Справа № 569/8031/20
УХВАЛА

20 липня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

власника майна - ОСОБА_3 ,

та його представника - адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження за № 0000083 від 06.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України,

встановив:

До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 08.07.2020 року за №569/8031/20 (1кс/569/3248/20), а саме з виробів із каменю у вигляді орла, коня, двох дерев, а також із п`яти станків для оброблення каменю та трьох приладів для шліфування каменю, які було вилучено 11 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , та передати на відповідальне зберігання.

В обґрунтування скарги вказував, що в рамках кримінального провадження №0000083 від 06.02.2020 року за ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08.07.2018 року у справі №569/8031/20 (1кс/569/3248/20) з метою збереження речових доказів накладено арешт на вироби із каменю у вигляді орла, коня, двох дерев, п`ять станків для оброблення каменю,три прилади для шліфування каменю.

Відповідно до протоколу №01 установчих зборів засновників ТзОВ «Натурел керібар» від 05 липня 2019 року він є учасником, засновником та директором вказаного товариства.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТзОВ «Натурел керібар» здійснює економічну діяльність Виробництво ювелірних та подібних виробів.

У зв`язку із вилученням вказаного вище майна його діяльність повністю припинена, підприємство не може сплачувати податки та заробітну плату працівникам.

Вказує, що вилучене майно немає відношення до незаконного видобування бурштину і не є предметом злочину за ч. 2 ст. 240-1 КК України, тому підстави для арешту на засоби виробництва відсутні.

В судовому засіданні власник майна та його представник адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали з підстав, в ньому зазначених.

Слідчий ОСОБА_5 не заперечив щодо скасування арешту на станки, однак з приводу скасування арешту з виробів із бурштину просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному правопорушенні, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 06.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08.07.2020 року у справі № 569/8031/20 (1кс/569/3248/20), накладено арешт на вилучене під час обшуку 11.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, належне ОСОБА_3 , а саме вироби із каменю у вигляді орла, коня, двох дерев, п`ять станків для оброблення каменю, три прилади для шліфування каменю.

Арешт був накладений з метою збереження речових доказів, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТзОВ «Натурел керібар» здійснює економічну діяльність - Виробництво ювелірних та подібних виробів. ОСОБА_3 є керівником товариства.

Вилучене майно під час обшуку не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди та не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних сводоб гарантує кожній фізичній або юридичній особі право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні по Справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) від 02.04.2014 року, в п. 167 зазначається, що :

".. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним..."

У відповідності до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Саме по собі місцезнаходження вилученого майна ОСОБА_3 не зашкодить досудовому розслідуванню та проведенню інших процесуальних дій та не вплине на правильність прийнятого судом рішення.

Керуючись ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження за №0000083 від 06.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України - задовольнити.

Частково скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 08.07.2020 року за №569/8031/20 (1кс/569/3248/20), а саме з виробів із каменю у вигляді орла, коня, двох дерев, а також із п`яти станків для оброблення каменю та трьох приладів для шліфування каменю, які було вилучено 11 червня 2020 року в ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в частині користування та передати ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Ухвала остаточна, відповідно до ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1