Справа № 487/4843/20
Провадження № 1-кс/487/5383/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вилкове Кілійського району Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, що займає посаду начальника митного поста «Ізмаїльський» Одеської Митниці Держмитслужби, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

01.09.2020 року слідчий Першого Слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих прокуратури Одеської област ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом голови Державної митної служби України ОСОБА_7 за № 213-о від 03.12.2019 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби України.

Згідно з приміткою до статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом, а тому ОСОБА_4 , будучи начальником митного посту «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби є службовою особою.

Крім того, на ОСОБА_4 поширюється дія статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», з урахуванням чого він є працівником правоохоронного органу та відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише в межах повноважень та способами, які передбачені Конституцією України та Законами України.

Крім того, з урахуванням приписів ст.. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014, ОСОБА_4 також є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до посадової інструкції начальника митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби начальник митного поста, серед іншого, виконує наступні обов`язки:

- вжиття, у межах компетенції, заходів щодо запобігання та протидії корупції, контроль за їх реалізацією;

- забезпечення додержання працівниками митного поста виконавської дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, вимог нормативно-правових актів х охорони праці, правил пожежної безпеки, розгляд скарг на дії працівників митного поста, оцінка результатів роботи, ділових якостей працівників при виконанні покладених на митний пост завдань;

- організація та контроль здійснення працівниками митного поста правильності класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності, правильності визначення митної вартості товарів, , визначення країни походження та застосування декларантом податкових пільг, здійснення контролю за повнотою та своєчасністю сплати митних платежів

Згідно з пунктом 1 Положення «Про державну митну службу», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 06 березня 2019 р. № 227 - Державна митна служба України (Держмитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Пунктом 34-1 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, передбачено що органи доходів і зборів це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.

Згідно з пунктом 1.1. Положення про Митний пост «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби, митний пост є структурним підрозділом Одеської митниці Держмитслужби.

Пункт 3 Положення Про державну митну службу України визначає, що одним з основних завдань Держмитслужби України є забезпечення реалізації державної митної політики, зокрема забезпечення митної безпеки та захисту митних інтересів України і створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, збереження належного балансу між митним контролем і спрощенням законної торгівлі.

Крім того, відповідно до підпункту 12 пункту 4 Положення, Держмитслужба відповідно до покладених на неї завдань впроваджує спрощені митні процедури відповідно до законодавства та сприяє створенню умов для полегшення торгівлі, сприяння транзиту, збільшення товарообігу та пасажиропотоку через митний кордон України.

Відповідно до частини 1 статті 377 Митного кодексу України товари за товарними позиціями 8704 згідно з Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом.

Товаром за товарною позицією 8704 згідно з Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності - є автомобілі легкові та інші транспортні засоби призначені головним чином для перевезення людей, включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що співробітники Одеської митниці Держмитслужби України, у т.ч. митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби, за попередньою змовою між собою та митним брокером створили протиправну схему по систематичному вимаганню та одержанню неправомірної вигоди від фізичних осіб за безперешкодне митне оформлення в режимі «імпорт» транспортних засобів з іноземною реєстрацією.

Так, начальник митного поста Ізмаїльський Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 , на виконання створеної злочинної схеми та умислу, здійснював діяльність, направлену на отримання неправомірної вигоди для себе, шляхом отримання грошових коштів від громадян за безперешкодне митне оформлення в режимі «імпорт» транспортних засобів з іноземною реєстрацією.

Встановлено, що ОСОБА_4 , діючи всупереч взятих на себе обов`язків працівника правоохоронного органу, маючи повну вищу освіту, у зв`язку з чим достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , тривалий час був приватним підприємцем та директором юридичної фірми «Автокар», що займалась підготовкою документів для ввезення транспортних засобів із іноземною реєстрацією на митну територію України, та на теперішній час отримує заробіток шляхом консультації з приводу митного оформлення таких транспортних засобів та супроводження митного оформлення.

У ході митного оформлення транспортних засобів 22.05.2020 він звернувся до працівників МП «Ізмаїльський», а саме до начальника вказаного поста з метою митного оформлення транспортних засобів.

Після звернення ОСОБА_8 до МП «Ізмаїльський» у начальника МП «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 та головного державного інспектора ВМО № 1 МП «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_9 та виник злочинний умисел, направлений на незаконне особисте збагачення шляхом отримання від ОСОБА_10 , який звернувся для митного оформлення транспортних засобів, неправомірної вигоди за безперешкодне митне оформлення.

