Справа № 192/1341/20
Провадження № 1-в/192/423/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ

Початок строку: 16.07.2019 року

Кінець строку: 16.08.2022 року

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відео конференції) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ, яке в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.

У судове засідання представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» не з`явився, повідомлені про місце та час розгляду клопотання належним чином, згідно поданої заяви просять розглядати клопотання у їх відсутність.

Враховуючи, положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Суд, вислухавши прокурора та засудженого, дослідивши додані до клопотання матеріали вважає, що в задоволені клопотання слід відмовити з таких підстав.

Згідно вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України частково (2 роки і 1 місяць) приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточно призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, згідно з яким було внесені зміни до КК України, якими було пом`якшено покарання за певні кримінальні правопорушення та декриміналізовано певні кримінальні правопорушення.

Так, з 01 липня 2020 року встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Разом з тим, будь-яких змін до ч. 2 ст. 185 КК України в частині пом`якшення чи декриміналізації, вказаним Законом не внесено.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Згідно ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання стосовно приведення вироку у відповідність до Закону суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст. 5 КК України дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст. 72 КК України.

Оскільки призначене вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, перевищує санкцію статті після набрання чинності Закону № 2617-VIII, тому суд вважає, що призначене покарання може бути пом`якшеним до 5 років обмеження волі.

Суд вважає, що у разі здійснення перерахунку строку покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, яка діє на час розгляду подання, за правилами ч. 1 ст. 72 КК України, становище засудженого ОСОБА_3 не покращиться.

Так, у зв`язку з тим, що покарання за ч.1 ст. 309 КК України на час розгляду клопотання становить 5 років обмеження волі, а приєднана частина такого покарання до покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2019 року становить 1 рік позбавлення волі, тому покарання з ч. 1 ст. 309 КК України може бути перераховано на 4 роки 2 місяці обмеження волі. З перерахунком за правилами ст. 74 КК України остаточний строк покарання буде становити 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Тому суд вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі викладеного, ч.ч. 2, 3 ст.74 КК України, керуючись ст.ст. 5, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий: суддя ОСОБА_1