ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/8140/16-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/327/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122, ч.1 ст.296, ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА
Іменем України

22 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника, прокурора та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.12.2017 стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з вищою освітою, раніше не судимий, не одружений, непрацюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за:
-ч. 1 ст. 125 КК України до громадських робіт строком 200(двісті) годин;

- ч. 1 ст. 122 КК України до 2(двох) років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 296 КК України до 1(одного) року 6(шести) місяців обмеження волі.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів 2(два) роки позбавлення волі.

Згідно вироку, 16.06.2016 о 23год. 30хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у дворі б.№29 по вул. Кібальчича в м. Харкові, став ініціатором сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з його знайомим ОСОБА_10 . Саме в той час у нього виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 спочатку підійшов до ОСОБА_10 , а потім, діючи умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину дерев`яну палку, підібрану ним на місці подій, передбачаючи настання небезпечних наслідків, наніс один удар в область лівої ключиці потерпілому. Потім, продовжуючи свої протиправні дії, наніс палкою один удар в ділянку правого ліктьового суглобу, один удар в праву частину грудної клітини та один удар в ділянку потиличної частини голови. Від отриманих ударів потерпілий впав на землю та втратив свідомість. Після цього ОСОБА_8 припинив побиття ОСОБА_10 та з місця скоєння злочину зник, та, байдуже відносячись до можливого настання наслідків у вигляді спричинення останньому будь-якого ступені тяжкості ушкоджень, залишив потерпілого лежати на землі. Того ж дня ОСОБА_10 співпрацівниками швидкої медичної допомоги доставлено до 4-ї ХМКЛШНМД, де йому надано кваліфіковану медичну допомогу. Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_10 закриту травму верхнього плечового поясу у вигляді поперечного перелому акроміального краю лівої ключиці без зміщення, забиту рану в правій скроневій ділянці, синець на передній поверхні правого плечового суглобу з переходом на праву передню поверхню грудей в області проекції 2-го ребра. За ступенем тяжкості закрита травма ліктьового верхнього плечового поясу у вигляді поперечного перелому акроміального краю лівої ключиці без зміщення відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я понад трьох тижнів. Всі інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

08.08.2016 о 20год. ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу продуктового кіоску, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Кібальчича 21, де помітив малознайому йому ОСОБА_9 , яка спілкувалась зі своїми подругами. Саме в той час у ОСОБА_8 виник умисел на вчинення хуліганських дій у відношенні ОСОБА_9 . Далі ОСОБА_8 , діючи із хуліганських мотивів, порушуючи громадський порядок та існуючі в суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, бажаючи протиставити себе суспільству, прагнучи самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з винятковим цинізмом та особливою зухвалістю, незважаючи на зауваження присутніх на місці події громадян, а також на те, що ОСОБА_9 є жінкою старшою за нього віком, на протязі декількох хвилин висловлювався непристойно на її адресу, супроводжуючи це ненормативною лексикою, при цьому він, використовуючи в якості знаряддя злочину фрагмент асфальту, підібраний ним на місці події, безпричинно, прицільно кинув його в ОСОБА_9 , спричинивши тілесні ушкодження в ділянці правої грудної клітини. ОСОБА_8 вчиняв всі дії протягом 5-7хв., які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямованої на вчинення хуліганства. Після цього ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 сінець на правій молочній залозі, який відноситься до легких тілесних ушкоджень.

16.08.2016 о 21год. 30хв. ОСОБА_8 знаходився разом із раніше йому знайомою ОСОБА_11 за місцем мешкання останньої у житловій кімнаті приватного будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Саме в той час між ним та ОСОБА_11 на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт. В ході сварки ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , використовуючи свою фізичну перевагу, схопив її обома руками за кисть лівої руки та силою почав її викручувати. Надалі, ОСОБА_8 , продовжуючи свої дії, завів ліву руку потерпілої за спину, а потім силою почав заводити її до потиличної частини голови. При цьому ОСОБА_11 передньою частиною тулуба лежала на ліжку обличчям вниз. Після цього дії ОСОБА_8 відносно ОСОБА_11 були припинені у зв`язку з тим, що потерпіла вирвалась від нього та змогла вибігти з будинку. В результаті дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_11 синці на голові, садна на тілі, синця на лівій нозі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційних скаргах:

