Справа №155/1119/20
Провадження №1-кс/155/94/20
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.08.2020 м. Горохів

Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000283 від 15 серпня 2020 року розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області з клопотанням про надання дозволу на накладення арешту на одну купюру номіналом 200 грн. серійний номер КК5374914, вилучену в ході огляду транспортного засобу від 15.08.2020, шляхом постановлення заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном на строк досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000283
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 серпня 2020 року слідчим відділенням Горохівського ВП ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за №0000283, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань послугував рапорт поліцейського СРПП №2 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області від 15.08.2020 про те, що до служби 102 надійшло повідомлення про виявлення факту надання неправомірної вигоди працівнику поліції.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15.08.2020 близько 10 год. 00 хв. під час оформлення службовими особами Горохівського ВП ГУНП у Волинській адміністративних матеріалів за порушення ОСОБА_6 вимог ч.1 ст.122, КУпАП, в ході якого остання висловила пропозицію працівникам поліції, які відповідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є службовими особами правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, а саме інспектору СРПП №1 ОСОБА_8 , надати неправомірну вигоду за те, щоб вказана службова особа з використанням наданої йому влади та службового становища не складала адміністративну постанову. У відповідь працівник поліції пояснив та попередив ОСОБА_6 про те, що за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність. Однак остання, переслідуючи корисливу мету ухилення від відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП, продовжувала вчиняти дії направлені на пропозицію надати неправомірну вигоду в результаті чого ОСОБА_6 перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля марки «RENAULT» моделі «DOKER» державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований на Головне управління Національної поліції у Волинській області, за адресою м. Луцьк, вул. Виниченка, 11, знаючи про встановлену законом кримінальну відповідальність та передбачаючи її настання умисно помістила грошові кошти в сумі 200 гривень на заднє сидіння вказаного автомобіля в чому виразилась пропозиція та надання неправомірної вигоди службовим особам.

Згідно протоколу огляду проведеного 15.08.2020, в ході проведення огляду транспортного засобу за адресою: Волинська область, Горохівський район, м. Горохів, вул. Козацька в службовому автомобілі марки «RENAULT» моделі «DOKER» державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрованому на Головне управління Національної поліції у Волинській області, було виявлено та вилучено: грошові кошти, а саме: одну купюру номіналом 200 грн. серійний номер КК5374914, яку поміщено в спеціалізований пакет НПУ №INZ1057211.

Постановою старшого слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 15.08.2020 грошові кошти, а саме: одна купюра номіналом 200 грн. серійний номер КК5374914, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

На думку слідчого, в ході проведення досудового розслідування виникне необхідність в проведенні експертних досліджень із вказаними речами, а тому в разі їх передачі власнику, останній може приховати сліди вчинення вказаного злочину, а тому з метою збереження доказів кримінального правопорушення шляхом позбавлення права розпорядження та користування речами, необхідно застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна. Також слід зазначити, що для проведення експертизи експерту необхідно об`єкти дослідження в тому стані в якому вони перебували відразу після вчинення злочину.
Перевіривши надані матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора та слідчого, які просили клопотання задовольнити, захисника ОСОБА_5 , яка просила вирішити дане клопотання відповідно до закону, підозрювану ОСОБА_6 , яка проти задоволення клопотання не заперечила, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст.167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку можливо запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що грошові купюри мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, вважаю, що дане клопотання слід задовольнити накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на одну купюру номіналом 200 грн. серійний номер КК5374914, вилучену в ході огляду місцевості від 15.08.2020, шляхом постановлення заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном на строк досудового розслідування у кримінальному провадження №0000283.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на одну купюру номіналом 200 грн. серійний номер КК5374914, вилучену в ході огляду місцевості від 15.08.2020, тимчасово позбавивши можливості відчуження, розпорядження та користування таким майном на строк досудового розслідування у кримінальному провадження №0000283.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Горохівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1