УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув матеріали кримінального провадження №0000147 за апеляційною скаргою захисника Ядловського, який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 червня 2020 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 червня 2020 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі, постановити свій вирок, яким виправдати ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 червня 2020 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 червня 2016 року, остаточно визначено покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяць позбавлення волі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Вважає вирок суду незаконним, та таким, що підлягає скасуванню в силу невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вважає, що вина обвинуваченого не є доведеною достатніми, належними, допустимими доказами, які поза всяким сумнівом доводять вину ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Зазначає, що судове слідство, відповідно початок отримання доказів розпочато із слідчих, процесуальних дій, які виконані з істотним порушенням закону, за такого інші докази, на яких побудовано обвинувачення і вирок суду, як наслідок отримані з порушенням кримінального процесуального закону України та практики ЄСПЛ.

Апелянт вказує, що слідчим було порушено право ОСОБА_8 на захист, оскільки, знаючи, що ОСОБА_8 має вади розвитку, являється особою, яка невзмозі самостійно захищати свої права, не залучив захисника на його прохання.

Вказує, що ОСОБА_5 безпідставно визнаний винним за викрадення 3,4 кг. мідних трубок, загальною вартістю 463,52 грн., оскільки під час вилучення слідчим, у обвинуваченого ОСОБА_5 мідних деталей, не всі вилучені предмети належали потерпілому.

На думку апелянта, під час виконання вимоги ст. 290 КПК України, було порушено права обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме обмежено обвинуваченого та його захисника в часі з ознайомленням матеріалів, до яких було надано доступ, а також не відкрились докази вилучені при огляді місця події.

Узагальнений виклад позицій інших учасників судового провадження.
Прокурор Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 , вважає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 такою, що не підлягає задоволенню, а вирок суду законним та обґрунтованим.

Вказує, що вину ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину доведеною у повному обсязі.

Зазначає, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 94 КПК України, надано належну оцінку всім доказам у справі.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено, що 03 квітня 2019 року в першій половині дня, в м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області ОСОБА_5 , проїжджаючи на велосипеді по АДРЕСА_3 побачив вантажний автомобіль марки «САЗ 3507», номерний знак НОМЕР_1 , в результаті чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на здійснення крадіжки мідних трубок з гальмівної системи вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 03 квітня 2019 року близько 22.00 години ОСОБА_5 скориставшись відсутністю огорожі, шляхом вільного доступу проник на подвір`я домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , після чого пройшов на задній двір до автомобіля марки «САЗ 3507», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , де шляхом відламу демонтував від гальмівної системи вказаного автомобіля і таємно викрав мідні трубки загальною масою 3,4 кг вартістю 136,33 грн за 1 кг брухту міді, загально вартістю 463,52 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 463,52 грн.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Стаття 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути належно мотивовано.
Суд зобов`язаний мотивувати прийняте рішення, а саме обґрунтувати свої висновки у кримінальному провадженні, аргументувати свою позицію та переконливо довести, чому одні докази покладені в його основу, а інші відкинуті або не враховані. За наявності суперечливих доказів суд повинен проаналізувати їх, навести мотиви свого рішення. Тобто, вирок суду повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 370 КПК України, щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості.
Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , повно всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини провадження, дав належну оцінку доказам з точки зору їх допустимості, достовірності і належності, а сукупності досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, свої висновки суд належним чином вмотивував.

Дослідивши всі обставини провадження та перевіривши їх доказами, суд дійшов правильного висновку про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в ході судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та суду пояснив, що в квітні 2019 року, вдень, проїжджаючи на велосипеді на роботу, помітив вантажний автомобіль, який стояв на подвір`ї одного з будинків, та він вирішив повернутись до вказаного подвір`я з настанням темноти, щоб повідламувати мідні трубки з гальмівної системи автомобіля. Повернувшись ввечері, сховав велосипед в 300 метрах від двору, пройшов на територію двору, через ділянку, на якій були відсутні ворота, таємно заліз під раму вантажівки та приблизно за 5 хвилини повідламував металеві трубки з її гальмівної системи. Викрадені трубки склав до пакету та залишив місце події, сховавши пакет в кущах неподалік території ПТУ. Через кілька днів намагався здати вказані трубки на пункт металобрухту в м. Баштанка по вул. Шевченка, але там відмовились їх приймати, потім намагався здавати їх на інший пункт бійню по вул. Заводській, де з вказаними трубками його виявили працівники поліції. Вказав, що лише довгі трубки були з автомобіля потерпілого.

