ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/3528/20 (1-кс/610/989/20) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/144/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
представників власника майна адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційні скарги директора Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод» та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 31 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000931 від 30.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 31 грудня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000931 від 30.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.
Згідно ухвали накладено арешт на:
-автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користувачем якого є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавивши права на його відчуження та розпорядження;
-три циліндричні предмети, зовні схожі на електродвигуни, та металобрухт, які на момент огляду знаходилися в транспортному засобі автомобілі марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , які є власністю держави в особі Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод», позбавивши права на їх відчуження, розпорядження та користування.
В іншій частині клопотання відмовлено.
Місце зберігання арештованого майна визначено слідчому.
На зазначену ухвалу слідчого судді, директор ДП «Балаклійський ремонтний завод» та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційних скарг директор ДП «Балаклійський ремонтний завод» та ОСОБА_8 зазначили, що ухвала є необґрунтованою та незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
В судове засідання апеляційного суду прокурор, власники майна директор ДП «Балаклійський ремонтний завод» та ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги, не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурор, власників майна директора ДП «Балаклійський ремонтний завод» та ОСОБА_8 , оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників власників майна - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000931 від 30.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, тобто привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
30.12.2020 року слідчий СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 , в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користувачем якого є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавивши права на його відчуження та розпорядження; три циліндричні предмети, зовні схожі на електродвигуни, та металобрухт, які на момент огляду знаходилися в транспортному засобі автомобілі марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , які є власністю держави в особі Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод».
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив,що орган досудового розслідування вважає, що вказаний транспортний засіб автомобіль «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 є засобом вчинення кримінального правопорушення (злочину), а предмети, які знаходяться в ньому (три циліндричні предмети, зовні схожі на електродвигуни, інший металобрухт), є об`єктами злочину, тобто є речовими доказами, містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідні для проведення експертиз, огляду та ідентифікації, а тому на них доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів
Постановляючи рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя суду першої інстанції мотивував його тим, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема металобрухт ( у тому числі три циліндричні предмети, зовні схожі на електродвигуни) міг бути предметом кримінально протиправних дій. Тому на зазначене у клопотанні майно необхідно накласти арешт з метою його збереження.
Колегія суддів вбачає, що не ставлячи під сумнів мету накладення арешту, таке рішення суду першої інстанції не ґрунтується на нормах чинного КПК України з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При цьому, ст. 171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Колегія суддів, не ставлячи під сумнів мету звернення з клопотанням слідчого, щодо забезпечення завдань кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України, вбачає необґрунтованість клопотання, виходячи з того, що на час звернення з ним відсутнє процесуальне рішення про визнання певних речей доказами, які мають доказове значення по справі.

При цьому належить врахувати, що згідно матеріалів судового провадження, станом на день звернення слідчого з клопотанням про арешт майна, підозру у кримінальному провадженні №0000931 від 30.12.2020 року, не оголошено, в тому числі відсутні відомості у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 4), про причетність до злочину, який розслідується ОСОБА_8 , про частину майна якої, а саме, транспортний засіб автомобіль марки «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , йдеться в клопотанні слідчого.

За таких обставин, власник зазначеного майна на цьому етапі досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи, що обумовлено необхідністю звернення з подібним клопотанням про арешт майна не слідчим, а прокурором, як того вимагають норми ч.2 ст. 64-2 КПК України.
Вказані обставини об`єктивно свідчать про необґрунтованість клопотання, що обумовлювало необхідність постановлення процесуального рішення, передбаченого ч.3 ст. 172 КПК України, щодо повернення прокурору матеріалів клопотання, на що суд першої інстанції не звернув уваги і постановив передчасне рішення.
Вочевидь, вказані обставини свідчать про не дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 171 КПК України, хоча це клопотання погоджене прокурором і має його підпис.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про арешт майна підлягає обов`язковому уточненню внаслідок необґрунтованості, що обумовлює процесуальну необхідність його повернення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, прокурору для усунення недоліків. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
За таких обставин, апеляційні скарги директора ДП «Балаклійський ремонтний завод» та ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, ухвала слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 31.12.2020 року скасуванню, а зазначене клопотання слідчого від 30.12.2020 року - поверненню прокурору для приведення клопотання у відповідність з вимогами ст. 171 КПК України та усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги директора Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод» та ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 31 грудня 2020 року скасувати.
Матеріали клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000931 від 30.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків та приведення у відповідність з вимогами ст. 171 КПК України, надавши для цього строк 72 години з моменту отримання повного тексту ухвали.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді