Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження № 295/11989/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, -

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції не врахував стан його здоров`я.

В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Крім того, 09.10.2020 року ОСОБА_7 повторно звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 334 КПК України вказані матеріали кримінального провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 (295/11989/20 та 295/12258/20) об`єднані в одне провадження за №295/11989/20.
Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого суд виходив з того, що ОСОБА_7 засуджений вироком Романівського районного суду Житомирської області від 10.03.2015 року за ч.2 ст. 307, ст.69 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна та на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 28.03.2018 року подання начальника Чуднівського районного сектору з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_7 задоволено та направлено останнього для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, призначеного вироком Романівського районного суду Житомирської області від 10.03.2015 року. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 встановлено рахувати з моменту затримання.
Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30.07.2018 року ухвалу Чуднівського районного суду Житомирської області від 28.03.2018 року залишено без зміни.
Згідно довідки від 21.02.2019 року, ОСОБА_7 було затримано 20.02.2019 року.
Ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 18.04.2019 року засудженого ОСОБА_7 переведено з ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» до слідчого ізолятора ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» на весь час здійснення судового провадження у кримінальному провадженні відносно нього за ч. 3 ст.185 КК України де він і перебуває.
За таких обставин, враховуючи, що засуджений був затриманий 20.02.2019 року, тобто після 20.06.2017 року, коли набрав чинності Закон України №2046-VIII, яким ч.5 ст.72 КК України викладено в новій редакції (1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі), а також те, що матеріали справи не містять даних про попереднє ув`язнення ОСОБА_7 до 20.06.2017 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання засудженого не підлягає до задоволення.
Враховуючи, що засудженим ОСОБА_7 клопотань про участь в апеляційному розгляді не заявлялось та участь останнього не є обов`язковою, він належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за можливе провадити апеляційний розгляд без участі засудженого.
Заслухавши доповідача, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч.5 ст. 72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого(підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
З відповіді ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» від 24.11.2020 року на запит Житомирського апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Романівського районного суду Житомирської області від 10.03.2015 року за ст.ст. 307 ч.2, 69, 75, 76 КК України на 5 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки. Вирок набрав законної сили 10.04.2015 року. Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 не застосовувався.
Враховуючи наведене, підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 10.03.2015 року немає, оскільки останній не утримувався під вартою в період до набрання вироком законної сили.
Також, згідно відповіді ДУ «Житомирська УВП (№8)» вбачається, що ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 28.03.2018 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_7 призначеного вироком Романівського районного суду Житомирської області від 10.03.2015 року.
На виконання ухвали Чуднівського районного суду Житомирської області від 28.03.2018 року ОСОБА_7 було затримано 20.02.2019 року.
Ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 18.04.2019 року засудженого ОСОБА_7 переведено з ДУ «Бориспільська виправна колонія №119» до слідчого ізолятора ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» на весь час здійснення судового провадження у кримінальному провадженні відносно нього за ч. 3 ст. 185 КК України, кримінальне провадження по суті не розглянуто.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в п. 106 постанови від 29 серпня 2018 року (провадження № 13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.
Проте, враховуючи, що ОСОБА_7 був затриманий 20.02.2019 року в порядку виконання ухвали Чуднівського районного суду Житомирської області від 28.03.2018 року, якою скасовано звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Романівського районного суду Житомирської області від 10.03.2015 року, перебування останнього під вартою після затримання не є попереднім ув`язненням, а лише виконанням рішення суду.
Таким чином, будь-яких періодів попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_7 , в розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», з матеріалів провадження та відповіді ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» не вбачається та в апеляційній скарзі не наведено.
Доводи апелянта про поганий стан здоров`я не спростовують висновків суду першої інстанції.
На підставі викладеного, ухвала суду щодо ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: