Справа № 559/2505/20
номер провадження 1-кп/558/36/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі :
одноособово суддя ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 14.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Деребчин Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, на утриманні має троє малолітніх дітей, не військовозобов`язаного, відповідно до ст. 89 КК України не судимого;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України, -

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

14 жовтня 2020 року близько 19 год. 00 хв. працівниками СРПП № 4 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 та СРПП № 3 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області сержантом поліції ОСОБА_7 , які відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" відносяться до працівників правоохоронних органів, , будучи в однострої, на добовому чергуванні по забезпеченню публічної безпеки і охорони громадського порядку, охороні прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, із спорядженими спеціальними засобами, засобами індивідуального захисту, вогнепальною зброєю, засобами відео-фіксації та засобами зв`язку, патрулюючи по вул. Залізнична, в м. Дубно, Рівненської області на службовому автомобілі марки «Skoda Rapid», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявили протиправні дії водія автомобіля марки «ВАЗ 2105» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 ,, який порушував правила дорожнього руху зокрема, рухався в темну пору доби без ввімкненого світла фар, без посвідчення водія, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. В ході спілкування з працівниками поліції, з приводу зазначених правопорушень та збору необхідних матеріалів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці - на вулиці Залізничній навпроти будинку №38 в м. Дубно Рівненської області, ОСОБА_3 почав поводити себе агресивно, ображаючи та висловлюючись в адресу поліцейських нецензурною лайкою, відмовився виконувати неодноразові законні вимоги працівників поліції припинити вчиняти хуліганство, намагався вчинити бійку та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, і будучи попередженими працівниками поліції, що у разі невиконання законних вимог поліцейського його дії можуть кваліфікуватися як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, на зроблені зауваження не реагував та продовжував вчиняти протиправні дії. Незважаючи на висловлені попередження працівників поліції про можливість застосування поліцейських заходів примусу, які передбачені ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_3 , поводив себе агресивно та почав безпричинно шарпати за однострій поліцейських, тим самим вчиняючи їм активний опір з метою уникнення відповідальності за вчинені правопорушення та перешкоджання виконання ними службових обов`язків по забезпеченню публічної безпеки і порядку, припиненню хуліганських дій, збору матеріалів, та складання відповідних процесуальних документів у сфері охорони громадського порядку та забезпечення публічної безпеки, здійсненні фіксації правопорушення, організації встановлення свідків, вживанні заходів для їх затримання за вказаним фактом та забезпеченні якісного документування правопорушення, проведення повного комплексу першочергових дій з метою забезпечення прийняття протягом чергування рішення щодо передачі матеріалів, що містять ознаки кримінального правопорушення, до слідчого підрозділу, чи розгляду матеріалів без ознак кримінального правопорушення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому працівниками поліції було прийнято рішення про застосування у відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію» в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 43, ч. 1 ст. 44, ч. 1, п. а-б ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейських заходів примусу, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 , однак останній продовжував чинити активний фізичний опір, не реагуючи на законні вимоги працівників поліції, незважаючи на застосування поліцейських заходів примусу, продовжував чинити активний фізичний опір, що виражався у відштовхуванні від себе працівників поліції, намаганні таким чином звільнитись від затримання.

Крім того, 14 жовтня 2020 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці - на вулиці, навпроти будинку №38 вул. Залізнична, м. Дубно, Рівненської області, вчиняючи протиправні дії та здійснюючи активний опір працівникам поліції, в ході застосування останніми поліцейських заходів примусу, маючи умисел на подальше здійснення активного фізичного опору працівнику поліції, з метою уникнення затримання за вчинене адміністративне правопорушення, усвідомлюючи, що працівники поліції, виконують свої службові обов`язки і ставлять до нього законні вимоги припинити здійснювати перешкоди у виконанні покладених на них службових обов`язків, демонструючи явну зневагу до них, умисно, під час його затримання інспектором СРПП № 4 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 вкусив зубами останнього за ліву ногу, в результаті чого спричинив ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №183 від 15.10.2020 тілесні ушкодження у вигляді округлого синця на задньо-внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині та садна на його фоні, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.342 КК України, як опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків та за ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

22 жовтня 2020 року між прокурором, підозрюваним, з участю захисника, було укладено угоду про визнання винуватості.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, активно сприяв розкриттю злочинів та щиро розкаявся в скоєному.

Прокурор ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і ОСОБА_3 слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч.2 ст.342 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки, за ч.2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України протягом строку випробування наступних обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся з заявою, в якій зазначив, що не заперечує на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 /а.п. 42 /.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342 та ч.2 ст. 345 КК України, щиро розкаявся в скоєному.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутих щодо нього обвинувачень, виду покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Так, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.474 КПК України роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачень, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Потерпілим надано згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурорм та підозрюваним.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 22 жовтня 2020 року між прокурором ОСОБА_4 , підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винним за:

- за ч.2 ст.342 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за ч.2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1