Справа №127/1473/21
Провадження №1-кп/127/62/21
УХВАЛА

27 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000006 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 200 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло кримінальне провадження № 0000006 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 200 КК України.
По справі було призначене підготовче судове засідання, однак до суду надійшло повідомлення про те, що Касаційний кримінальний суд Верховного суду розглядає клопотання захисника про направлення вищевказаного кримінального провадження до іншого суду. За таких обставин, суд вважає, що проведення підготовчого судового засідання слід відкласти.
Разом з тим, до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 29.01.2021 року.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання в якому просив суд продовжити запобіжний захід обвинуваченому, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні умисних злочинів, в тому числі особливо тяжкого, ризики, передбачені КПК України, які існували на час досудового розслідування не зникли, обставини не змінилися. Тобто існують ризики, що перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, впливати на свідків, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважає, що на даний час суд не має права розглядати клопотання прокурора в порядку ст. 315 КПК України. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 не підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області, питання підсудності розглядається Касаційним кримінальним судом Верховного суду. Також захисник вважає, що дану справу суд має розглядати колегіально. На даний час по справі закінчено досудове розслідування, зібрані докази, допитані свідки, складено обвинувальний акт, який уже перебуває в суді. Тому ризики, вказані прокурором відпали.
Близько шести місяців ОСОБА_5 утримується під вартою. До затримання він працював, мав постійне місце проживання та соціальні зв`язки. ОСОБА_5 раніше не судимий, підстав утримувати його під вартою немає.
За таких обставин, захисник просить суд відмовити в клопотанні прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового розслідування слідчим суддею обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, судовий розгляд ще не розпочато, тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.
ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні умисних злочинів, в тому числі особливо тяжкого, за які в разі доведення його винуватості, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Таким чином, суд переконаний, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів яксуспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За таких обставин, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, оскільки підстав для його скасування або зміни не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 177, 178 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 27.01.2021 року до 27.03.2021 року включно.
Ухвала діє шістдесят днів та може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя :