Дата документу 17.08.2020 Справа № 554/7353/20
УХВАЛА
іменем України
17 серпня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2020 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, у якій він просить визнати бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, незаконною; зобов`язати службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати досудове розслідування; повідомити у встановленому законом порядку і строки про початок кримінального провадження, передбаченого ст.358 КК України; надати заявнику витяг з ЄРДР впродовж 24 годин з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Скарга мотивована тим, що 08 червня, 19 липня та 7 серпня 2020 року ОСОБА_3 звертався в порядку ст.214 КПК України до Генерального прокурора, Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, з електронними заявами про вчинення кримінальних правопорушень працівниками поліції та іншими правоохоронними органами.

02 серпня 2020 року заявник отримав лист від ДБР, розташованого у м.Полтаві, з якого дізнався, що відомості про кримінальні правопорушення, які зазначені у його заяві, не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а розслідування не розпочато. У зв`язку з цим вважає, що має місце бездіяльність, оскільки порушено порядок, який встановлений нормами КПК України для перевірки заяви про вчинення кримінального правопорушення. На підставі викладеного, заявник просить задовольнити подану скаргу.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд скарги без участі через хворобу, вимоги підтримав у повному обсязі, просив скаргу задовольнити (а.с.17).

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення заявника про розгляд без участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши суть скарги, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Як вбачається зі скарги, та встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_3 звернувся до Державного бюро розслідувань, із заявою від 08 червня 2020 року про кримінальні правопорушення, що вчинені, на його думку, окремими службовими особами правоохоронних органів Харківської області. За змістом заяви, зокрема, посилається на те, що раніше заявлялося про злочини поліції, УВБ НП, СБУ, прокуратури, судді, ОСОБА_4 та інших щодо погроз, замахів на вбивство, незаконного позбавлення волі, катувань, фальсифікацій кримінальних справ, корупції тощо. З різних електронних адрес подавалося більше ніж 190 заяв з новими злочинами до поліції, прокуратури та СБУ на ОСОБА_4 з приводу вбивства, замаху на вбивство, проникнення, крадіжок, спричинення шкоди здоров`ю, шпигунського обладнання та ін. На переконання заявника, посадові особи поліції відмовляються реагувати на злочини і можливо по кожній новій заяві вони прибувають до ОСОБА_4 без кримінальної справи, проводять незаконні слідчі дії, обшуки, знаходять докази, домовляються за гроші не притягувати до відповідальності, про що заявнику за чутками відомо як корупційна схема. Зазначає, щодо інших своїх заяв про злочини, обставини спілкування з дільничним, іншими особами, щодо яких він має підозри на предмет психологічного тиску, переслідувань тощо. На підставі цього заявник просив притягнути до відповідальності, стягнути збитки десять мільйонів гривень (а.с.7).

До скарги долучені також копії заяви ОСОБА_5 від 07 січня 2020 року, консультативного висновку №788246 від 08 травня 2019 року, виписки із медичної карти амулаторного хворого ОСОБА_3 від 03 серпня 2020 року, а також листа від 03 липня 2020 року. Інших обгрунтувань скарга не містить.

Як слідує з матеріалів скарги, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 08 червня 2020 року, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з чим останній не погодився і звернувся до суду.

Підставами вважати повідомлення таким, що містить відомості про злочин, є наявність в ньому об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (п.п.1 п.1 розділу ІІ Положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заявник зазначає про вчинення порушень певними особами, однак злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, обґрунтованими та допустимими доказами, а доводи заяви зводяться, серед іншого, до непогодження із окремими рішеннями та діями посадових осіб органів поліції та правоохоронної системи у цілому, не реагуванням на його численні звернення тощо.

При цьому заявником в поданій заяві наводяться власні міркування щодо певних фактів і подій, що мали місце у відповідний період, домисли та припущення з приводу існування корупційних схем, фальсифікацій й можливих незаконних дій відповідальних осіб щодо нього та близьких, а також хибних уявлень про методи роботи правоохоронних органів, про що, як сам зазначає у заяві, йому відомо з чуток, які нічим не підтверджені.

Разом із тим, як вбачається з копії листа №С-6582/15-02-1-20 від 03 липня 2020 року, Територіальним управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, розглянуто звернення ОСОБА_3 від 08 червня 2020 року щодо можливих неправомірних дій окремих службових осіб правоохоронних органів Харківської області, яке є повторним, позаяк на попереднє звернення було направлено вмотивовану відповідь від 18 червня 2020 року.

Беручи до уваги суть та пов`язаність зазначених обставин, наведені заявником доводи не можуть слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки переслідують мету ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування за відсутності будь-яких об`єктивних даних, які би вказували на ознаки злочину.

В даному контексті також варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Попри те, що заявник ОСОБА_3 вважає заяву від 08 червня 2020 року повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), що нібито мали місце відносно нього, однак остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу конкретного злочину. А тому таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР, про що просить заявник.

Не зважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, повідомлення, але виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки чинним КПК України передбачена можливість оскаржити дії, бездіяльність слідчого, прокурора то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого, прокурора за результатами такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України, відповідно до якого до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Виходячи з аналізу наведених вище обставин, у заяві ОСОБА_3 від 08 червня 2020 року викладена власна суб`єктивна оцінка дій посадових осіб правоохоронних органів під час здійснення ними своїх повноважень, пов`язаних з його неодноразовими зверненнями, які не підтверджені достатніми об`єктивними даними, а доводи заявника ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ч.4 ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви/повідомлення.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 08 червня 2020 року до ЄРДР, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню також і похідні вимоги поданої скарги, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань потрібно відмовити у повному обсязі.

Крім того, з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі № 3-180/2018 (1644/18), яким положення ч.3 ст.307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), дана ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1