Справа № 638/5762/20
Провадження № 1-в/638/368/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, засудженого 23.11.2017 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ст.70 КК країни до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із клопотанням, в якому просив умовно-достроково звільнити його від відбування покарання, в обґрунтування чого зазначає, що в період відбування покарання має два заохочення, порушень та стягнень немає.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25) в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Суд, розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників справи, дослідивши особову справу засудженого, вважає можливим звільнити засудженого від відбування покарання з наступних підстав.

Згідно із п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Судом встановлено, що вироком Люботинського міського суду Харківської області від 23.11.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 01.06.2017 року більш суворим покаранням остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 16.04.2018 року уточнена резолютивна частина вироку Люботинського міського суду Харківської області від 23.11.2017 року, строк відбування покарання рахувати з 18.01.2018 року згідно протоколу затримання в порядку виконання даного вироку та відбутий строк з 13.09.2017 року по 13.12.2017 року за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 06.06.2017 року зарахувати у даний вирок. Станом на 17.08.2020 року невідбута частина строку покарання складає 8 місяців 1 день.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Судом встановлено, що на момент подання заяви дві третини строку покарання засуджений відбув, а тому відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.81 КК України, щодо нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Крім того, згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.
Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Інших підстав законом не передбачено.
Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Так, відповідно до характеристики відносно засудженого ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.01.2018 року. Під час тримання в ДУ «Харківська УВП (№27)» вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався. З 01.02.2018 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не допускав, не заохочувався адміністрацією установи. Працевлаштований на виробництві установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. ПО відношенню до представників адміністрації ввічливий. Норм санітарії та особистої гігієни дотримується, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. До праці ставиться посередньо, намагається виконати доручену роботу у повному обсязі. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, додержується правил техніки безпеки та пожежної безпеки. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться добре.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_4 , виданою адміністрацією державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25) засуджений стягнень немає. Відповідно до подання щодо застосування до засудженого заходу заохочення щодо ОСОБА_4 подано відповідне подання у виді подяки. Представник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25) в судовому засіданні підтвердив, що до Боровицького застосований захід заохочення у виді подяки. Також зазначив, що засуджений працевлаштований на виробництві в установі.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, з`ясовуючи чи став засуджений на шлях виправлення, суд бере до уваги відсутність негативної поведінки засудженого під час відбування покарання та не вчинення засудженим порушень умов тримання.
Суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що він став на шлях виправлення. Громадський порядок не порушує, до кримінальної та адміністративної відповідальності під час відбування покарання не притягувався.

Станом на 17.08.2020 року невідбута частина покарання, призначеного ОСОБА_6 , складає 8 місяців 1 день, засуджений відбув більше ніж дві третини призначеного покарання, а отже до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі вищевикладеного, ст.ст.72, 81 КК України та керуючись 537-539 КПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, засудженого 23.11.2017 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ст.70 КК країни до 3 років 6 місяців позбавлення волі, від відбування покарання, на підставі ст.81 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 19.08.2020 року о 15:40 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1