З цією метою ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 , що для організації належного митного оформлення усіх транспортних засобів, що оформлюються ОСОБА_10 , останньому необхідно контактувати з головним державним інспектором ВМО № 1 МП «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_9 .

У свою чергу ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з метою отримання неправомірної вигоди повідомила ОСОБА_10 , що за належне митне оформлення транспортного засобу рядового сегменту, він повинен передавати їй грошові кошти в еквіваленті 100 доларів США за митне оформлення 1 (одного) транспортного засобу. За митне оформлення транспортного засобу еліт-класу сума неправомірної вигоди визначається індивідуально.

У подальшому, начальник МП «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 та головний державний інспектор ВМО № 1 МП «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_9 на виконання спільного умислу та з метою прикриття своєї протиправної діяльності залучили до протиправної схеми щодо отримання неправомірної вигоди у якості пособника, на якого було покладено функцію з отримання грошових коштів та передачі їх працівникам ПМ «Ізмаїльський» директора ТОВ «Аванта Ексіма» ОСОБА_11 , який надає брокерські послуги.

Так, діючи за вказівкою ОСОБА_9 , ОСОБА_11 29.06.2020 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що у подальшому усі розрахунки з працівниками МП «Ізмаїльський» Одеської митниці ДМС ОСОБА_10 необхідно проводити з ним, із розрахунку 100 доларів США для працівників митниці та 50 доларів США за його брокерські послуги.

На виконання незаконних вимог ОСОБА_9 , що діяла за попередньою змовою з ОСОБА_4 , 03.07.2020 ОСОБА_10 перерахував через банківський термінал «ПриватБанк» на картковий рахунок ОСОБА_11 НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 4000 гривень у якості еквівалента 150 доларів США за безперешкодне митне оформлення автомобілю:

- VolksWagen Kombi, 2011 р.в., VIN НОМЕР_2 , за електронною митною декларацією № UA 500360/2020/001111, з яких грошові кошти в еквіваленті 100 доларів США, призначались ОСОБА_4 та ОСОБА_12 за безперешкодне митне оформлення зазначеного вище транспортного засобу, що станом на 03.07.2020 згідно офіційного курсу НБУ складало 2 718 гривень.

У подальшому, 04.08.2020, ОСОБА_10 , виконуючи незаконні вимоги ОСОБА_9 , що діяла за попередньою змовою з ОСОБА_4 , за місцем роботи ОСОБА_11 у офісі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , передав ОСОБА_11 300 доларів США за митне оформлення 2 транспортних засобів, а саме:

- Hyundai Santa Fe, 2007 р.в., VIN НОМЕР_3 , за електронною митною декларацією № UA 500360/2020/001278

- Chevrolet Nubira Combi 2006 р.в., VIN НОМЕР_4 , за електронною митною декларацією № UA 5005300/2020/000028 з яких грошові кошти в еквіваленті 100 доларів США призначались ОСОБА_11 , а 200 доларів США призначались ОСОБА_4 та ОСОБА_12 за безперешкодне митне оформлення зазначених вище транспортних засобів, що станом на 04.08.2020 згідно офіційного курсу НБУ складало 5 547, гривень 20 копійок.

Крім того, 12.08.2020, ОСОБА_10 , знаходячись у приміщення МП «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби, за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, 10, виконуючи незаконні вимоги ОСОБА_9 , що діяла за попередньою змовою з ОСОБА_4 , передав ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 150 доларів США за митне оформлення 1 транспортного засобу, а саме:

- Lexus RX 350, 2013 р.в., VIN НОМЕР_5 , за електронною митною декларацією № UA 5005300/2020/000056 з яких грошові кошти в розмірі 150 доларів США, які призначались їй та ОСОБА_4 , що станом на 12.08.2020 згідно офіційного курсу НБУ складало 4 139 гривень 07 копійок.

