Провадження № 1-кп/344/459/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючої, згідно ст.89 КК України - раніше не судимої, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 11.09.2019 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.186 КК України до 3-х місяців арешту, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 05.06.2019 року, близько 09 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи у сквері, що знаходиться на Привокзальній площі у м.Івано-Франківську побачили ОСОБА_8 , який сидів на одній із лавок, в руках якого знаходився його мобільний телефон.

В цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які сиділи на сусідній лавці, виник неправомірний умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на незаконне збагачення, з метою знайомства підійшла до ОСОБА_8 , який тримав свій мобільний телефон у руці. Під час спілкування, остання попросила мобільний телефон, щоб послухати музику.

Отримавши доступ до даного мобільного телефону ОСОБА_6 відійшла від потерпілого і в цей час, з метою доведення спільного протиправного умислу до кінця до неї підійшов ОСОБА_7 та взяв із її рук мобільний телефон марки «Вrаvіs А 503 Jоу», чорно-рожевого кольору, який належить потерпілому, вартість якого, згідно висновку експерта №СЕ-19/109/28-428ТВ/19 від 14.06.2019 становить 602 гривні.

Це побачив потерпілий ОСОБА_8 та з метою припинення протиправних дій, почав бігти за ОСОБА_7 та кричати, щоб той повернув мобільний телефон, однак останній це проігнорував, а ОСОБА_6 у цей час пішла у протилежному напрямку від потерпілого.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з викраденим майном місце вчинення злочину покинули та розпорядились ним на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій, вчинених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 602 грн.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні визнали повністю, підтвердили все вищенаведене відповідно до викладеного. Пояснили, що до того вони між собою були знайомі близько 6 місяців. В той день зустрілись у сквері та побачили потерпілого, який сидів на лавці та слухав музику по мобільному телефону. ОСОБА_6 підійшла та попросила у потерпілого телефон щоб послухати музику, після чого передала його ОСОБА_7 , який із ним втік. В подальшому, даний мобільний телефон він передав ОСОБА_6 , у якої його було вилучено працівниками поліції. Усвідомлюють, що своїми діями вчинили злочин, на даний час щиро розкаюються у вчиненому, критично оцінюють свою поведінку, запевнили суд, що такого більше не повториться, просять суворо їх не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинувачених. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_7 - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає дану кваліфікацію правильною.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_6 згідно ст.89 КК України - раніше не судима, хоча неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності та була звільнена судом від відбування покарань згідно ст.75 КК України, по місцю проживання характеризується посередньо, тривалий час проживає за межами селища, незаміжня, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, однак лікувалась в Івано-Франківському ОНД з 08.09. по 09.09.2016 року з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №309 від 29.07.2019 року, ОСОБА_6 хронічними психічними захворюваннями, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності (хронічний алкоголізм); на період часу, що відноситься до інкримінованих їй дій, перебувала в стані і перебуває на даний час, при якому здатна в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченої у вчиненому, утримання неповнолітньої дитини.

ОСОБА_7 на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, до вчинення злочину, згідно ст.89 КК України вважався раніше не судимим, 11.09.2019 року був засуджений Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.186 КК України до 3-х місяців арешту, дане покарання відбув повністю.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, висновки органів пробації, особи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх ставлення до вчиненого, визнання вини, щире каяття, відсутність тяжких наслідків, невеликий розмір заподіяної матеріальної шкоди в сумі 602 гривні, думку потерпілого, який претензій до обвинувачених не має, на суворому покаранні не наполягає, позицію прокурора в судовому засіданні, який просив призначити покарання обвинуваченим у виді 4 років позбавлення волі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених не можливе без ізоляції від суспільства, проте до них слід застосувати вимоги ч.1 ст.69 КК України, визначивши їм основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених, та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 даний злочин вчинив до постановлення попереднього вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11.09.2019 року, яким він засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді 3-х місяців арешту. Виходячи з вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Запобіжні заходи обвинуваченим на час судового розгяду не обирались, підстав для їх обрання на даний час не встановлено.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11.09.2019 року, більш суворим за цим вироком, остаточно визначити покарання ОСОБА_7 вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, відбуте покарання за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11.09.2019 року у виді трьох міяців арешту, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Вrаvіs А 503 Jоу», чорно-рожевого кольору, у силіконовому чохлі та сім-карту до нього синьо-жовтого кольору повернути за належністю потерпілому ОСОБА_8 ;

- CD-диски із відеозаписами слідчих дій залишити при матеріалах кримінального провадження в Івано-Франківській місцевій прокуратурі.

Стягнути із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в солідарному порядку на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1