Провадження № 1-кс/344/5512/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000062 від 21.09.2020,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 21.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , будучи заступником начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Управління державного екологічного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області старшим державним інспектором навколишнього природного середовища Карпатського округу, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, наділена владними повноваженнями, діючи умисно, з корисливих мотивів, починаючи з вересня 2020 року вимагав, а відповідно 13.10.2020 і 15.10.2020 у два прийоми одержав та прийняв від ОСОБА_4 неправомірну вигоду на загальну суму 20 000 (двадцять тисяч) грн. за особисте сприяння у наданні листа-погодження № 02.5-13/2384 від 15.09.2020 ТОВ «Форест-ІФ» на проведення рубки дерев із орендованої земельної ділянки, що за адресою: с. Мостище в урочищі «Перелісок», Калуської ОТГ.

16жовтня 2020 року ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у приватній власності ОСОБА_3 знаходиться будинок, за адресою: АДРЕСА_1 .

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжких корупційних злочинів і санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна та зі спеціальною конфіскацією, у зв`язку з чим належить арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_3 .

Враховуючи той факт, що до підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто він має можливість у будь-який час відчужувати своє майно, відповідно із метою збереження майна на яке планується накласти арешт, розгляд даного клопотання необхідно провести без участі власника вищевказаного майна, в тому числі і його захисника.

Поряд з наведеним, згідно інформаційної довідкиз Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у власності підозрюваного ОСОБА_3 перебуває будинок, за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, з метою спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покараннядля підозрюваного ОСОБА_3 , зокрема з метою запобігання втрати, зникнення, відчуження чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Власник майна в судове засідання не викликався.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 21.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

16 жовтня 2020 року ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжких корупційних злочинів і санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у власності підозрюваного ОСОБА_3 перебуває будинок, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , може бути конфісковане у випадку призначення судом відповідного додаткового покарання.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , шляхом заборони на його відчуження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1