Окрім цього, 26.08.2020 приблизно о 15 год. 20 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_9 , що діяла за попередньою змовою з ОСОБА_4 , діючи умисно, знаходячись у приміщення МП «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби, за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, 10, отримала від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 650 доларів США за митне оформлення 5 транспортних засобів а саме:

- Audi A4 Avant, 2006 р.в., VIN НОМЕР_6 , за електронною митною декларацією № UA 5005300/2020/000151;

- Mercedes Benz B170, 2005 р.в., VIN НОМЕР_7 ; за електронною митною декларацією № UA 5005300/2020/000149;

- Renault Megane Scenic, 2009 р.в., VIN НОМЕР_8 за електронною митною декларацією № UA 5005300/2020/000150;

- Причіп (Лафет) 2016 р.в., VIN НОМЕР_9 за електронною митною декларацією № UA 5005300/2020/000138;

- VolksWagen Bora, 1999 р.в., VIN НОМЕР_10 з яких грошові кошти у розмірі 650 доларів США призначались їй та ОСОБА_4 , що станом на 26.08.2020 згідно офіційного курсу НБУ складало 17 834 гривень 07 копійок.

Після отримання останньої частини неправомірної вигоди, та проведення невідкладних слідчих дій, ОСОБА_9 було затримано працівниками правоохоронних органів.

Отже, загальна сума неправомірної вигоди, отриманої ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_4 від ОСОБА_10 склала 30 238 (тридцять тисяч двісті тридцять вісім) гривень, 97 (дев`яносто сім) копійок.

27.08.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який по ступеню тяжкості відноситься до тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор, клопотання слідчого підтримав та просив про його задоволення.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те що підозра пред`явлена його підзахисному є необґрунтованою, та не підтвердженою жодним належним та допустимим доказом, зазначив, що до клопотання не додано копію Протоколу за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-,відео контролю за ОСОБА_4 , який би здійснювався на підставі ухвали слідчого судді, в порядку визначеному положеннями ст.260 КПК України.

Таким чином, на думку сторони захисту слідчим до клопотання та прокурором у судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів, як на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені вказаного кримінального правопорушення, так і наявності ризиків, зазначених у клопотанні.

Одночасно, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , який одружений, має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває хвора матір похилого віку, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, позитивно характеризується за місцем роботи, вважав за доцільне обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 11.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000253 внесено відомості за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

17.08.2020 року до ЄРДР за матеріалами самостійного виявлення прокурором кримінального правопорушення було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.3 ст.368 КК УКраїни за фактом можливих неправомірних дій службових осіб Митного поста «Ізмаїльський» Оеської митниці Держмитслужби.

27.08.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме у одержанні службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України підтверджується: протоколами допитів ОСОБА_10 у якості свідка від 06.07.2020 року, 20.07.2020 року, 28.08.2020 року; рапортом старшого оперуповноваженого ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області про факти виявлення неправомірних дій посадових осіб Одеської Митниці Держмитслужби; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій від 14.08.2020 року; протоколом обшуку від 26.08.2020 року.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин»

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до десяти років позбавлення волі, користуючись професійними зв`язками серед працівників Державної прикордонної служби може, виїхати за межі України та переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.

Будучи діючим працівником Державної митної служби ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та живати заходи впливу на ще не допитаних свідків, заявника ОСОБА_8 та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_9 є його підлеглою, з метою зміни останніми показань та спотворення вже зібраних доказів.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, щодо недоведеності зі сторони слідчого наявність ризику передбаченого п. п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого у сфері службової діяльності та з використанням свого службового становища, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, за місцем проходження служби характеризується позитивно.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, оскільки, хоча підозрюваний і має постійне місце проживання та родину, що свідчить про зменшення ризику переховування від органів досудового розслідування, але не усуває всіх інших, встановлених судом ризиків.

Отже застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді є необґрунтованим та невиправданим.

Одночасно, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції»
Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання ОСОБА_4 під вартою слід рахувати з моменту його затримання.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного той факт, що його матір похилого віку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на ряд хронічних захворювань серцево- судинної системи, з 31.08.2020 року проходить стаціонарне лікування в Одеській обласній клінічній лікарні, у зв`язку з чим, потребує додаткових витрат на лікування, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182,183, 193-196, 197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк досудового розслідування до 27.10.2020 року включно
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 повинен бути звільнений з під варти, в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 109 850 грн.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати до слідчого ОСОБА_6 кожної п`ятниці місяця о 15-00 годині за адресою: м.Одеса, вул. Мечникова, 59-А, до приміщення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідком ОСОБА_10 та іншими свідками у даному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали в частині взяття під варту та супроводу до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 покласти на співробітників Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Копію ухвали для виконання направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1