Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/66/20
Провадження № 1-кп/382/62/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року суддя Яготинського районного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Яготин клопотання прокурора Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000505, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

До Яготинського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000505, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, котре обгрунтоване наступним. У провадженні Слідчого відділу Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП України в Київській області перебуває кримінальне провадження за № 0000505 від 08.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що 12.05.2015 року під час спілкування в мережі Інтернет невстановлена особа шляхом зловживання довірою заволоділа грошовими коштами, належними ОСОБА_4 в розмірі 4 955 грн. спричинивши тим самим останній матеріальний збиток на вказану суму. За результатом проведення досудового розслідування особу злочинця та місцезнаходження викрадених коштів не встановлено. Слідчим вживалися вичерпні заходи для встановлення особи, які не дали належного результату щодо її встановлення. На даний час слідчим за погодженням прокурора або прокурором по даному кримінальному провадженню про підозру жодній особі не повідомлялось. Оскільки кримінальне правопорушення було вчинено у 2015 році, тому з урахуванням положень ст. 49 КК України, прокурор просить закрити це кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в заяві до суду просив розглянути клопотання у його відсутності, підтримав клопотання і просив його задовольнити.

Потерпіла в підготовче засідання не з`явилася, направила через канцелярію суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти закриття кримінального провадження не заперечувала.

Перевіривши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 12.05.2015 року під час спілкування в мережі Інтернет невстановлена особа шляхом зловживання довірою заволоділа грошовими коштами, належними ОСОБА_4 в розмірі 4 955 грн. спричинивши тим самим останній матеріальний збиток на вказану суму. За результатом проведення досудового розслідування особу злочинця та місцезнаходження викрадених коштів не встановлено. Слідчим вживалися вичерпні заходи для встановлення особи, які не дали належного результату щодо її встановлення. На даний час слідчим за погодженням прокурора або прокурором по даному кримінальному провадженню про підозру жодній особі не повідомлялось.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті. При цьому законодавець зазначив, що закриття кримінального провадження із вказаної підстави здійснюється судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 284 КПК України).
Згідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.192 КК України є проступком.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 2 роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
З моменту вчинення кримінального правопорушення, а сааме від 12.05.2015 року минуло 5 років. В той же час, досудовим розслідуванням особу, яка вчинила вказане правопорушення не встановлено.
Статтею Конституції України передбачено: чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Верховна рада України ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, підписану від імені України 9 листопада 1995 року (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 4 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.
Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобовязані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У п. 95 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заява № 66561/01, невиправдане зупинення строків досудового розслідування кримінального провадження не відповідає вимозі «розумного строку», закріпленого у статті 6 Конвенції.
Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового рослідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд (ст. 28 КПК України).
Таким чином, норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ураховуючи вимоги ст. 49 КК України, згідно котрої строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за проступок становить два роки, та зважаючи на те, що на даний час винну особу у вчиненні вказаного проступку не встановлено, клопотання прокурора підлягає до задоволення, а кримінальне провадження до закриття на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 314, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000505, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, задовольнити.

Закрити кримінальне провадження № 0000505 від 08.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1