Справа№ 309/24/20
Провадження № 1-кп/309/311/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, до якої застосовуються заходи ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст питання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001200 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2019 року близько 14 год. 50 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у АДРЕСА_2 , маючи умисел на викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями стороні особи не спостерігають, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, шляхом вільного доступу таємно викрав картонну коробку з автомобіля марки «Форд Транзит» жовтого кольору д.н.з. НОМЕР_1 Чеської реєстрації, в якій знаходились продукти харчування, а саме: ковбаса копчена марки «Салямі» п`ять кілограм, ковбаса варена марки «Філейна» 2 кілограми, копчена риба марки «Скумбрія» один кілограм, риба філе «Сома» один кілограм, мандарини 4 кілограми, одна упаковка гарячого шоколаду та одна банка приправи 500 грам, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1963 гривень.

За вказане кримінальне правопорушення кримінальна відповідальність передбачена ч.2 ст.185 КК України.

Заслухавши покази потерпілої та свідків по справі, суд констатує, що участь ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного вище суспільно-небезпечного діяння доведена повністю.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що то не була коробка, то була сумка велика і у ній були ті речі, які зазначені у обвинувальному акті, а також інші речі, які слідством не встановлені. Ці речі надіслав її колишній чоловік дітям.

Допитаний судом свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що на відео все видно. Вони розвозили товар і заїхали додому до колеги занести тушку свині. Вони піднялися наверх і в цей час з`явився ОСОБА_4 взяв посилку і пішов. Колега впізнав ОСОБА_4 бо він біля нього проживає.

Допитаний судом свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що надає послуги перевезення «Новій Пошті» і став свідком крадіжки посилки у них з автомобіля. Коли вони були на розвозці товару вони заїхали до нього додому і піднялися з ОСОБА_7 до квартири на хвилину і в той час ОСОБА_4 проходив біля автомобіля і вкрав посилку. Автомобіль був відкритий. Це видно на відео з камер спостереження сусідів. Він впізнав ОСОБА_4 . Товар був у коробці.

Отже, із наявних у справі доказів слідує, що ОСОБА_4 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинено повторно.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується негативно.

Згідно відповіді на вимогу СІАЗ Хустського ВП ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимим, останній раз вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 04.09.2019 року за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Відповідно до довідки Хустської районної поліклініки від 06.06.2019 року за № 01-8/513 ОСОБА_4 знаходиться на обліку в лікаря нарколога психо-наркологічного відділення Хустської районної поліклініки з 2004 року з діагнозом: розлади поведінки внаслідок поєднання вживання алкоголю і наркотичних речовин. Сифіліс проліфікований, серопозитивний.

В ході судового розгляду справи з`ясовано, що ОСОБА_4 захворів на психічну хворобу. Дана обставина стверджується висновком судово-психіатричного експерта № 72 від 17.06.2020 року, зробленого по іншому кримінальному провадженні, згідно якого ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно ч.3 ст. 19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що з врахуванням висновку судово-психіатричного експерта № 72 від 17.06.2020 року, до ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Інші учасники кримінального провадження погодились з думкою прокурора і також вважають, що ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Таким чином, заслухавши думки учасників кримінального провадження, та з огляду на вище приведені докази, суд дійшов висновку про те, що саме ОСОБА_4 було вчинене суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке було вчинене останнім у стані осудності, але до постановлення вироку у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 захворів на психічну хворобу, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому він повинен бути госпіталізований до психіатричної установи для проходження примусового лікування.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку. (ч. 3 ст. 94 КК України).

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Висновком судово-психіатричного експерта за № 72 від 17.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

З огляду на викладене, враховуючи психічний стан ОСОБА_4 та вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке є нетяжким злочином, керуючись вимогами частини 3 ст. 94 КК України, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 на даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.19, 93, 94 КК України, ст.362, 372, 513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речовий доказ відеозапис з камер спостереження на диску DVD-R залишити у матеріалах кримінального провадження №0001200.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1