Справа №№ 148/274/20
В И Р О К
Іменем України

10 серпня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000511 внесеного в ЄРДР від 21.10.2019 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, розлучений, не працює, на підставі ст. 89 КК України не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2019 близько 15:30 год. в під`їзді будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 жительки АДРЕСА_3 на ґрунті довготривалих неприязних відносин, виник конфлікт.

Під час конфлікту ОСОБА_5 навмисно з метою нанесення тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, жбурнув в ОСОБА_4 , частиною асфальтного покриття, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта № 149 від 19.12.2019 у ОСОБА_4 мали місце: закрита черепно мозкова травма у вигляді струсу головного мозку; забій м`яких тканин та синець в скроневій ділянці, справа. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого, тупого предмета і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України визнав повністю і беззастережно, суду показав, що він проживає в АДРЕСА_1 . По сусідству в цьому ж будинку проживає потерпіла ОСОБА_4 , з якою в нього склались неприязні відносини, з приводу того, що остання ображала його матір. 20.10.2019, в денну пору, точного часу він не пам`ятає, він перебував в стані алкогольного сп`яніння, і прийшовши до дому в нього виник конфлікт із потерпілою, але що потім відбувалось він не пам`ятає. Лише пам`ятає, що коли він

піднімався по сходах до себе в квартиру, то потерпіла відчинила вхідні двері своєї квартири, і щось відбулось, а що саме не пам`ятає. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , яка суду показала, що на протязі двох тижнів до вказаної події обвинувачений ОСОБА_5 постійно ображав її нецензурною лайкою, принижував її як жінку. В другій половині дня 20.10.2019, вона перебувала в квартирі і почула, як в під`їзд зайшов ОСОБА_5 , який щось кричав в її адресу. Вона вирішила відчинити двері, і сказати, щоб той не кричав, так як її малолітній син, злякався такого крику. Коли вона відчинила двері, то відчула різкий удар в праву частину голови, і в цей час в квартиру залетіли шматки асфальту. Вона зразу же зачинила двері і повідомила в поліцію. До обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру на час розгляду справи не має.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердила факт перебування її та її сина ОСОБА_5 в неприязних відносинах з потерпілим ОСОБА_4 . Також вказала, що про обставини спричинення її сином тілесних ушкоджень їй нічого невідомо.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинений злочин, відповідно до якої ОСОБА_4 , вказує на спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду місця події від 20.10.2019 квартири ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено шматки каміння;

- висновками судово-медичних експертиз № 120 та № 149, відповідно до яких було встановлено наявність та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень в потерпілого;

- протоколом огляду місця події від 13.12.2019, відповідно до якого потерпіла надала відеозапис події, яка відбувалась 20.10.2019;

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього з потерпілим ОСОБА_4 ;

- висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 10 від 13.02.2020, відповідно до якого ОСОБА_5 , в період вчинення інкримінованого йому правопорушення на психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та не потребує застосуванню примусових заходів медичного характеру.

Суд, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, а тому його дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч. 2 КК України.

Вирішуючи питання про покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині.

Обтяжуючими покарання обставинами являється вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи фактичні обставини справи, пом`якшуючі вину обставини, а також особу обвинуваченого, суд вважає, що з метою виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів, у відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України, достатньою та необхідною мірою покарання для нього буде призначення покарання у виді сплати штрафу в дохід держави, в межах санкції визначеної ст. 125 ч.2 КК України.

Щодо запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд вважає, що підстав для його обрання не має.

Питання речових доказів судом вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 50, 65, 125 КК України, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: частину асфальтного покриття розмірами 11х6 см, яку передано на зберігання до кімнати речових доказів Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області знищити, CD-диск із відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження, скасувавши арешти накладенні ухвалами слідчого судді від 22.10.2019 та 18.12.2019 в кримінальному провадженні № 0000511.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя