з ліва на право відносно руху автомобіля.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 від отриманих травм помер на місці пригоди.

25.12.2020 року у ході проведення огляду місця пригоди у відповідності до вимог ст.237 КПК України транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_1 , відданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Згідно технічного паспорта НОМЕР_2 , власником вказаного транспортного засобу, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженню є ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_3 , але фактичним користувачем являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що вилучений в ході проведення огляду місця ДТП транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення, на яких збереглися сліди злочину, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок зіткнення, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної, авто-технічної та авто-товарознавчої експертиз), що неможливо без вказаних транспортних засобів, та зважаючи на те, що автомобіль марки «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_1 .

В судове засідання слідчий не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоч згідно повідомлення слідчого від 11.01.2021 року був належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, заяв про відкладення чи заперечення на клопотання до суду не подав.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового слідства - СВ в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000360, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26 грудня 2020 року, в рамках якого розслідуються обставини вчинення кримінального правопорушення ДТП 25 грудня 2020 року біля 17 години за участі водія ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м.Берегове у напрямку м.Виноградів, по вул.Горького в смт.Вилок Виноградівського району, навпроти будинку 45, під час зустрічного роз`їзду з невстановленим автомобілем здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , який переходив проїзну частину дороги з ліва на право відносно руху автомобіля, внаслідок чого пішохід ОСОБА_5 від отриманих травм помер на місці пригоди.

Як вбачається з доданого до матеріалів клопотання 25.12.2020 року у ході проведення огляду місця пригоди у відповідності до вимог ст.237 КПК України транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_1 , відданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Сторона кримінального провадження слідчий ставить питання про накладення арешту на зазначений автомобіль з тих підстав, що такий має значення речового доказу та може містити сліди кримінального правопорушення. Також вказує на необхідність проведення судових експертиз з даним транспортним засобом.

З матеріалів клопотання слідує, що згідно технічного паспорта НОМЕР_2 , власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_3 , але фактичним користувачем являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

В якості доказу слідчим надано постанову у від 26.12.2020 року про визнання транспортного засобу автомобіля марки автомобіль марки «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні №0000360.
Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Відтак матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.
Відтак, на підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, зокрема збереження вказаного у клопотанні речового доказу, з врахуванням того, що в даному випадку транспортний засіб по суті є засобом вчинення кримінального правопорушення, адже саме вказаним транспортним засобом було здійснено наїзд ОСОБА_5 , який від отриманих травм помер на місці пригоди , слідчим наведені правові підстави для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, власником майна не спростовано наведені у клопотання обставини вчинення кримінального правопорушення, тому слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтоване та таке, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000360, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26 грудня 2020 року задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування майном, а саме на: автомобіль марки «ВАЗ-2106» державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду (особою, яка не була присутньою під час її оголошення на протязі 5-и днів з дня отримання її копії)

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1