Згідно показань потерпілого ОСОБА_10 слідує, що він має в наявності автомобіль «ГАЗ» номерний знак НОМЕР_1 , який він залишив на території двору нежилого будинку його сусіда ОСОБА_12 , з піднятим кузовом. Вранці наступного дня помітив біля автомобіля сліди гальмівної рідини та побачив, що з його автомобіля викрадені всі мідні трубки з гальмівної системи, у зв`язку з чим потерпілий звернувся до поліції. Через кілька днів поліція повідомила йому, що знайшли викрадені в нього мідні трубки та він їх впізнав по слідам зламів. Вказує, що був вимушений ремонтувати гальмівну систему, придбавши нові трубки, оскільки викрадені в нього трубки вже були в непридатному для використання за їх призначенням стані, тому повернуті йому слідчим трубки потерпілий здав на металобрухт, не знаючи, що їх треба було зберігати як речовий доказ. До гальмівної системи його автомобіля були встановлені два типи мідних трубок товсті та тонкі.

Як слідує із показань слідчого ОСОБА_13 допитаної в суді першої інстанції, вона здійснювала досудове розслідування в даному кримінальному провадженні та проводила огляд вилучених при огляді місця події іншим слідчим предметів мідних деталей з гальмівної системи автомобіля. Вказаний огляд проводила за участі потерпілого та той вказував їй, що всі оглянуті деталі, які були товстими та тонкими трубками, входили до гальмівної системи його автомобіля. Вказані трубки були зігнутими та загалом утворювали 24 мотки трубок. Слідча провела зважування всіх трубок разом та після цього під розписку повернула викрадені трубки потерпілому, роз`яснивши йому необхідність збереження даних трубок до вирішення їх долі. Протягом усього досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_14 жодного разу не заявляв, що серед вказаних деталей є ті, які не були викрадені з автомобіля потерпілого. При проведенні з ОСОБА_14 слідчого експерименту, він сам демонстрував, як лягав під автомобіль, щоб відламати трубки, як намотував на руку дріт. Заяву про добровільну видачу викрадених деталей ОСОБА_5 писав їй і не вимагав при цьому захисника та не заявляв про недостатній рівень його освіти, текст заяви писав при цьому сам, хоча це йому давалось важко.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_15 , слідує, що 04 чи 05 квітня 2019 року він був запрошений поліцейськими в якості понятого та був свідком того як перед воротами бійні по вул. Заводській в м. Баштанка на землі лежали мідні трубки та один моток обпалених дротів. Мідні трубки були різного діаметру, товсті та тонкі, їх на місці не рахували та не зважували. Корсак стояв недалеко та на запитання пояснив, що вказані трубки з машини «газона» по вул. Ватутіна, 46. Корсак при цьому не просив собі захисника та будь-яких зауважень щодо проведеного огляду не заявляв, сам слідчий з ОСОБА_14 не спілкувався при даному огляді. Понятий підписав складений слідчим протокол огляду.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_16 , він був запрошений поліцією в якості понятого при огляді території біля бійні поруч з територією сирзаводу. Слідчим були оглянуті мідні трубки та один жмут випалених мідних дротів. Трубки були різного діаметру, їх кінці були обламані. Трубок було більше ніж дротів та саме трубки становили основну масу, мідного дроту було не більше 100 грам. На місці огляду був присутній ОСОБА_14 та сказав, що викрав трубки та дроти з автомобіля ГАЗ по вул. Ватутіна, 46, дроти після цього він обпалив. ОСОБА_14 при цьому адвоката не просив та зауважень не заявляв. За результатами огляду слідчий склав протокол, який був підписаний учасниками без зауважень.

