УХВАЛА

іменем України

12 серпня 2020 року

м. Київ
справа № 761/762/20
провадження № 51-3754ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року.
Встановлені обставини
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня

2020 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу

1-го управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_5

та продовжено до десяти місяців (до 22 вересня 2020 року) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000112 від 23 квітня 2019 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, частинами 2 і 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК та ОСОБА_7

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4

ст. 189 цього Кодексу.
Київський апеляційний суд ухвалою від 23 червня 2020 року частково задовольнив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , скасував згадану ухвалу слідчого судді від 20 січня 2020 року і призначив новий розгляд в суді першої інстанції.
Суть питання
У касаційній скарзі прокурор посилається на незаконність ухвали апеляційного суду через істотні порушення кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим просить скасувати це рішення і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Мотиви Верховного Суду
У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо стосовно умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження

не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.
За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищої інстанції в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду є судом права і перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі касаційних скарг, поданих у порядку та у строки, які встановлено Кримінальним процесуальним кодексом України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», на судові рішення, що підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку

не підлягають.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, прокурор звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, тобто на судове рішення, яке відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК не підлягає оскарженню в касаційному порядку, тому Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 424 КПК та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 цього Кодексу відмовити скаржникові у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3