ЄУН № 337/5075/20
Провадження № 1-кс/337/904/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , суб`єктів кримінального провадження слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001612 від 24.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, стосовно якого: 30.09.2020 р. до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, скеровано обвинувальний акт за ч. 1 ст. 185 КК України, 23.11.2020 р. до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження № 0001612, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2020 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України .

Підозрюваний ОСОБА_6 до приміщення суду доставлений конвоєм.

В обґрунтування заявленого клопотання органом досудового розслідування зазначено, що

24 листопада 2020 року о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, достовірно знаючи, що його дії можуть бути помічені іншими особами, через незачинені пасажирські двері, проник до салону автомобіля марки «Volkswagen LT 35 D» в кузові білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований біля зупинки громадського транспорту «пр. Ювілейний», навпроти будинку №20 по пр. Ювілейному в м. Запоріжжя, звідки відкрито із коробки, яка розташована біля водійського сидіння, відкрито заволодів грошовими коштами у розмірі 635 гривень, при цьому незаконні дії ОСОБА_6 були помічені потерпілим ОСОБА_7 , який одразу намагався вжити заходів до затримання останнього, однак ОСОБА_6 з викраденим майном зник з поля зору потерпілого, але був затриманий працівниками поліції біля будинку № 12 по пр. Ювілейному в м. Запоріжжя.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001612 від «24» листопада 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, кваліфіковане як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

24 листопада 2020 року, о 17 годині 26 хвилин (фактичний час затримання 15 год. 15 хвил.) ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

25.11.2020 р. слідчим СВ Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 КПК України, ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

Орган досудового розслідування приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_6 , в слідчі органи та суд, з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що відсутні ризики, на які посилається орган досудового розслідування, підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, тому просить слідчого суддю в задоволенні клопотання відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю підтримав позицію свого захисника та просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.

24 листопада 2020 року, о 17 годині 26 хвилин (фактичний час затримання 15 год. 15 хвил.) ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

25.11.2020 р. слідчим СВ Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 КПК України, ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

26.11.2020 року об 11 годині 00 хвилин підозрюваному ОСОБА_6 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та наявні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , є особою , яка не має постійного місця роботи, що свідчить про те, що вчинення корисливих кримінальних правопорушень є єдиним джерелом доходу. Перебуваючи на волі ОСОБА_6 , може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, що ризиком , передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України, вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 на протязі нетривалого часу вчинив ряд кримінальних правопорушень. Так, 30.09.2020 р. до Хортицького районного суду м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто за обвинуваченням у вчиненні проступку. Вже 23.11.2020 р. до Хортицького районного суду м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто за обвинуваченням у вчиненні нетяжкого злочину. Не дивлячись на це, вже 24.11.2020, тобто на наступний день, ОСОБА_6 вчиняє новий більш тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, в порушення наведеної норми процесуального права, прокурором в судовому засіданні не доведено існування тих ризиків, на які він посилається в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися факторами, пов`язаними з характером особи, її моральністю, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною 4 статті 194 КПК України передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини , передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини , передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті , слідчий суддя , суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той , який зазначений у клопотанні . а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки , передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак слідчим суддею враховується і особу підозрюваного, який є раніше не судимим, має постійне місце проживання та реєстрації в м. Запоріжжі, що виключає його можливість переховуватись від органу досудового розслідування.

Аналізуючи обставини справи, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя приходить до висновку, що в даній конкретній справі, найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного ОСОБА_6 може бути цілодобовий домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001612 від 24.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Звільнити з-під варти в залі суду підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, громадянину України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування та суду в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_6 що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Згідно ч. 3 ст. 181 КПК України копію ухвали про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту надіслати до структурного підрозділу Хортицького ВП ДВП ГУНП у Запорізькій області для негайної постановки на облік, про що у встановлений законом строк суд повідомити слідчого суддю Хортицького районного суду м. Запоріжжя .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області.
Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , встановити на два місяці, тобто до 26 січня 2021 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1

26.11.2020