233 Справа № 233/3341/18
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданням Костянтинівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про приведення вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2019 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого менеджером з продажів ТОВ «Донбасс - експорт», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у відповідність до вимог Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII , -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.309, ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та звільнено від його відбування на підставі ст.ст.75,76 КК України із іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 28 травня 2019 року та перебуває на виконанні у Костянтинівському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області.

У своєму поданні Костянтинівський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області ставить питання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VІІІ в частині призначеного засудженому покарання.

Представник уповноваженого органу з питань пробації в судовому засіданні подання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор і засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення подання і приведення вироку суду у відповідність с Законом.

Суд, дослідивши подання та додані матеріали, з`ясувавши думку прокурора, представника уповноваженого органу з питань пробації і засудженого, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020 року, санкцію ч.1 ст.309 КК України викладено в такій редакції: «карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років» та санкцію ч.1 ст.185 КК України викладено в такій редакції: «карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Положеннями п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

При цьому норма ч. 6 ст. 72 КК України передбачає, що встановлені в частині 1 цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання стосовно приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, з метою забезпечення виконання судового рішення та виконання вимог ст.5 КК України, суд дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст. 72 КК України.

При цьому, оскільки іспитовий строк, встановлений засудженому ОСОБА_5 вироком суду, не закінчився, засуджений не звільнений судом від призначеного покарання та відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України та п. 1 ст. 89 КК України визнається таким, що має судимість, тому належить до осіб, на яких поширюється дія ст. 5 КК України.

Також судом не встановлено обставин, відповідно до яких засуджений ОСОБА_5 належить до кола осіб, визначених ч.3 ст.61 КК України, до яких не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Окрім того, ст.75 КК України не виключає можливості звільнення особи від відбування покарання з випробуванням при призначенні їй покарання у виді обмеження волі.

Таким чином, оскільки призначене засудженому ОСОБА_5 вищевказаним вироком покарання перевищує санкції ч.1 ст.309 та ч.1 ст.185 КК України, після набрання чинності Закону №2617-VIII, призначене останньому покарання у виді позбавлення волі підлягає заміні на більш м`який вид покарання у виді обмеження волі, за правилами, встановленими частиною першою статті 72 КК України, відповідно до яких одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

При цьому, раніше визначений ОСОБА_5 іспитовий строк судом не змінюється та підлягає обрахуванню з моменту проголошення вищезазначеного вироку, як це передбачено частиною 1 статті 165 КВК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537-539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання Костянтинівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про приведення вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2019 року відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2019 року та вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки, за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно вважати ОСОБА_5 засудженим до покарання у вигляді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1