справа № 388/1420/20
провадження № 1-кп/388/136/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2021м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2020 за № 0000168, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Кіровоградської області, громадянина України, маючого професійно-технічна освіту, не військовозобов`язаного, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, який осіб на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який відповідно до положень ст. 89 КК України є таким, що не має судимості,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), у тому числі повторно, за таких обставин.
13.10.2020 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебував на 9-му поверсі будинку АДРЕСА_3 , у перегородці, яка знаходиться між квартирою АДРЕСА_4 та квартирою АДРЕСА_5 , у якій він проживає. Таким чином, маючи вільний доступ, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, впевнившись, що його протиправні дії ніхто не помічає, ОСОБА_3 , за допомогою сили рук, викрав газову плитку марки «Електа», бувшу у використанні, на 4 конфорки, з корпусом біло-коричневого кольору, яка тимчасово знаходилася у вищевказаній перегородці, вартістю 300 грн., та яка на праві приватної власності належала ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 300,00 грн.
15.10.2020 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебував на 9-му поверсі будинку АДРЕСА_3 , у перегородці, яка знаходиться між квартирою АДРЕСА_4 та квартирою АДРЕСА_5 , у якій він проживає. Таким чином, маючи вільний доступ, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, впевнившись, що його протиправні дії ніхто не помічає, ОСОБА_3 , за допомогою сили рук, повторно, викрав бувшу у використанні пральну машину марки «Indesit W182», серійний номер 405076698, автомат, із загрузкою 5 кг, з корпусом білого кольору, яка знаходилася у вищевказаній перегородці, вартістю 800,00 грн., та яка на праві приватної власності належала ОСОБА_7 . У подальшому викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 800,00 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, - визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та пояснив, що обставини скоєних ним протиправних діянь в обвинувальному акті викладені вірно. Надав покази про те, що він дійсно 13.10.2020 близько 21 год. 00 хв. перебуваючи на 9-му поверсі будинку АДРЕСА_3 , у перегородці, яка знаходиться між квартирою АДРЕСА_4 та його квартирою АДРЕСА_5 , викрав бувшу у використанні газову плитку, яка йому не належала. У тому ж місці та у той же спосіб 15.10.2020 близько 20 год. 00 хв. він викрав бувшу у використанні пральну машину. На додаткові питання обвинувачений повідомив, що підтверджує час, місце вчинення злочину, та об`єкти посягання, які вказані у обвинувальному акті. Також повідомив, що шкодує про те, що сталося, та запевнив суд, що не вчинить таких дій знову.
Потерпіла ОСОБА_7 , яка належним чином повідомлялась про час, дату і місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явилась. Звернулась до суду із заявою, в якій просила розгляд кримінального провадження проводити за її відсутності посилаючись на поганий стан здоров`я, наполягала на показах наданих на досудовому розслідуванні та прийняття рішення по даній справі залишила на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, учасники судового провадження фактичні обставини справи не оспорюють, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, що свідчить про правильне розуміння ними змісту цих обставин, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит потерпілої, свідків та дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а також дослідити документи на підтвердження процесуальних витрат та документи щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Провівши судовий розгляд стосовно обвинуваченого у межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та в частині документального підтвердження процесуальних витрат у кримінальному провадженні та щодо речових доказів, - суд дійшов висновків про таке.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні умисних дій, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), у тому числі вчинених повторно, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) (за епізодом від 13.10.2020) та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно (за епізодом від 15.10.2020).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч. 1 ст. 185 КК України) та нетяжким злочином (ч. 2 ст. 185 КК України); особу обвинуваченого, який офіційно не працює, офіційно не одружений, не має осіб на утриманні, за місцем проживання характеризувався виключно позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також те, що останній на обліку в органах пробації не перебував та не перебуває, та в силу положень ст. 89 КК України не має судимості.
Крім того, судом відзначається, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 434 від 17.11.2020 ОСОБА_3 у момент скоєння правопорушення страждав і в даний час (на дату висновку) страждає легкою розумовою відсталістю (відповідно МКХ-10 F-40.0). Проте ступінь розумового недорозвинення у ОСОБА_3 , така, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує.
Щире каяття ОСОБА_3 суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання.
Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинувачуваного, інформацію, що характеризує останнього, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, а також думку потерпілої, яка залишила вирішення питання про вид та розмір покарання на розсуд суду, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк, який є мінімальним, у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк, який є мінімальним та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому у виді обмеження волі, враховуючи, що вчинені ОСОБА_3 діяння є проступком та нетяжким злочином, які вчинені останнім за відсутності обтяжуючих обставин, його щире розкаяння у скоєному, та враховуючи позицію потерпілої, щодо покарання ОСОБА_3 , - суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбуття ним покарання, на підставі чого та з урахуванням положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк, який за розміром є мінімальним відповідно до ч. 4 зазначеної статті, поклавши на останнього обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, а тому судом питання щодо обрання запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого не розглядалось.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню документально підтвердженні витрати на залучення експертів, пов`язані з проведенням у даному кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи, вартість проведення якої становить 326,88 грн. (акт від 29.10.2020 здачі-приймання висновку експерта № 4969/4670/20-27).
Керуючись статтями 369-376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на один місяць;
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши до відбування покарання у виді одного року обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, поклавши на останнього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 у межах даного кримінального провадження не обирався.
Речові докази по справі:
- газову плиту марки «Електа» біло-коричневого кольору та пральну машину марки «Індезіт» білого кольору, передані на зберігання ОСОБА_7 за розпискою від 25.11.2020, після набрання вироком законної сили залишити останній, як законному володільцю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів, пов`язані з проведенням експертизи у даному кримінальному провадженні в сумі 326 (триста двадцять шість) гривень 88 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1