Справа № 199/521/21
УХВАЛА
іменем України

01.02.2021

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргуОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області та прокурора у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України у кримінальному провадженні №0000054 від 23.01.2021,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданою скаргою Амур Нижньодніпровським відділенням поліції ДВП ГУНП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001316 від 23.06.2020. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «ЗАЗ 1102» р/н НОМЕР_1 , 1993 р.в., ручкою вписаний VIN автомобіля. Як зазначається заявником у скарзі, до цього часу арешт на майно не накладений, автомобіль перебуває на території Амур-Нижньодніпровського ВД ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим майно підлягає поверненню.

Розглянув скаргу про повернення тимчасово вилученого майна, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Як встановлено слідчим суддею на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2021 р. клопотання про арешт майна (кримінальне провадження №0000054 від 23.01.2021) повернуто прокурору.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Як встановлено слідчим суддею, арешт на вилучене майно слідчим суддею не був накладений, тимчасово вилучене майно не повернуто особі, що вочевидь свідчить про обґрунтованість заявлених вимог у скарзі в частині вимоги про повернення тимчасово вилученого майна за вказаним у скарзі адвоката переліком.
Керуючись ст.ст. 9, 26, ч. 1 ст. 110, п. 1 ч. 1 ст. 303, п. 3 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 369- 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області та прокурора у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України у кримінальному провадженні №0000054 від 23.01.2021 задовольнити.

Зобов`язати слідчого Амур - Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000054 від 23.01.2021, повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово вилучене 23.01.2021 р. майно за наступним переліком:

1)транспортний засіб «ЗАЗ 1102» р/н НОМЕР_1 , 1993 р.в.;

2)свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ЗАЗ 1102» р/н НОМЕР_1 та ключі від нього.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1