Справа № 132/2635/20
Провадження №1-кп/132/270/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області
в складі головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівка в кримінальному провадженні, внесеному 25 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою спеціальною освітою, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 369 КК України
угоду про визнання винуватості від 21 серпня 2020 року,
за участю
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), 25 травня 2020 року близько 16:30 год, перебуваючи у службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 , що розташовувався на 282 км автодороги «Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільский», висловив пропозицію службовим особам командиру взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_6 та інспектору взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди в сумі 1000 гривень за непритягнення його до адміністративної відповідальності.
Командир взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 та інспектор взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_7 , які згідно з п.2 примітки до ст.368 КК України є службовими особами, та посади яких згідно з п. 3 ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну службу» відносяться до посад категорії «В», відповідно до Дислокації сил та засобів роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області в складі екіпажу «Юнкер 1030» , на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 здійснювали перевірку швидкості руху в м. Калинівка.
В ході перевірки, за перевищення швидкості руху ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на 282 км автодороги «Виступовичі- Житомир-Могилів-Подільський» на підставі ст.ст. 31,35 Закону України «Про національну поліцію» зупинено автомобіль марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_3 , який допустив порушення ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме порушив вимоги Постанови КМУ №136 від 10.10.2001 р. «Про правила дорожнього руху» - швидкість руху.
У подальшому лейтенантом поліції ОСОБА_6 на підставі ст.30 Закону України «Про національну поліцію» було повідомлено ОСОБА_3 , який знаходився біля свого автомобіля марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_2 та мав ознаки наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними у пункті 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ №1452/735 від 09.11.2015, відповідно до ч. 6 розділу І цієї Інструкції про необхідність його огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія». Однак ОСОБА_3 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно із ст. 255 КУпАП, уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, у ході розмови висловив словесну пропозицію надати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 1000 гривень за нескладення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.
В подальшому, під час розгляду працівниками поліції справи за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.ст.30 КУпАП, що відповідно до ч.2 п.5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, ОСОБА_3 , близько 16:30 год 25 травня 2020 року , не звертаючи уваги на неодноразові попередження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи свій злочинний намір, продовжував висловлювати словесні пропозиції надання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 1000 гривень.
Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, дістав із сумки грошові кошти в сумі 1000 гривень та поклав їх на підлокітник службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 .
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує будь-якої дії з використанням наданої їй влади.
В силу ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Обвинувальний акт надійшов до суду 25 серпня 2020 року з угодою про визнання винуватості від 21 серпня 2020 року, укладеною між прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника-адвоката ОСОБА_5 .
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та кваліфікації дій за ч.1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує будь-якої дії з використанням наданої їй влади.
Відповідно до зазначеної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі повідомленої йому підозри в судовому провадженні.
При цьому сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 369 КК України (редакція Закону №1261-VII від 13.05.2014) у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
В судовому засіданні прокурор угоду підтримав, вказавши про її повну відповідність вимогам чинного законодавства та добровільність її укладення. Повідомив, що дане кримінальне правопорушення належить до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування доказів.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив про добровільність свого наміру щодо укладення угоди та просив суд її затвердити. Повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді та обвинувальному акті, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється.
Обвинувачений також зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому матиме право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Також обвинувачений повідомив, що цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Разом з тим, все одно наполягав на її укладенні.
ОСОБА_3 також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечував, зазначив, що був присутній при її підписанні, підтвердив відсутність тиску на обвинуваченого при укладенні угоди.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди, підписи сторін.
Відповідно до ч.2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно з ч.3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Суд, переконавшись в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та вимогам закону, в тому числі, впевнившись, що відповідно до кваліфікації кримінального правопорушення сторони не позбавлені можливості укласти угоду, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, зобов`язання, взяті на себе за угодою обвинуваченим можливі для виконання, наявні фактичні підстави для визнання ОСОБА_3 винуватості, що, підтверджується його поясненнями в судовому засіданні, а також, що міра узгодженого покарання відповідає тяжкості кримінального правопорушення та санкції ч.1 ст. 369 КК України ( в редакції Закону № 1261- VII станом на 25 травня 2020 року) приходить до висновку про затвердження угоди.
Процесуальні витрати, речові докази у справі відсутні.
Запобіжні заходи не обиралися. Цивільний позов не пред`явлено.
Керуючись ст. ст. 370, 374, 468, 472, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 серпня 2020 року між прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника-адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1