-прокурор, з урахуванням доповнень до апеляційної скарги, просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт, за ч. 1 ст. 122 КК України - 2 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 296 КК України 4 роки обмеження волі; на підставі ч. 5 ст .74 КК України та п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. В обґрунтування скарги вказав, що судом першої інстанції недостатньо враховані ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчинених злочинів, конкретні обставини їх вчинення, спричинені наслідки та дані про особу обвинуваченого, який вину не визнав та не розкаявся. Просить врахувати позицію потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які просили призначити обвинуваченому найсуворіше покарання. Зазначив, що злочин за ч. 1 ст. 125 КК України обвинуваченим вчинено 16.08.2016 року та згідно з положеннями ст. 49 КК України, ОСОБА_8 підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного за скоєння даного кримінального правопорушення;

-захисник просить змінити вирок, застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, призначивши покарання на розсуд суду. Вказав, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через суворість. Звертає увагу, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, перебування обвинуваченого під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння нічим не доведено. Також вказав, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся, що повинно бути враховано, як обставини, що пом`якшують покарання. ОСОБА_8 є сиротою, проживає з бабкою та дідом похилого віку, за якими він доглядає, страждає на хронічний гепатит С, потерпілі не наполягали на позбавленні волі обвинуваченого;

-потерпіла ОСОБА_9 просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт, за ч. 1 ст. 122 КК України - 2 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 296 КК України 5 років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. Зазначила, що призначене районним судом покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. Зазначила, що в судовому засіданні вона наполягала на призначенні найсуворішого покарання, у обвинуваченого відсутня критична оцінка своєї поведінки, він не приніс вибачення, скоїв 3 злочини на короткий проміжок часу, нехтує громадським порядком, має незадовільну характеристику за місцем проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача та потерпілої, а проти апеляційної скарги захисника заперечував, вислухавши думку обвинуваченого та захисника, які заперечували проти апеляцій прокурора та потерпілої та просили задовольнити апеляційну скаргу захисника; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилась, була повідомлена належним чином, просила розглядати справу за її відсутності.
Колегія суддів, вислухавши усіх учасників судового розгляду, ухвалила проводити судове засідання за відсутності потерпілої ОСОБА_9 .
Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок районного суду в межах апеляційних скарг, а саме в частині правильності призначення покарання.

Покарання призначається відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
При призначенні покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, відношення ОСОБА_8 до скоєного, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, раніше не судимий, не працює, має незадовільну характеристику за місцем проживання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнав скоєння злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт, ч. 1 ст. 122 КК України - 2 років позбавлення волі, ч. 1 ст. 296 КК України 1 року 6 місяців обмеження волі, в силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів 2(два) роки позбавлення волі, з чим погоджується й колегія суддів апеляційного суду.
Суд першої інстанції при призначенні покарання дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, в тому числі й ті, на які містяться посилання в апеляційних скаргах, прийняв до уваги відсутність обставин, які пом`якшують покарання, та наявність обставини, що його обтяжує, та призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, що відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Наведені обставини спростовують доводи захисника, прокурора та потерпілої про призначення занадто суворого/м`якого покарання, необхідність застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України.
Посилання захисника на наявність у обвинуваченого дідуся та бабусі похилого віку жодним чином не підтверджено та не спростовує висновки районного суду щодо виду та розміру призначеного покарання.
Вчинення обвинуваченим злочинів у стані алкогольного сп`яніння підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_12 .
Обставини, що пом`якшують покарання, відсутні. При розгляді кримінального провадження обвинувачений не визнав своєї вини та не розкаявся.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції в частині призначеного покарання, підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого або більш суворого покарання, застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України - немає.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводом апеляційної скарги прокурора про необхідність звільнення обвинуваченого від покарання за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Так, злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, обвинувачений вчинив 16.08.2016, санкція статті обвинувачення передбачає максимальний вид покарання у виді виправних робіт; злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України, обвинувачений вчинив 08.08.2016, санкція статті обвинувачення передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі до 5 років.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Таким чином, з часу вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 296 КК України, минулі строки притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У зв`язку з наведеними обставинами та керуючись зазначеними вимогами закону, колегія суддів дійшла висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Крім цього, з вироку слід виключити посилання суду про призначення покарання за сукупністю злочинів згідно з ч.1 ст.70 КК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_9 , захисника залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.12.2017 стосовно ОСОБА_8 в частині засудження ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 296 КК України скасувати та звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, провадження по справі в цій частині закрити.
Змінити цей же вирок, виключити з нього посилання на застосування положень ч. 1 ст. 70 КК України та призначення покарання за сукупністю злочинів.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді