Справа № 152/408/20
У Х В А Л А

іменем України

16 листопада 2020 року м. Шаргород

Справа №152/408/20

Провадження №1-кп/152/51/20

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

- клопотання прокурора ОСОБА_4 від 16.11.2020 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

з участю:

сторін кримінального провадження

зі сторони обвинувачення:

начальника Шаргородського

відділу Жмеринської

місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

В провадженні Шаргородського районного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою суду від 15.06.2020 року змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який постановлено здійснювати цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 ; строк дії ухвали визначено протягом двох місяців починаючи з 19 години 15.06.2020 року до 15.08.2020 року включно; застосовано до обвинуваченого строком на два місяці носіння електронного засобу контролю та покладено обов`язки: 1) прибувати за кожним викликом до Шаргородського районного суду Вінницької області; 2) цілодобово не залишати місце проживання в квартирі АДРЕСА_2 , без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання; 4) носити електронний засіб контролю (а.с.113-119 т.1).

У судовому засіданні 27.07.2020 року та 21.09.2020 року судом задоволено письмові клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовжено строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, який постановлено здійснювати цілодобово за адресою: АДРЕСА_3 ; строк дії ухвал визначено протягом двох місяців, відповідно, починаючи з 27.07.2020 року до 27.09.2020 року та з 21.09.2020 року до 21.11.2020 року; застосовано до обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці носіння електронного засобу контролю; покладено на ОСОБА_3 строком на два місяці, обов`язки: 1) прибувати за кожним викликом до Шаргородського районного суду Вінницької області; 2) цілодобово не залишати місце проживання в квартирі АДРЕСА_2 , без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання; 4) носити електронний засіб контролю (а.с.232-234 т.1, 121-123 т.2).

Ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту передано для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого до Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області (а.с.130 т.1).

У судовому засіданні 16.11.2020 року прокурор ОСОБА_4 подала письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 (а.с.153-156 т.2).

Клопотання мотивує тим, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ст.177 КПК України, вказані при обранні запобіжного заходу, залишилися.

Крім того, прокурор, обґрунтовуючи клопотання, зсилається на те, що ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, законних джерел доходів, соціальних зв`язків, неодружений, не має утриманців, заходів щодо пошуків роботи не здійснює, тому може вчиняти кримінальні правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 під час судового розгляду підтримала клопотання і просить його задовольнити, враховуючи, що стороною захисту подано заяви про провокацію злочину та про визнання недопустимими ряду доказів, щодо яких сторона обвинувачення бажає подати заперечення у письмовому вигляді, що є підставою для відкладення судового засідання, а також судове засідання необхідно відкласти для витребування нею і огляду у судовому засіданні речових доказів, у зв`язку із чим кримінальне провадження не може бути розглянуте до закінчення строку дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо продовження строку запобіжного заходу, але заперечували щодо обґрунтування клопотання відсутністю у обвинуваченого соціальних зв`язків, відсутністю роботи і не здійсненням спроб щодо працевлаштування, зсилаючись на перебування обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили пом`якшити запобіжний захід та визначити домашній арешт у нічний час доби, зсилаючись на те, що обвинуваченим жодного разу не порушувалися умови запобіжного заходу.

Розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_4 , вислухавши думки сторін кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала (ст.350 КПК України).

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 застосований за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Так, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду від 02.03.2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.с.29-31 т.1).

На підставі ухвали Шаргородського районного суду від 27.04.2020 року за наслідками підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 25.06.2020 року включно (а.с.34-38 т.1).

Ухвалою суду від 15.06.2020 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 і змінено ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який постановлено здійснювати цілодобово (а.с.113-119 т.1).

Крім того, ухвалами суду від 27.07.2020 року та від 21.09.2020 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під домашнім арештом до 27.09.2020 року та до 21.11.2020 року (а.с.232-234 т.1, 121-123 т.2).

Таким чином, строк тримання ОСОБА_3 під домашнім арештом закінчується 21.11.2020 року.

Частиною 6 ст.181 КПК України встановлено, що строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шість місяців.

Таким чином, сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шість місяців лише під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Отже, главою 28 КПК України, в тому числі, ст.331 КПК України, не врегульовано питання щодо сукупного строку тримання особи під домашнім арештом під час судового розгляду.

Частиною ч.6 ст.9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З вказаних підстав суд вважає, що при вирішенні питання про продовження строку домашнього арешту слід керуватися правилами ст.199 КПК України щодо порядку продовження запобіжного заходу, до якої відсилає ч.6 ст.181 КПК України, та ст.197 КПК України щодо строку дії ухвали про тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, зокрема п.2 ч.3 якої встановлено, що сукупний строк тримання під вартою у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів не може перевищувати дванадцяти місяців, що не суперечить і вимогам абз.2 ч.3 ст.331 КПК України, яка зобов`язує суд до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір шкоди; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Прокурор у клопотанні зсилається на наявність ризиків, встановлених п.п.1, 5 ст.177 КПК України.

Так, судове провадження у цьому кримінальному провадженні не може бути завершене до спливу строку тримання обвинуваченого під домашнім арештом, оскільки стороною захисту подано заяви про провокацію злочину та про визнання недопустимими доказів, які в судовому засіданні приєднані до матеріалів кримінального провадження (а.с.157-158, 159-161 т.2), заперечення щодо яких прокурор ОСОБА_4 бажає висловити у письмовій формі.

До того ж, судом було задоволено клопотання прокурора про дослідження речових доказів, які не доставлені в судове засідання.

Вказані обставини дають підстави для відкладення судового розгляду, відтак, судове провадження не може бути завершене до спливу строку тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

Разом з тим, суд вважає, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення через непрацевлаштування обвинуваченого, невжиття заходів щодо пошуків роботи необґрунтований прокурором належними доказами.

Так, обвинувачений перебуває під цілодобовим домашнім арештом, у зв`язку із чим безпідставним є ствердження прокурора про небажання останнього працевлаштуватися.

Також, суд вважає безпідставним ствердження прокурора про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, оскільки судом встановлено, що обвинувачений позитивно охарактеризований за місцем проживання (а.с.99 т.1), що свідчить про відсутність асоціальної поведінки в минулому, має постійне місце проживання (а.с.82, 87 т.1), має родину матір, батька, брата, з якими проживає (а.с.87 т.1), тобто міцні соціальні зв`язки, які є достатніми стримуючими факторами.

Проте, суд вважає, що ризик переховування ОСОБА_3 від правосуддя наявний, навіть враховуючи, що ним не порушувалися умови застосованого щодо нього запобіжного заходу, тому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім стримуючим засобом від можливого ухилення обвинуваченого від правосуддя.

Відтак, суд не вбачає підстав для пом`якшення умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 331, 350, 369, 372, 395, 197, 199 КПК України, суд

ухвалив:

Розгляд справи відкласти на 21 грудня 2020 року на 10 годину в залі судових засідань №1 Шаргородського районного суду.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строком на два місяці застосований ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 15.06.2020 року та продовжений ухвалою суду від 21.09.2020 року запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснювати цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали визначити протягом двох місяців починаючи з 16.11.2020 року до 16.01.2021 року включно.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці носіння електронного засобу контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці, обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до Шаргородського районного суду Вінницької області;

2) цілодобово не залишати місце проживання в квартирі АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

4) носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого до Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Органу Національної поліції негайно поставити обвинуваченого ОСОБА_3 на облік, застосувати електронний засіб контролю, про що повідомити Шаргородський районний суд.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 негайно після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1