УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника власника арештованого майна адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року у справі № 761/41748/19в рамках кримінального провадження № 0007067, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
29.07.2020 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року у справі № 761/41748/19 в рамках кримінального провадження № 0007067, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в якому заявник просив суд скасувати арешт на: нежитлове приміщення (творчу майстерню) №16 загальною площею 58,2 кв.м. по вул. Ризькій, 73-Г у м. Києві, накладений вищевказаною ухвалою.

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0007067, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року у справі № 761/41748/19 було накладено арешт, у тому числі, на нежитлове приміщення (творчу майстерню) №16 загальною площею 58,2 кв.м. по вул. Ризькій, 73-Г у м. Києві. На думку заявника, арешт було накладено необґрунтовано та потреба у зазначеному заході забезпечення кримінального провадження відпала. Так, заявник зазначає, що він є добросовісним набувачем арештованого майна, придбав його офіційно, користуючись послугами нотаріуса та ріелтора. Вказує, що набув прав на арештоване приміщення у той час, коли жодних обмежень щодо його відчуження не було. Зазначає, що арештоване майно не відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України та не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні. Вказує, що стосовно інших об`єктів нерухомого майна, які були арештовані ухвалою слідчого судді, арешт було скасовано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2020 року, при чому вказаною ухвалою було встановлено, що арешт було накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених.

В судове засідання уповноважені слідчий чи прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення не з`явились, однак їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутньої у судовому засіданні представника власника майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0007067, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року у справі № 761/41748/19 клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0007067, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, було задоволено та накладено арешт, зокрема, на нежитлове приміщення (творчу майстерню) АДРЕСА_1 .

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є об`єктом кримінально-протиправного посягання, може бути набуте протиправним шляхом, а тому є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з цим, враховуючи, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 25 липня 2019 року, питання про арешт майна вирішено ухвалою слідчого судді від 25 жовтня 2020 року, беручи до уваги, те що арешт з частини майна арештованого тією ж ухвалою вже скасовано, зважаючи на те, що ні слідчий, ні прокурор до суду не з`явились та, відповідно у судовому засіданні не змогли надати доказів того, що на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, потреби досудового розслідування виправдовують подальше втручання у право власності ОСОБА_4 , що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та істотно порушує право власності останнього на таке майно, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на нежитлове приміщення (творчу майстерню) №16 загальною площею 58,2 кв.м. по вул. Ризькій, 73-Г у м. Києві , відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року у справі № 761/41748/19 на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання ОСОБА_4 задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року у справі № 761/41748/19 в рамках кримінального провадження № 0007067, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року у справі № 761/41748/19 у рамках кримінального провадження № 0007067, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на нежитлове приміщення (творчу майстерню) №16 загальною площею 58,2 кв.м. по вул. Ризькій, 73-Г у м. Києві .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 02 хвилин 07 серпня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1