ЄУН № 337/5099/18
Провадження № 1-кп/337/36/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
законного представника потерпілого ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в залі Хортицького районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження у відношенні
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта повна середня, військовослужбовця, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта повна середня, військовослужбовця, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
встановив:

02.11.2017 року приблизно о 20 годині 30 хвилині, ОСОБА_5 перебуваючи біля стадіону ЗОШ № 32 по вулиці 14 Жовтня, 13 у м. Запоріжжі, на ґрунті тривалих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення умисного тілесного ушкодження, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя неповнолітньому ОСОБА_9 , а ОСОБА_6 приблизно о 20 годині 35 хвилині на ґрунті тривалих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення умисного тілесного ушкодження, наніс один удар правою ногою в обличчя неповнолітньому ОСОБА_9 , чим спричинили тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу з синцем, садном в ділянці носу та набряком м`яких тканин, «гематомами в підочноямкових ділянках», які у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також крововиливи на слизовій оболонці нижньої губи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав частково пояснив, що 02.11.2017 року вверочі гуляв з ОСОБА_10 та друзями, пішли до стадіону школи №32 для того, щоб ОСОБА_11 повернув ОСОБА_12 гроші за домовленістю. ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_13 поспілкуватися щодо його неналежної поведінки до дівчини. Під час спілкування, потерпілий висловлювався нецензурно у його бік, по суті провокував, і ОСОБА_5 наніс удар в обличчя, від якого потерпілий майже впав. Після цього ОСОБА_5 відійшов, і з потерпілим далі спілкувався ОСОБА_14 . Також вказав, що не знав, що потерпілий є інвалідом.

Вину визнав частково, оскільки, вважає, що заступився за дівчину. Цивільний позов потерпілого вважає завеликим, і не визнає.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що вину визнає.
Вказав, що гуляв з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 та двома дівчинами, пішли на стадіон школи №32, де ОСОБА_11 віддав потерпілому грошові кошти. Після чого, до потерпілого підійшов спілкуватися ОСОБА_15 . У цей час Кікоть відвернувся і почув звук удару, повернувся і побачив як потерпілий похитнувся. Після цього ОСОБА_14 підійшов до потерпілого, щоб з`ясувати питання, чому той б`є дівчат. Потерпілий став поводити себе агресивно і Кікоть наніс потерпілому удар правою ногою в обличчя. Потерпілий присів потім підвівся і тримався за обличчя. Потім до потерпілого підійшов ОСОБА_18 . Також пояснив, що наніс удар потерпілому після того, як останній почав нецензурно висловлюватись. Про те, що потерпілий є інвалідом він не знав. Цивільний позов потерпілого не визнає, вважає суму дуже великою, і в нього таких грошей немає.

Винуватість ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, поясненнями потерпілого, свідків.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 02.11.2017 року йому зняли шви, зателефонував ОСОБА_11 , сказав що хоче повернути гроші, і призначив остаточну зустріч на стадіоні школи №32. На стадіоні була компанія десь із восьми осіб. Потерпілий отримав від ОСОБА_11 10 грн. і збирався піти, однак отримав від ОСОБА_15 удар в ніс. Від удару сів на пеньок і намагався зупинити кров серветкою. Потім підійшов раніше незнайомий ОСОБА_14 який висував претензії щодо спілкування у соціальних мережах з приводу дівчат, наполягав вибачитися перед дівчиною по телефону. Підійшов ОСОБА_19 , було запропоновано битися, проте потерпілий відмовився, за що отримав удар ногою від ОСОБА_14 у область носа. Також отримував удари від Кікоть в область грудей, удар від ОСОБА_19 по нозі.

Черкашина бачив до цього рази три, Кікоть був йому незнайомий. Потерпілий казав, що він після операції, і являється інвалідом.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснила, що 02.11.2017 року потерпілому ОСОБА_12 зняли шви, вони вверочі гуляли і потерпілому подзвонив знайомий ОСОБА_11 , домовився про зустріч біля школи. ОСОБА_12 її провів додому а сам пішов на зустріч. Потім через деякий час подзвонила по телефону ОСОБА_12 , який сказав, що зайнятий. Під час другої розмови по телефону ОСОБА_12 вже з Черкашиним і Кікоть, вона дізналась, що Агафоному зламали ніс, нанесли ушкодження.
Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні пояснила, що святкували день народження, пішли гуляти, хлопці подзвонили потерпілому для вирішення питання з приводу грошей, домовились піти до стадіону школи № 32. Хлопців було 5-6 чоловік, серед яких були ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 . Там зустрілися з потерпілим і ОСОБА_11 з ним розмовляв. Потім ще з потерпілим хтось розмовляв. Також бачила, що хтось наніс удар потерпілому удар рукою. ОСОБА_12 стало погано. ОСОБА_12 ще хтось бив. Потерпілий просив серветку, так як у нього пішла кров.
Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснив, що вечорі ОСОБА_11 подзвонив потерпілому щоб повернути гроші, пішли до школи, де ОСОБА_11 віддав гроші потерпілому. Потім ОСОБА_15 розмовляв з потерпілим і у них виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_12 і нього потекла кров з носа. Самого удару не бачив. Потім ще був конфлікт з Кікоть.
Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснила, що на стадіоні школи №32 був конфлікт спочатку між потерпілим і Черкашиним, почула хлопок і коли повернулась, побачила, що у ОСОБА_12 пішла кров з носа, він присів на пеньок. Коли пішла кров, потерпілий говорив про операцію.
Відповідно до довідки міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя від 02.11.2017 року, ОСОБА_9 поставлений діагноз: закритий перелом кісток носа.

Відповідно до висновку спеціаліста № 387/с від 14.11.2017 року, закритий перелом кісток носу з синцем, садном в ділянці носу та набряком м`яких тканин, У ОСОБА_9 у сукупності кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Крововиливи на слизовій оболонці нижньої губи, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить терміну вказаному освідуваним.

Відповідно до висновку експерта № 698 від 24.05.2018 року, закритий перелом кісток носу з синцем, садном в ділянці носу та набряком м`яких тканин, «гематомами в підочноямкових ділянках», у ОСОБА_9 у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Крововиливи на слизовій оболонці нижньої губи, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить терміну вказаному освідуваним. Враховуючи локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_9 , не виключається їх спричинення за обставин які зазначає останній. Травматичні впливи в ділянках тулуба, правої нижньої кінцівки у вигляді тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_9 не відобразились.

Відповідно до фотокарток( 11 штук) зроблених з у період 03.11.2017 року по 05.11.2017 року, вочевидь видно наявність у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень носа.

Досліджені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі докази, які містять інформацію щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні.
Покази обвинувачених у судовому засіданні, суд розцінює як спосіб захисту останніх від пред`явленого обвинувачення, та намагання пом`якшення відповідальності за скоєне.
Покази потерпілого, свідків, суд вважає логічними, послідовними, які узгоджуються з доказами зібраними стороною обвинувачення, висновками експертів, дослідженими судом доказами.
Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, віднесення його до категорії невеликої тяжкості(на момент вчинення), ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_5 перебуває на військовій службі, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання.
Обставин відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_5 , судом не встановлено.
Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

За сукупністю обставин вчинення злочину, даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення йому покарання у вигляді штрафу. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_6 перебуває на військовій службі, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем навчання характеризувався позитивно, має постійне місце проживання, на обліку у секторі ювенальної превенції не перебував.
Обставиною, відповідно до ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_6 , судом визнається вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

За сукупністю обставин вчинення, даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення йому покарання у вигляді штрафу. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Згідно вимог ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення, і до дня набрання вироком законної сили минули три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Частиною 1 ст. 106 КК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 106 КК України, щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються строк давності в два роки у разі вчинення кримінального проступку.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_6 , відповідно до ст.12 КК України, являвся кримінальним проступком.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення(проступок) вчинене 02.11.2017 року, і на момент вчинення, обвинувачений ОСОБА_6 являвся неповнолітнім.

Станом на день ухвалення вироку з моменту вчинення минуло більше, ніж два роки. При цьому від досудового слідства або суду, ОСОБА_6 не ухилявся, нових кримінальних правопорушень не вчиняв.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне застосувати у цьому кримінальному провадженні, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , норми статей 49 і 106 КК України, норми статті 284 КПК України, щодо звільнення від призначеного покаранняу зв`язку з закінченням строків давності.
Відповідно до ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні.
На підставі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
По справі потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про солідане стягнення з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на його користь, відповідно до збільшених позовних вимог, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, грошові кошти у сумі 30831,99 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн.
Матеріальна шкода полягає у витратах на лікування і придбання медичних препаратів.
В обґрунтування розміру матеріальної шкоди суду надані копії квитанцій на придбання ліків, медичних препаратів, супутніх засобів, на проведення експертного дослідження, рахунок з медичного закладу, на загальну суму 30831,99 грн.
Враховуючи наявність вини ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а також надані потерпілим аргументи на підтвердження своїх позовних вимог, в частині відшкодування матеріальної шкоди, які суд вважає доведеними належними доказами витрат потерпілого, документально підтвердженою сумою, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_9 , в цій частині, підлягає задоволенню.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, згідно до положень ст.23 ЦК України, приймає до уваги конкретні обставини справи, характер дій винуватих осіб, поведінки самого потерпілого, приходить до висновку, що діями обвинувачених, потерпілому була спричинена моральна шкода, а враховуючи тяжкість негативних наслідків для потерпілого, ступінь вимушених змін у його житті, вочевидь спричинення фізичного болю внаслідок ушкодження здоров`я, локалізацію травми, встановленої інвалідності, та виходячи із принципу справедливості, розумності і співмірності, визначає розмір компенсації відшкодування моральної шкоди потерпілому у розмірі по 10000 гривень з кожного обвинуваченого.

Шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах (ч. 1 ст. 1180 ЦК України).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 на час ухвалення вироку та вирішення цивільного позову про відшкодування шкоди, набув повної цивільної дієздатності, то шкода підлягає відшкодуванню ними на загальних підставах.

Запобіжний захід по справі не обирався, підстав для обрання суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів вирішується судом в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 127-129, 368, 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700(одна тисяча сімсот) грн.

Визнати винуватим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700(одна тисяча сімсот) грн.

На підставі ст. 49, ст. 74, ст. 106 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від призначеного покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, закривши кримінальне провадження.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, грошову суму у розмірі 30831(тридцять тисяч вісімсот тридцять одна) грн. 99 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) грошову суму у розмірі 10000(десять тисяч)грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) грошову суму у розмірі 10000(десять тисяч)грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині цивільного позову відмовити.
Речові докази: 11 фотознімків, які приєднані судом до матеріалів кримінального провадження залишили у матеріалах.
Речові докази: грошові кошти у розмірі 4 гривень, купюрами по 1 гривні(1 купюра номіналом 1 гривня СЗ 9342524, 1 купюра номіналом 1 гривня ТЗ 9519816, 1 купюра номіналом 1 гривня УГ 6322330, 1 купюра номіналом 1 гривня НЖ 3759696), які приєднані судом до матеріалів кримінального провадження, повернути потерпілому ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ).

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: