Справа №586/220/19
Провадження № 1-кп/590/23/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

за участю: сторони захисту - обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 04.01.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області Середино-Будського району с. Зноб-Трубчевська, українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня спеціальна, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 08.09.2011 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року виправних робіт з утриманням 15% заробітку;

2) 19.06.2012 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі; на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком від 08.09.2011 року до відбування 1 рік 1 місяць обмеження волі;

3) 20.12.2012 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.4 ст.70, ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання по даному вироку і вироку від 19.06.2012 року остаточно до 1 року 3 місяців обмеження волі. Звільнення: 17.10.2013 року з Конотопського виправного центру Сумської області №130, у зв`язку з відбуваттям строку покарання;

4) 13.02.2015 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

5) 16.04.2015 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком від 13.02.2015 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі і остаточно до відбування 3 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнення: 22.08.2017 року з Сумської виправної колонії №116 умовно-достроково, невідбута частина покарання 11 місяців 20 днів;

6) 21.01.2019 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області до 3 років 1 місяця позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
29.12.2018 року близько 15-00 год. ОСОБА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 перебували у них вдома за адресою: АДРЕСА_1 , де разом вживали спиртне. Через деякий час, сп`янівши від випитого спиртного, ОСОБА_6 попрохав ОСОБА_4 сходити до нього до дому для того, щоб нагодувати свиней, за що дозволив взяти в погребі одну банку з свинячими кістками, на що останній погодився. Цього ж дня, близько 20-00 год. ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що є власністю ОСОБА_6 .. Погодувавши свиней, з дозволу ОСОБА_6 , ОСОБА_4 зайшов в середину житлового будинку для того, щоб взяти банку з свинячими кістками, які йому дозволив взяти ОСОБА_6 .. Після чого, перебуваючи в погребі, розташованому під підлогою в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , взявши одну банку з свинячими кістками, яку йому дозволив взяти ОСОБА_6 , побачив інші м`ясні продукти і у нього виник умисел на скоєння їх крадіжки. Після цього, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, скориставшись тим, що в будинку нікого немає, шляхом вільного доступу, діючи повторно, ОСОБА_4 з погребу скоїв крадіжку 3,5 кг соленого свинячого м`яса, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 18.02.2019 року №250 станом на 29.12.2018 року становить 420 грн., та 3 л м`ясної консервації (тушковане м`ясо зі свинини), вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 18.02.2019 року №250 станом на 29.12.2018 року становить 420 грн.. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденими продуктами харчування розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 збитки на загальну суму 840 грн..

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що 29.12.2018 року близько 15-00 год. він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у них вдома за адресою: АДРЕСА_1 , де разом вживали спиртне. Через деякий час, сп`янівши від випитого спиртного, ОСОБА_6 попрохав його сходити до нього до дому для того, щоб нагодувати свиней, за що дозволив взяти в погребі одну банку з свинячими кістками, на що він погодився. Цього ж дня, близько 20-00 год. він прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що є власністю ОСОБА_6 .. Погодувавши свиней, з дозволу ОСОБА_6 , він зайшов в середину житлового будинку для того, щоб взяти банку з свинячими кістками, які йому дозволив взяти ОСОБА_6 .. Після чого, перебуваючи в погребі, розташованому під підлогою в житловому будинку, він, взявши одну банку з свинячими кістками, яку йому дозволив взяти ОСОБА_6 , побачив інші м`ясні продукти і у нього виник умисел на скоєння їх крадіжки. Після цього, скориставшись тим, що в будинку нікого немає, він з погребу скоїв крадіжку 3,5 кг соленого свинячого м`яса та 3 л м`ясної консервації (тушковане м`ясо зі свинини). Після вчинення кримінального правопорушення він з місця вчинення злочину зник та викраденими продуктами харчування розпорядився на власний розсуд.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р., «Коробов проти України» від 21.10.2011р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив нетяжкий злочин, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.104), раніше судимий (а.с.105-107).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, осіб обвинувачених, їх ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк. При визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити його з врахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №250 від 18.02.2019 року в сумі 1144 грн. (одна тисяча сто сорок чотири грн. 00 коп.) слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п.1, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21.01.2019 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 26.03.2019 року.

У строк покарання за цим вироком зарахувати ОСОБА_4 частково відбуте ним покарання за вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21.01.2019 року у виді позбавлення волі з 26.03.2019 року по 01.02.2021 року.

Речові докази по справі:

- одну скляну банку ємністю 1,5 л наполовину заповнену соленим м`ясом свині, одне пластикове відро ємністю 2 л наполовину заповнене соленим м`ясом свині, одне пластикове відро ємністю 3 л з залишками тушонки, що знаходяться на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_6 вважати повернутими потерпілій стороні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №250 від 18.02.2019 року в сумі 1144 грн. (одна тисяча сто сорок чотири грн. 00 коп.).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_1