Справа № 576/1749/20
Провадження № 1-кп/576/282/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000514 від 21.07.2020 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Глухів Сумської області, не одруженого, з середньою освітою, працюючого у ТОВ «Будсервіс», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, -

встановив:

15.06.2020 р. ОСОБА_4 , маючи при собі телевізор Bravis належний ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вказаний телевізор не є його особистою приватною власністю, а перебуває у власності іншої особи, з метою отримання кредиту під заставу вказаного телевізору звернувся до кредитора ПТ "Ломбард "УМКВ і Компанія". ОСОБА_4 , ознайомившись із умовами договорів про надання фінансового кредиту (Договір 1) та про заклад майна до ломбарду (Договір 2), специфікацією № 81-14891 від 15.06.2020 р., являючись позичальником (заставодавцем) за умовами договору, своїм підписом засвідчив фактичне укладання Договорів 1, 2, тим самим з метою отримання кредиту заявив кредитору ПТ "Ломбард "УМКВ і Компанія", що не належний йому на праві власності телевізор Bravis є його особистою приватною власністю, при цьому право власності на телевізор набуто ним правомірно, і телевізор нікому іншому не належить та не відчужений, у власності інших осіб не перебуває, а також прав третіх осіб не має, тим самим надав завідомо неправдиву інформацію кредитору ПТ "Ломбард "УМКВ і Компанія" з метою одержання кредиту на суму 1400 грн., за відсутності ознак кримінального правопорушення проти власності.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 222 КК України, як надання завідомо неправдивої інформації іншим кредиторам з метою одержання кредитів за відсутності ознак кримінального правопорушення проти власності.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в інкримінованому йому злочині, клопотав про затвердження укладеної між ним та прокурором угоди про визнання винуватості. Стверджував, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього ж Кодексу, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 222 КК України, який є нетяжким злочином.

Також встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки її затвердження, передбачені ст. 473 цього Кодексу.

За умовами угоди про визнання винуватості, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 222 КК України, а також щодо призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Вид та міра покарання, на яке обвинувачений погоджується, обрані з урахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши умови угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про можливість її затвердження та призначення виду і міри покарання, узгоджених сторонами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 373, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.08.2020 р. між обвинуваченим та прокурором.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1