Дата документу 30.06.2020 Справа № 554/3610/20
Провадження № 1-кс/554/5846/2020
У Х В АЛ А
іменем України

30 червня 2020 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава ОСОБА_4 від 12 березня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000313,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000313.

На обґрунтування скарги заявниця вказала, що у провадженні Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000313, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

12 березня 2020 року слідчим ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000313, з якою вона не погоджується та вважає вказану постанову незаконною та передчасною, посилаючись на те, що у даному кримінальному провадженні слідчим протягом тривалого часу не проведено жодних слідчих дій, не було її допитано ні як заявника ні як свідка. Крім цього при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не вказано, які саме дії проведено по встановленню факту не заподіяння шкоди завданої кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 , відсутні посилання на матеріали досудового розслідування, які б давали підстави прийти до висновку про існування підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілої подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій ст.. 55 КПК України.

У зв`язку з викладеним заявник вважає постанову незаконною, передчасною і такою, що підлягає скасуванню.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги скарги підтримує.
Слідчий у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги без її участі, проти задоволення скарги заперечує та просить відмовити.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши в сукупності докази скарги, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною другою цієї статті передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Судом установлено, що у провадженні першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000313 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, розпочатого на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.02.2020 року, якою зобов`язано службову особу ТУ ДБР у м. Полтаві внести до ЄРДР відомості за заявами ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 18.12.2019 року та 03.02.2020 року

10 березня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, із клопотанням про залучення її як потерпілої у кримінальному провадженні № 0000313 та просила видати їй пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

12 березня 2020 року слідчим першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000313.

Мотивами винесення оскаржуваної постанови слідчий ОСОБА_4 вказала, що у своєму клопотанні ОСОБА_3 не наведено обґрунтування завдання їй моральної, фізичної або майнової шкоди, не долучено жодних документів та не вказано джерела отримання доказів на підтвердження спричинення такої шкоди, що не відповідає вимогам ст.. 55 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Проаналізувавши зміст постанови слідчого від 12.03.2020 року про відмову у визнанні потерпілим та дослідивши матеріали скарги та надалі слідчим копії матеріалів кримінального провадження, суд вважає, що висновок слідчого щодо відмови у задоволенні клопотання і визнанні заявника потерпілим було зроблено передчасно і цей висновок не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

За змістом п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 зазначеним вимогам не відповідає, оскільки остання належним чином не обґрунтована та не вмотивована.

Так, постанова від 12 березня 2020 року не містить правового обґрунтування щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілою та щодо надання їй відповідного процесуального статусу у кримінальному провадженні як потерпілої.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим у ОСОБА_3 не встановлено заподіяння останній факту спричинення шкоди, не з`ясовано, у чому саме полягає ця шкода, оскільки слідчим не зроблено детального аналізу всіх обставин, за яких заявниця вважає, що кримінальним правопорушенням їй заподіяна шкода.

У судовому засіданні встановлено, що законодавчі вимоги щодо вмотивованості постанови слідчим при її винесенні не були дотримані з огляду на те, що у постанові міститься лише загальне посилання на необґрунтованість заяви ОСОБА_3 , тоді як слідчим взагалі не було здійснено оцінки викладених у заяві обставин та відсутнє обґрунтування наведених висновків, з посиланням на конкретні дані та положення закону.

Крім того, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не були враховані зазначені ОСОБА_3 обставини у її клопотанні, а відтак, на переконання слідчого судді, слідчим належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто заяву, що не відповідає вимогам КПК України, зокрема, ст.110 цього Кодексу.

При цьому, питання пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведення слідчих та процесуальних дій на стадії досудового розслідування віднесені виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває справа, та який відповідно до ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову слідчого від 12 березня 2020 року такою, що містить в собі лише формальні ознаки процесуального рішення без відповідної мотивації та належного обґрунтування. В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, рішень.

Отже, доводи заявника ОСОБА_3 щодо скасування постанови під час розгляду скарги спростовані не були, а тому суд вважає їх обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу і в даному випадку права заявника підлягають захисту.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про скасування постанови слідчого.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава ОСОБА_4 від 12 березня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні за 0000313, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1