Як слідує з пояснень свідка ОСОБА_17 , ОСОБА_14 прийшов на територію його бази по АДРЕСА_4 та запропонував йому придбати мідь, зазирнувши в пакет помітив там зігнуті трубки та інші речі. Він запитав у ОСОБА_14 чи ці речі не крадені та останній заперечив, вказавши, що назбирав їх за місцем своєї роботи. В цей час до них під`їхали працівники поліції та вивели ОСОБА_14 за територію бази і почали проводити слідчі дії, суттю яких він не цікавився та подробиць не пам`ятає.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його винуватість в інкримінованому йому злочині підтверджується наступними письмовими доказами, а саме: заявою ОСОБА_10 від 04 квітня 2019 року; протоколами огляду місця події від 04 квітня 2019 року та від 05 квітня 2019 року; протоколом огляду предметів від 05 квітня 2019 року та фото таблицями; висновком товарознавчої експертизи №1264 від 17 квітня 2019 року; постановою слідчого від 05 травня 2019 року; протоколом огляду предмету від 19 квітня 2019 року; протоколом слідчого експерименту від 23 квітня 2019 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку показання потерпілого, обвинуваченого та свідків, оскільки вони є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а також з іншими дослідженими судом доказами, а тому об`єктивних підстав недовіряти їм немає.

Отже, як видно з матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину зроблено з дотриманням ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу.

Зокрема, відповідний висновок, суд зробив на підставі аналізу показань обвинуваченого, потерпілого, свідків, а також даних протоколів слідчих дій.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 , яка виразилася в таємному викраденні чужого майна, вчинене повторно, є правильною і сумнівів у апеляційного суду не викликає.

Є необґрунтованими доводи сторони захисту про не встановлення судом вартості викраденого майна. Як вбачається із показань потерпілого ОСОБА_10 04.04.2019 року він виявив, що з його автомобіля викрадені всі мідні трубки з гальмівної системи. В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що саме він 03.04.2019року викрав з автомобіля потерпілого мідні трубки з гальмівної системи.

Висновком експерта № 1264 від 11.04.2019 року визначено вартість 1 кг брухту міді станом на 04.04.2019 року - 136,33 грн.

Відповідно до протоколу огляду від 05.04.2019 року, викрадених обвинуваченим мідних трубок, встановлена їх вага 3, 4 кг.

Тому суд першої інстанції вірно встановив вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_10 майна, а саме - 463,52 грн.

Твердження апелянта про порушення права на захист ОСОБА_5 , що тягне за собою недопустимість доказів є безпідставними. Ненадання особі захисника до її затримання та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не є порушенням права на захист цієї особи.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження 19.04.2020 року для захисту інтересів ОСОБА_5 був залучений захисник ОСОБА_18 23.04.2020 року ОСОБА_5 за участю захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. І в подальшому всі слідчі дії щодо ОСОБА_5 проводились за участю його захисника. Тому твердження апелянта щодо порушення права на захист ОСОБА_5 під час досудового розслідування є неспроможними.

Також є неприйнятним доводи апелянта адвоката ОСОБА_7 про не відкриття обвинуваченому ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_18 всіх матеріалів кримінального провадження. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 та його захиснику - адвокату ОСОБА_18 26.04.2020 року з 18 години 45 хвилин до 19 години 45 хвилин було надано доступ до матеріалів кримінального провадження. Будь яких зауважень чи клопотань від ОСОБА_5 та його захисника під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не надійшло.

Таким чином, істотних порушень вимог матеріального та процесуального закону, зокрема щодо недопустимості досліджених судом доказів та які б давали підстави для скасування вироку, саме за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу злочину, органами досудового розслідування та судом не допущено, а тому немає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Ядловського, який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 червня 2020 року стосовно ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня проголошення судового рішення.

Головуючий:

Судді: