ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1555/20
УХВАЛА

"04" січня 2021 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2020 у кримінальному провадженні № 0000563 від 14.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ
28 грудня 2020 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_3 , у якому вона просить скасувати арешт накладений слідчим суддею на автомобіль марки «ЗАЗ 110217» реєстраційний номер НОМЕР_1 із забороною його відчуження, розпорядження та використання.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 є потерпілою у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в результаті якого загинув її чоловік ОСОБА_4 . Заявниця зазначає, що на даний час із автомобілем її чоловіка проведені всі необхідні слідчі дії, у зв`язку з чим відпала необхідність у зберіганні вказаного автомобіля на території Петриківського ВП, крім того їй стало відомо, що у кримінальному провадженні № 0000563 буде прийнято рішення в порядку п. 2 ч. 1 ст. 284 КГЖ України.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, просила розглядати клопотання про скасування арешту без її участі.
Прокурор ОСОБА_5 до суду надав заяву про розгляд клопотання ОСОБА_3 без його участі, проти клопотання не заперечував та надав постанову про закриття кримінального провадження № 0000563 від 31.12.2020 року
Суд, дослідивши надані матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження,
псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
З наданих суду матеріалів встановлено, що правоохоронними органами здійснювалось досудове розслідування факту того, що 13.11.2020 близько 19 години ЗО хвилин, автомобіль марки «ЗАЗ 110217» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухався за межами населеного пункту с. Іванівна Петриківського району Дніпропетровської області по автомобільній дорозі С - 041206 з с. Радісне в напрямку с. Іванівка, де на ділянці автодороги, яка має заокруглення в ліву сторону, не впорався з керуванням, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді дерева. В результаті ДТП водій отримав тілесні ушкодження.
Ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2020 року накладено арешт на автомобіль марки «ЗАЗ 110217» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, кольору мурени, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , але фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 13.11.2020 вилучений до спеціального майданчика для тимчасового утримання автомобілів Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, шляхом заборонити будь-кому відчужувати, розпоряджатися та використовувати будь-яким чином вищевказаний автомобіль і зберігати його на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання вилучених транспортних засобів Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно постанови слідчого СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровський області ОСОБА_7 від 31.12.2020 року кримінальне провадження № 0000563 від 14.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - закрите. У постанові зазначено, що дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, в результаті якої останній і загинув.
Судом встановлено, що автомобіль марки «ЗАЗ 110217» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, кольору мурени, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , але фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
З положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВЩ, заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Зважаючи на те, що кримінальне провадження № 0000563 від 14.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України постановою слідчого закрите, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні арешту автомобіля марки ««ЗАЗ 110217» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що накладений на підставі ухвал слідчого судді від 20.11.2020 року, відпала потреба, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 99, 100, 131-132, 167-169, ПОПІ, 309 КПК України, суд
УХВАЛИВ
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2020 у кримінальному провадженні
№ 0000563 від 14.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 0000563 від 14.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на автомобіль марки «ЗАЗ 110217» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, кольору мурени, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , але фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборонити будь-кому відчужувати, розпоряджатися та використовувати будь-яким чином вищевказаний автомобіль.
Копію ухвали для виконання направити до Петриківського відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.
Суддя:ОСОБА_1