Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/372/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2020, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці смт Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянці України, українці, з середньою освітою, не заміжній, офіційно не працевлаштованій, маючій на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , 2008 р.н., зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 20 години 26 хвилин 04.09.2020 до 20 години 26 хвилин 02.11.2020 та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 42040 грн.
За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,
захисника адвоката ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2020 задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфікованого як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Мотивуючи дану ухвалу, слідчий суддя зазначив про необхідність застосування по відношенню до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання її під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_7 , запобіжного заходу не повязаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останньою її процесуальних обовязків, оскільки вона підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років та враховуючи її вік і стан здоров`я, існує ймовірність, що вона може незаконно впливати, у тому числі засобами фізичного та психічного примусу на свідків та потерпілих, оскільки проживає у населеному пункті, де і сталася дорожньо-транспортна пригода, свідок ОСОБА_11 , який перебував разом із підозрюваною в авто в момент пригоди, є її співмешканцем, тому остання, шляхом застосування підкупу, шантажу, погроз чи вмовлянь, може вплинути на його показання, тим самим матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та обрати його підзахисній більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

При цьому вказує на те, що слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не оцінено в сукупності всі обставини справи, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали, оскільки в матеріалах кримінального провадження та в клопотанні слідчого відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід або його скасування не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.
Посилається і на те, що як вбачається з матеріалів клопотання, судом не враховано, що за весь цей час підозрювана в повному об`ємі та добровільно виконувала покладені на неї обов`язки, жодного разу до неї не застосовувалися передбачені законом заходи примусу.
Протягом усього часу досудового слідства не переховувалась від органів досудового розслідування та суду; не знищувала, не переховувала, не спотворювала будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; не впливала незаконно на інших учасників справи; не перешкоджала кримінальному провадженню іншим чином; не вчиняла інших кримінальних правопорушень.
Крім того, підозрювана ОСОБА_7 раніше не судима, має постійне місце проживання та зареєстрована: АДРЕСА_1 , де проживає разом з малолітнім сином. Наявність постійного місця проживання та родини говорить про міцність соціальних зв`язків та відсутність потреби переховуватись від слідства та суду. В матеріалах судової справи мається характеристика на ОСОБА_7 , яка жодним чином не вказує на компрометуючі дані відносно підозрюваної. ОСОБА_7 готова співпрацювати зі слідством та допомогти слідчим органам розібратися у зазначеній пригоді та готова нести справедливе покарання. Таким чином захисник вважає, що мети для застосування такої жорсткої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою щодо ОСОБА_7 об`єктивно немає. Що стосується застави призначеної судом, то ОСОБА_7 на даний час не працює бо не має роботи, а перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує допомогу від держави у розмірі близько 1000 грн. та іншого доходу не має, а має лише земельну ділянку (город) на якому вирощує овочі для власного споживання та утримання сім`ї.

Тому, на думку захисника, всі вище перелічені обставини дають всі підстави вважати, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , є необґрунтовано суворим і до неї може бути застосований інший більш м`який запобіжний захід передбачений ст. 176 КПК України.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, слідчим суддею при розгляді даного клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявними матеріалами клопотання, а саме: оголошеними прокурором в судовому засіданні протоколом огляду місця ДТП від 04.09.2020, протоколом огляду місця події від 04.09.2020, а також наявними в матеріалах клопотання показаннями свідка від 04.09.2020, висновком медичного освідування від 04.09.2020 та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного та іншого сп`яніння від 04.09.2020, а також іншими матеріалами справи.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Проте, враховуючи обставини справи апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

При цьому, колегія суддів враховує суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість її ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на більш м`який.

Кримінальне правопорушення, в якому вона підозрюється є: тяжким, закінченим та посягає на найвищі соціальні цінності, як-то життя потерпілої.

Тому, у даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: дотримання розумних строків для завершення досудового розслідування та захисту прав потерпілого (ст. 2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваної.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що належна поведінка ОСОБА_7 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, згідно ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з умовою достатньої гарантії виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не може бути завідомо непомірним для нього.

Визначаючи заставу, слідчий суддя в достатній мірі врахував обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваної, наявність соціальних зв`язків та обґрунтовано визначив заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 42040 грн,який буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваної та зумовлений ступенем довіри до неї і при цьому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини по справі.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання її під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно неї запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останньою її процесуальних обов`язків.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника підозрюваної про необґрунтованість висновків слідчого судді з приводу наявності на утриманні у підозрюваної малолітньої дитини, а також щовона немає на меті переховуватися від слідства та суду та перешкоджати встановленню істини по справі, та що слідчим суддею не досліджено обставини, які мають враховуватись при обранні запобіжного заходу і не з`ясовано питання про обрання альтернативних запобіжних заходів, то вони не відповідають фактичним обставинам та спростовуються вищевикладеним, а тому не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_7 з-під варти та обрання їй іншого більш м`якого запобіжного заходу, який не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останньою її процесуальних обов`язків, про що правильно зробив висновок слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів клопотання, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними, а тому її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2020, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 20 години 26 хвилин 04.09.2020 до 20 години 26 хвилин 02.11.2020 та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 42040 грн- залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2