Справа №590/947/20
Провадження № 1-кп/590/80/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2021 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

за участю: сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000168 від 27.06.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружба, Ямпільського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -
1)23.10.1990 року Ямпільським районним судом Сумської області за ч.2 ст.141 КК України до позбавлення волі на 1 рік 8 місяців;

2)29.07.1994 року Ямпільським районним судом Сумської області за ч.2 ст.141 КК України до позбавлення волі на 2 роки 6 місяців;

3)17.06.1997 року Ямпільським районним судом Сумської області за ч.2 ст.17, ч.2 ст.141 КК України до позбавлення волі на 3 роки;

4)05.05.2003 року Ямпільським районним судом Сумської області за п.п. 2, 6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України до позбавлення волі на 14 років;

5)09.11.2016 року Ямпільським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на 2 роки; звільнений за відбуттям покарання 18.01.2019 року, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи на ділянці місцевості, яка розташовується в лісовому масиві між с. Чуйківка та смт. Свеса Ямільського району Сумської області, на відстані приблизно 200 м. від річки «Івот», будучи особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, маючи умисел, направлений на незаконний посів та незаконне вирощування конопель, за допомогою пальців рук вніс насіння рослин коноплі в ґрунт, тим самим незаконно посіяв рослини роду конопель. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне вирощування рослин конопель, за період з травня по червень 2020 року декілька разів прополював посаджені ним насіння після їх проростання з верхнього шару ґрунту від сорняку, додавав органічне добриво у ґрунт та вкривав пророслі рослини агроволокном для більш швидкого та якісного проростання рослин. 27.06.2020 року близько 09:50 год. працівниками прикордонної служби, які здійснювали патрулювання місцевості, виявлено ОСОБА_4 , з пляшкою води, який поливав посаджені ним раніше рослини роду коноплі. В ході проведення огляду місця події - ділянки місцевості, яка розташована в лісовому масиві між с. Чуйківка та смт. Свеса Ямільського району Сумської області, на відстані приблизно 200 м. від річки «Івот», виявлено та вилучено 10 ростучих рослин зі стеблами, листям та коріннями, які згідно висновку експерта № 19/119/7/2-1549е від 15.07.2020 року є рослинами роду «коноплі», які містять в своєму складі психоактивну речовину тетрагідроканнабінол. Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, незаконно посіяв та вирощував без мети збуту рослини роду конопель в кількості десяти рослин.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що 20 травня 2020 року він, перебуваючи на ділянці місцевості, яка розташовується в лісовому масиві між с. Чуйківка та смт. Свеса Ямільського району Сумської області, на відстані приблизно 200 м. від річки «Івот», за допомогою пальців рук вніс насіння рослин коноплі в ґрунт, а потім за період з травня по червень 2020 року декілька разів прополював посаджені ним насіння після їх проростання з верхнього шару ґрунту від сорняку, додавав органічне добриво у ґрунт та вкривав пророслі рослини агроволокном для більш швидкого та якісного проростання рослин. 27.06.2020 року працівниками прикордонної служби, які здійснювали патрулювання місцевості, він був виявлений з пляшкою води, якою поливав посаджені ним раніше рослини роду коноплі.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р., «Коробов проти України» від 21.10.2011р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.310 КК України, що виразились у незаконному посіві та незаконному вирощуванні рослин роду конопель, вчиненому особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.34), раніше судимий (а.с.30-32,38-40), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.37).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину як на досудовому слідстві, так і в суді.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2, п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що обвинуваченому слід визначити покарання, з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст.310 КК України, у виді арешту, оскільки наявні декілька обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, із урахуванням особи винного. Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №19/119/7/2-1549е від 15.07.2020 року в сумі 980,70 грн. (дев`ятсот вісімдесят грн. 70 коп.) слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п.1, п.2, п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст.310 КК України, у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 .

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по справі:

- 10 рослин, зовні схожих на рослини роду коноплі, які згідно висновку експерта №19/119/7/2-1549е від 15.07.2020 року є рослинами роду «коноплі», які знаходяться в пакеті № 7644052 разом з первинним упакуванням передані до камери зберігання речових доказів Ямпільського ВП Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №19/119/7/2-1549е від 15.07.2020 року в сумі 980,70 грн.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_1