Провадження № 1-кс/127/9617/20
У Х В А Л А
Іменем України
07 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003605 від 31.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою, яка мотивована тим, що постанова про закриття кримінального провадження №0003605 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, від 23.09.2020 є незаконною, необґрунтованою, суперечить вимогам кримінально-процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню.
Зокрема, з часу внесення повідомлення ОСОБА_3 про вчинений злочин, а саме: внаслідок неналежного виконання своїх професійних обов`язків лікарями реанімаційного відділення лікарні ім. Пирогова в м. Вінниця, ІНФОРМАЦІЯ_1 в даному реанімаційному відділенні помер її чоловік ОСОБА_5 , та початку досудового розслідування кримінального провадження, слідчим не вчинено слідчих дій спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження кримінального провадження.
За два роки проведення досудового розслідування не було проведено судово-медичної експертизи матеріалів та судово-технічної експертизи, які на думку заявника є головними доказами у справі. Однак, слідчий ОСОБА_4 відмовилась від проведення зазначеної експертизи, яка б встановила причину смерті ОСОБА_5 .
Крім того, на думку заявника, слідчим суб`єктивно зазначено, що під час досудового розслідування не було здобуто прямих доказів, які б підтверджували, що медичні працівники не виконували належним чином свої професійні обов`язки, а лише отримано дані, які викликають сумніви у їх винності, з чим категорично не погоджується заявник.
З огляду на наведене заявник звернулася зі скаргою до суду, в якій просила:
- зобов`язати слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 виконувати свої обов`язки та продовжити досудове розслідування;
- постанову слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0003605 від 31.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України - скасувати, як незаконну.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення скарги, просила в її задоволенні відмовити, посилаючись, з поміж іншого, на те, що на даний час закінчився строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, а відтак слідчий позбавлена будь-якої можливості вчиняти слідчі дії.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.
Вислухавши думку ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали даної справи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0003605, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.
Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом..
Пунктом 3 частини першої статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора - рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження визначено статтею 284 КПК України, зокрема відповідно до пункту 2 частини першої наведеної норми кримінальне провадження підлягає закриттю, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той час, частиною другою статті 284 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у провадженні СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області перебувало кримінальне провадження №0003605, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2018 року.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені на підставі заяви ОСОБА_3 , яка 25.08.2018 звернулась до правоохоронних органів та просила прийняти міри до лікарів реанімаційного відділення лікарні ім. Пирогова в м. Вінниця, зі слів якої, внаслідок їх неналежного виконання своїх професійних обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_1 в даному реанімаційному відділенні помер її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16.01.2020 слідчим СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 було отримано повідомлення №7361/19-34/7362/7363/19-33 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку судово-технічної експертизи документів.

28.08.2020 начальником СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 було повідомлено ОСОБА_3 про погодження дій по здійсненню оплати за проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0003605 та у вересні місяці 2020 року буде розпочато проведення експертизи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2020 у справі №127/4405/20 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0003605 від 31 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України до шести місяців, тобто до 02.09.2020.

Однак, в подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 31.08.2020 у справі №127/18431/20 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженні №0003605, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Постановою слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 від 23.09.2020 про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003605 від 31.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, закрито у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.
Зі змісту даної постанови вбачається, що слідчий прийшла до висновку, що:

- під час досудового розслідування не здобуто прямих доказів, які б підтверджували, що медичні працівники реанімаційного відділення ВОКЛ ім. Пирогова не виконували чи неналежно виконували свої професійні обов`язки, а лише отримано дані, які викликають сумніви у їх винності, а сукупність зібраних доказів не дозволяють їх спростовувати та зробити беззаперечний і однозначний висновок про доведеність вини останніх у вчиненні дій направлених на невиконання чи неналежного виконання свої професійних обов`язків;

- кримінальне правопорушення підлягає закриттю, оскільки відповідно до п. 2 абзацу 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; відповідно до абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження - також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Визначаючись щодо обґрунтованості оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчий суддя виходить з того, що відповідно до частини першої та другої статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів справи, досудове розслідування по кримінальному провадженні №0003605 було розпочато зі дня внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто з 31 серпня 2018 року, за ознаками злочину передбаченого частиною першою статті 140 КК України.

Відповідно до частини першої статті 140 КК України невиконання чи неналежне виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого, карається позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

За правилами частини четвертої статті 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених положень закону, враховуючи те, що у кримінальному провадженні № 0003605 від 31.08.2018 жодній особі не було повідомлено про підозру, строк досудового розслідування становить дванадцять місяців, даний строк був продовжений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2020 до 02.09.2020, відповідно вказаний строк сплинув 02 вересня 2020 року.

В подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2020 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003605, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Відповідно абзацу другого частини п`ятої статті 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Частиною першою статті 113 КПК України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. (ст. 116 КПК)

Як уже зазначалося, частиною другою статті 284 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Таким чином, оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003605 від 31.08.2018 закінчився, з урахуванням вимог статті 284 КПК України, слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження, що і мало місце в даному випадку.

Що стосується повноти здійснення досудового розслідування суд звертає увагу на те, що слідчим було здійснено ряд слідчих дій в ході яких було встановлено, що під час досудового розслідування не здобуто прямих доказів, які б підтверджували, що медичні працівники реанімаційного відділення ВОКЛ ім. Пирогова не виконували чи неналежно виконували свої професійні обов`язки, а лише отримано дані, які викликають сумніви у їх винності, а сукупність зібраних доказів не дозволяють їх спростовувати та зробити беззаперечний і однозначний висновок про доведеність вини останніх у вчиненні дій направлених на невиконання чи неналежного виконання свої професійних обов`язків.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (частина друга статті 91 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до частини п`ятої статті 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови слідчий суддя приходить до висновку, що вказана постанова формально відповідає вимогам статті 110 КПК України. При проведенні досудового розслідування були проведені необхідні слідчі дії. При цьому, на даний час. відсутня процесуальна можливість здійснення переоцінки доказів, оскільки строк досудового розслідування закінчився, а вчинення будь-яких слідчих дій поза межами цього строку не допускається.

Відповідно до частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене в сукупності суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 91, 93, 110, 116, 116, 219, 284, 294, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003605 від 31.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя