Справа № 458/266/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 м. Турка

Слідчий суддя Турківського районного Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 01.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000098, відомості про яке внесені до ЄРДР 09.04.2019 за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України,
встановив:
16.10.2020 на розгляд слідчого судді надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 , в якій просить поновити строк на звернення до суду та скасувати постанову слідчого СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 01.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000098 від 09.04.2019 за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки у кримінальному провадженні є два протилежні висновки експерта, протиріччя між якими у ході досудового розслідування не усунені шляхом призначення комісійної судово-медичної експертизи, не надано належної оцінки показанням потерпілого та свідків. Строк для подання скарги пропущений потерпілим з поважних причин.

У судовому засіданні представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з наведених у ній доводів. Вважає, що викладені в оскаржуваній постанові висновки є невірними та не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає, що для повного та об`єктивного проведення досудового розслідування слідчому необхідно було призначити комісійну судово-медичну експертизу, яка б усунула протиріччя між двома висновками, які є в матеріалах кримінального провадження. Щодо пропущеного строку звернення до суду зі скаргою зазначив, що потерпілий є особою похилого віку 87 років і з урахуванням запроваджених на території України карантинних заходів та обмежень, він з об`єктивних підстав не зміг звернутись вчасно за правовою допомогою.

Слідчий СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 проти скарги заперечив, зазначив, перший висновок експерта підтверджував наявність тілесних ушкоджень, а вже другий висновок був наданий з урахуванням обставин, на які вказував потерпілий, і такі висновки не суперечать один одному, а другий висновок доповнює перший. Просив у задоволенні скарги відмовити.

Прокурор ОСОБА_4 також просив у задоволенні скарги відмовити, постанова слідчого є законною і прийнята відповідно до встановлених фактичних обставин справи. Просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи та заперечення скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Дана скарга подана представником потерпілого адвокатом як належним суб`єктом звернення до суду зі скаргою в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Водночас у скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на звернення до суду з цією скаргою, так як такий пропущено з поважних причин.

Скарга на таке рішення у відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України може бути подана особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, а якщо рішення оформляється постановою, то строк подання скарги починається з дня отримання особою його копії.

З аналізу положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України видно, що особа, яка подала скаргу після закінчення строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, вправі порушити питання про поновлення цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Вирішуючи питання про поновлення строку слідчий суддя виходить з наступного.

Поважними причинами пропущеного строку на звернення до суду зі скаргою, представник потерпілого зазначає запроваджений на території України карантин, похилий вік особи, яка подала скаргу.

Постановою Кабінету міністрів України «По запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» від 11.03.2020 року №211 в Україні запроваджено загальнонаціональний карантин для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2. Карантин було визнано форс-мажорними обставинами.

ОСОБА_6 , будучи особою похилого віку 87 років, перебуває у зоні ризику осіб, які хворіють на коронавірусну хворобу COVID-19, потребував самоізоляції, у зв`язку з чим був за об`єктивних обставин позбавлений можливості звернутись за правовою допомогою.

Відтак, з урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає істотними вказані вище обставинами, пов`язані з карантинними обмеженнями, які спричинили об`єктивні перешкоди для ОСОБА_6 у своєчасному зверненні до суду зі скаргою в строк, визначений законом, а тому є достатні підстави для поновлення пропущеного строку на звернення до суду.

Вирішуючи скаргу по суті, слідчий суддя встановив наступне.

СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП України у Львівській області розслідувалось кримінальне провадження №0000098, відомості про яке внесені до ЄРДР 09.04.2019 за ознаками ч. 1 ст. 122 КК Українипро можливе спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Постановою слідчого СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_5 від 01.04.2020 це кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Закриваючи провадження, слідчий зробив висновок, що в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Такі висновки слідчого на думку слідчого судді є передчасними і закриття провадження здійснено без достатніх для цього правових підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, а в даному випадку постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Відтак, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки доказів (показань, речових доказів, документів, висновків експерта) у їх сукупності.

В порушення вказаних вище вимог, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_5 прийняв його передчасно, так як не вжив усіх передбачених законом заходів для забезпечення повного та об`єктивного досудового розслідування.

Так, у матеріалах кримінального провадження містяться два висновки експерта - № 024/2019 від 17.05.2019, згідно з яким тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 могли утворитись 09.04.2019 від удару вилами, та висновок № 013/2020 від 13.02.2020, згідно з яким виявлений у ОСОБА_6 перелом малогомілкової кістки не міг утворитись від удару тупим предметом (в тому числі і вилами) по гомілці.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий взяв до уваги саме висновок № 013/2020 від 13.02.2020, водночас жодним чином не мотивував такого свого рішення, не надав оцінки цьому висновку з урахуванням наданого експертом першого висновку від 17.05.2019.

Слідчий та прокурор під час розгляду скарги вказали, що вказані висновки не суперечать один одному, другий висновок наданий експертом з урахуванням показань потерпілого, механізму спричинення тілесних ушкоджень, тощо, однак, таких доводів та оцінки вказаним процесуальним документам не надано в постанові про закриття кримінального провадження, тоді як слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення.

Також, слідчим у постанові вказані пояснення свідків, однак таким не надано правової оцінки, не спростовано розбіжностей у показаннях, зокрема свідка ОСОБА_7 , яка вказувала, що бачила ОСОБА_8 ,. який з вилами перескакував через паркан її батька 09.04.2019 під час конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 об 11.00-11.30 год., та свідків ОСОБА_9 , яка стверджувала, що до 13.00 год. була з сином ОСОБА_8 в м. Турка. Такі показання не перевірені слідчим, що необхідно для встановлення дійсних обставин справи.

Окрім цього, за наявності висновку експерта про виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , слідчим не вчинено необхідних слідчих дій для встановлення обставин виникнення таких ушкоджень, зокрема з урахуванням, як зазначає слідчий, відсутності прямих свідків події, розбіжності у показаннях свідків, шляхом призначення комісійної судово-медичної експертизи, яка б надала відповідь щодо способу та механізму утворення перелому у ОСОБА_6 , за умови виключення утворення такого перелому від удару тупим твердим предметом (в тому числі і вилами).

Окрім цього, в оскаржуваній постанові відсутня правова оцінка встановлених фактичних обставин кримінального провадження відповідно до правової кваліфікації складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме щодо об`єкту, об`єктивної та суб`єктивної сторони, суб`єкту.

З урахуванням викладеного, наведені обставини свідчать про однобічність та неповноту проведеного досудового розслідування, і як наслідок прийняття передчасного висновку про закриття кримінального провадження без з`ясування всіх обставин справи, правової оцінки зібраних доказів та відсутності необхідної мотивації прийнятого рішення.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Здійснюючи функцію контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя вбачає факти, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про його закриття, висновки та процесуальне рішення слідчого є передчасними

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_6 необхідно задовольнити, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.

Керуючись ст. 303, 304,306, 307 КПК України,

ухвалив:
Поновити ОСОБА_6 строк для подання скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 задовольнити .

Постанову слідчого СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 01.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000098 від 09.04.2019 за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000098 від 09.04.2019 за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України повернути до СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1