Справа № 591/4772/20
Провадження № 1-кп/591/674/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 та ч.4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2015 о 15 год. 00 хв., молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою тимчасово незаконно ухилитися від військової служби, у порушення вимог ст.ст.11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без дозволу командування частини та без поважних причин, самовільно залишив місце проходження військової служби, а саме розташування військової часини польова пошта НОМЕР_1 , та в період з 03.02.2015 по 15.01.2016, незаконно постійно перебував за межами військової частини, а проводив час за місцем проживання в АДРЕСА_1 на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, поки 15.01.2015 о 13 год. 20 хв. не був доставлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Крім того, молодший сержант ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до наказу командира військової частини за №14 від 19.01.2016, був направлений до військової частина НОМЕР_3 (Військового медичного клінічного центру Північного регіону України) для проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності до військової служби за станом здоров`я, однак продовжуючи свою злочину діяльність, діючи умисно, повторно, з метою тимчасово незаконно ухилитися від військової служби, у порушення вимог ст.ст.11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 20.01.2016 не з`явився до військової частини НОМЕР_3 , та у період з 20.01.2016 по 27.07.2020, постійно незаконно перебував за межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ) та військової частини НОМЕР_3 , проводивши час на власний розсуд за місцем проживання в АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, а прибув до військової частини лише 27.07.2020 о 11год. 00 хв.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно 03.02.2015 року він покинув без дозволу командування військову частину, оскільки у нього тяжко захворів батько та він, як єдиний син, повинен був турбуватись про нього. Потім батько помер, але захворіла мати і він вимушений був знову залишитись вдома, щоб доглядати за нею. Після смерті матері у 2017 році він пішов на роботу різноробочим, щоб допомагати матеріально своїй дитині і лише 27.07.2020 року з`явився добровільно до військової частини. Про вчинене шкодує, просив суворо не карати.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками змісту цих обставин, впевнився, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за:

- ч.3 ст.407 КК України так як він, будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину більше ніж на один місяць;

- ч.4 ст.407 КК України, оскільки він, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив нетяжкий та тяжкий злочини, дані про особу обвинуваченого, який є не судимою особою, характеризується позитивно, на обліку в нарко- та псих- диспансерах не перебуває.

Крім того, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити за кожне із злочинів покарання у виді позбавлення волі, а остаточне за сукупністю злочинів, за правилами ч.1 ст.70 КПК України шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим.

Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, беручи до уваги наявність вищезазначених пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за його поведінкою в період іспитового строку.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання , то відповідно до ст.ст. 377,534 КПК України він підлягає звільненню з-під варти в залі суду відразу після проголошення вироку.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.407 та за ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання за цим законом:

-за ч.3 ст.407 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

-за ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Вирок суду в частині звільнення з-під варти виконується негайно після його проголошення в залі судового засідання.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний райсуд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1