Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/308/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2020 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, батька неповнолітньої дитини, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.02.2013 за ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 358 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 03.01.2014 з невідбутим покаранням строком на 1 рік 2 місяці 2 дні,

підозрюваного за ч. 2 ст. 146 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме з 30 липня 2020 року по 27 вересня 2020 року та покладено на нього такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонити цілодобово залишати місце постійного проживання: квартиру АДРЕСА_2 ;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись за місцем його проживання в квартиру АДРЕСА_2 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування зі свідками/потерпілим у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено підозрюваному правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного.

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , якому 28.07.2020 вручено повідомлення про підозру у тому, що він 27.07.2020, близько 16 год. 00 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_10 , приїхали на автомобілі до дому по АДРЕСА_3 і зайшли до квартири АДРЕСА_4 , де знаходився потерпілий ОСОБА_11 та застосувавши фізичне насильство, посадили останнього у салон автомобіля, тим самим позбавивши його волі.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та стосовно до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, з покладенням на останнього певних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, проте недоведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленого ризику, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою. Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваного можливо застосувати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу якою, клопотання слідчого задовольнити в повному обсязі та обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчий суддя, встановивши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, передчасно прийшов до висновку з приводу того, що прокурором не доведено в судовому засіданні обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановлених ризиків. Так, прокурор зауважує, що в судовому засіданні в повному обсязі доведено неможливість застосування стосовно підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. На неможливість застосування інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою вказує те, що: особисте зобов`язання, порука та застава не можуть бути застосованими, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_8 матиме змогу чинити тиск на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні з метою перешкоджання проведення якісного досудового розслідування та встановлення істини по кримінальному провадженню; домашній арешт не забезпечить запобігання вищевказаних ризиків, оскільки такий запобіжний захід передбачає конкретно визначене місце, в якому особа повинна перебувати, однак перебуваючи за місцем свого проживання ОСОБА_8 може мати можливість у спілкуванні та здійснити тиск на потерпілого та свідків з метою зміни їх показань на його користь. Також, прокурор вказує на особу підозрюваного, який раніше судимий, судимість не знята і не погашена, а отже він є схильним до вчинення інших кримінальних правопорушень. Злочин, в якому він підозрюється є злочином середньої тяжкості, та зухвала поведінка підозрюваного в ході вчинення злочину свідчить про абсолютне ігнорування останнім норм суспільної моралі та загально - прийнятих у суспільстві правил поведінки, а також вимог Кримінального Кодексу України.
А тому прокурор, вважає що запобіжний захід у виді домашнього арешту або більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на підозрюваного зобов`язань, а отже відносно нього може бути обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала вимоги своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали подання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні подання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано зазначив, що достатніх підстав для обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді взяття під варту немає, оскільки як вбачається з матеріалів даного клопотання ОСОБА_8 має постійне місце проживання, на утриманні має неповнолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також, матеріали клопотання не містять доказів про намір ухилитись від явки до слідчого. Підозрюваний сприяє слідству, суспільну небезпеку усвідомлює, запевняє у недопущенні у майбутньому протиправної поведінки. Обіцяє виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки. Не зафіксовано спроб підозрюваного змінити місце його реєстраційного обліку, проживання, роботи чи переховуватись від слідства. Стверджує про неухильне виконання у майбутньому покладених на нього процесуальних обов`язків. Запевняє, що буде з`являтись для проведення слідчих дій з його участю. Заперечує можливість зміни ним місця постійного проживання. Відсутні підстави та мотиви для продовження або вчинення нового злочину. Ознаки протиправної поведінки ним припинено, речові докази процесуально зафіксовані, тобто не існує ризику вчинення підозрюваним нового злочину, а тому за вказаних обставин слідчий суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про те, що належну поведінку підозрюваного може забезпечити інший запобіжний захід, тобто не пов`язаний із взяттям його під варту, зокрема цілодобовий домашній арешт.

Тому, на переконання колегії суддів слідчий суддя в ухвалі дійшов правильного висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, проте недоведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленого ризику, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою.
Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що до підозрюваного можливо застосувати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Тому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що до підозрюваного ОСОБА_8 слід застосувати лише виключний запобіжний у вигляді тримання під вартою.

Оскільки, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою, як запобіжний захід застосовується лише у виключних випадках, при цьому наявність лише обґрунтованої підозри у вчиненні злочину середньої тяжкості не може бути законною підставою для застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того при цьому колегія суддів враховує те, що як вбачається із матеріалів клопотання, особисто ОСОБА_8 фізичного тиску до потерпілого не застосовував.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту, зможе запобігти ризикам, які навів у своєму поданні слідчий.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 181, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2020 року якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_12 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме з 30 липня 2020 року по 27 вересня 2020 року, який полягає в забороні останньому цілодобово залишати житло за адресою: квартиру АДРЕСА_2 з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4