Справа № 214/7164/20
1-кс/214/757/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене в кримінальному провадженні № 0000988 слідчим СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_6 , і погоджене прокурором ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.02.2009 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.185 ч.3, 69, 309 ч.1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 14.07.2010 року на невідбутий строк 10 місяців 14 днів; 22.03.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 185 ч.3, 69 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 26.11.2012 року на невідбутий строк 5 місяців 29 днів; 30.09.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.263 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 08.10.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 09.09.2016 р. по відбуттю строку покарання; 29.04.2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки, суд -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з даним клопотанням, в якому просить: застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів; визначити розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання наведено наступне. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, останній раз 29.04.2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 2 роки, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та повторно, в період випробувального терміну, вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , діючи повторно, 24.06.2020 року приблизно о 02:00 годині, знаходячись біля під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення з корисливих мотивів чужого майна і звернення його на свою користь, діючи умисно, на досягнення єдиного злочинного результату, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та є очевидними, в ході бійки, яка виникла на фоні раптово неприязних стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_8 шкіряну сумку, яка одягнута на потерпілому через плече та в якій знаходились грошові кошти в сумі 8950 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Допитаний у якості підозрюваного гр. ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню матеріалами: протоколом огляду місця події від 24.06.2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.06.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.09.2020 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 04.09.2020 року; постановою про визнання речових доказів від 04.09.2020 року; протоколом одночасного допиту осіб від 04.09.2020 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.09.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.09.2020 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.09.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.10.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.10.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.10.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13.10.2020 року.

Вважає, що зазначені матеріали дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

15.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за яке кримінальним законом передбачено покарання до 6 років позбавлення волі.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс Кемпбелл та Хартлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1998 «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.2004, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України.

В даному кримінальному провадженні метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігати спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, які допитані у цьому ж кримінальному провадженні.

Вважає, що домашній арешт не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку можливістю незаконного впливу на свідків, потерпілого, які допитані у цьому ж кримінальному провадженні. Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю письмових зобов`язань осіб, які заслуговують на довіру суду. Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного ОСОБА_5 на волі не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Всі зазначені обставини свідчать про неможливість запобігти вищезазначеним ризикам шляхом обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу для ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам:

Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, обумовлений тим, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі. Останній офіційно непрацевлаштований, тому заняття відкритим викраденням чужого майна є джерелом одержання прибутку, а отже не має достатньо міцних соціальних зв`язків. Таким чином, в разі доведення вини підозрюваного ОСОБА_5 у скоєнні даного злочину, йому загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, і тому, побоюючись покарання, підозрюваний може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженню, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності.
Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого. ОСОБА_5 може вплинути на потерпілого та свідків з метою примушування до зміни показів у суді та під час досудового розслідування, які допитані у кримінальному провадженні, у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.

Вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначений ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше був засуджений за умисний корисливий злочин. Також вищевказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ніде не працює та не має стабільного джерела доходу. Крім того, відомо, що ОСОБА_5 продовжує свою злочинну діяльність, так як 29.04.2020 року він був засуджений Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за умисний корисливий злочин та був звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки, однак на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та в період випробувального терміну вчинив умисний злочин проти власності.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зобов`язаний оцінити в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою (а це покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років);
Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та таким чином обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість, яке можливе лише у передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, судом повинно бути враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейським судом визнано (п.51), що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє ув`язнення особи протягом певного часу.
Всі вищезазначені обставини свідчать про реальне існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, з метою попередження можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим ОСОБА_5 у разі обрання ним запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно вплинути на потерпілого та свідків, які допитані у кримінальному провадженні, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищезазначеним ризикам, просить обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання повністю та підтвердив його зміст.

Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що згоден на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Злочину не вчиняв. Також пояснив, що потерпілого раніше не знав. Підстав, з яких-би потерпілий казав неправду, не знає. Зазначив, що при проведенні впізнання потерпілий вказав на нього, як на особу, яка викрала у нього, потерпілого, майно.

Захисник пояснила, що покладається на думку суду.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: витяг з ЄРДР (а.с.4,5), протокол прийняття заяви (а.с.6), протокол огляду місця події (а.с.7), заява (а.с.15), записи (а.с.17-18), витяг (а.с.19), постанова про визнання речових доказів (а.с.20), протокол одночасного допиту осіб (а.с.21-22), протокол пред`явлення особи для впізнання (а.с.23-24), фототаблиця до протоколу впізнання (а.с.25), форма №1 (а.с.26), відомості про судимість (а.с.27), довідки (а.с.28,29), повідомлення (а.с.30), протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с. 33-34), повідомлення про підозру (а.с.42-43).

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши представлені сторонами докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України. При цьому суду вважає, що протокол пред`явлення особи для впізнання (а.с.23-24) та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с. 33-34) є вагомими доказами причетності ОСОБА_5 до вчинення правопорушення, в якому він підозрюється. За вказане правопорушення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Суд вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинив даний злочин, не відбувши іншого покарання, тобто в період випробувального терміну, призначеного останньому вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.04.2020 року за ст. 186 ч.2 КК України, що є свідченням того, що останній схильний до вчинення умисних корисливих злочинів проти власності. Також, суд приймає до уваги відомості про особу підозрюваного, який не працює, тобто не має офіційного джерела доходів, не одружений, неповнолітніх дітей не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Пояснення підозрюваного стосовно того, що він не вчиняв даного кримінального правопорушення, спростовуються протоколами (а.с.23-24, 33-34), результати яких підозрюваний не заперечує, а тому суд вважає ці пояснення надуманими, недостовірними, наданими з метою уникнути відповідальності.

Тому, суд приходить до висновку про те, що останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, на думку суду буде недостатнім для запобігання тому, щоб підозрюваний не вчинив інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відносно підозрюваного належить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, суд вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, достатньою є застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме - 169 440 грн. 00 коп.

Керуючись вимогами ст.ст. 40,131,132,176-178,183,184,194,197 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою строком з 15 жовтня 2020 року по 13 грудня 2020 року.

Визначити розмір застави 169 440 грн. 00 коп. В разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває справа, до прокурора або в суд за першим викликом; не відлучатися за межі м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк два місяці, після звільнення з-під варти.
На ухвалу можу бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1