ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/1490/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/49/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2021 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальні провадження №0000504 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2020 року щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Малинівка Щербактинського району Павлодарської області Казахстану, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено:
за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він на початку травня 2020 року в ранковий час доби (більш точні дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), переслідуючи прямий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, шляхом розбиття скла у віконній рамі приміщення літньої кухні, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , проник в середину, звідки таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бувші у використанні та у придатному для використання стані: алюмінієвий бідон об`ємом 20 літрів, вартістю 216 грн 67 коп.; алюмінієву каструлю об`ємом 5 літрів, вартістю 113 грн 33 коп., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 330 грн.

Він, же, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, приблизно 6-7 травня 2020 року в денний час доби (більш точні дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), переслідуючи прямий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, через розбите вікно приміщення літньої кухні, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , проник в середину, звідки таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бувші у використанні та у придатному для використання стані: алюмінієву каструлю об`ємом 5 літрів, вартістю113 грн 33 коп., алюмінієву каструлю об`ємом 2 літри, вартістю 46 грн. 67 коп., чавунну решітку для газової плити, вартістю 100 грн. 00 коп., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 260 грн.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини провадження, порушує питання про зміну вироку з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів указує, що судом першої інстанції не дотримано вимог ст.337 КПК України. Посилається на те, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 за першим епізодом крадіжки майна, кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення». За другим епізодом за ч.3 ст.185 КК України як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення». Суд, правильно встановивши фактичні обставини кримінального провадження, помилково кваліфікував дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України по першому епізоду як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло» та за другим епізодом як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло», чим вийшов за межі висунутого обвинувачення, що відповідно п.4 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни судового рішення в частині кваліфікації дій обвинуваченого та не тягне за собою погіршення його становища. Просить змінити вирок суду першої інстанції, в мотивувальній частині вироку зазначити, що дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України за першим епізодом необхідно кваліфікувати - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, та за другим епізодом за ч.3 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив змінити вирок суду першої інстанції.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, їх належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду кримінального провадження, заяв про відкладення судового засідання на адресу суду від них не надходило.
Їх неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду відповідно до приписів ч.4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, позиції учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Мотиви суду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні двох епізодів злочинів, за які його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочинів, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Згідно матеріалів справи, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним в обсязі висунутого обвинувачення.

Оскільки він та інші учасники судового розгляду справи не заперечували проти скорочення дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд обмежився тільки допитом обвинуваченого ОСОБА_7 та дослідженням письмових матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, а тому учасники судового розгляду тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку.

Що ж до доводів прокурора про те, що суд, кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, то вони є слушними.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку, правильно встановивши фактичні обставини кримінального провадження, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались, помилково кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за першим епізодом крадіжки майна за ч.3 ст.185 КК України, як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло», а за другим епізодом як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло», тим самим вийшов за межі висунутого обвинувачення, тоді як його дії необхідно кваліфікувати за першим епізодом за ч.3 ст.185 КК України, як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення», за другим епізодом як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення», що було встановлено судом, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни судового рішення в частині кваліфікації дій обвинуваченого, що не тягне за собою погіршення його становища.
Апеляційна скарга прокурора не містять доводів про незаконність вироку в частині призначеного покарання.
З огляду на викладене вище, у зв`язку з необхідністю виправлення зазначеної помилки суду в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 за епізодами крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 з території її домоволодінняза ч.3 ст.185 КК України, яка не погіршує становище обвинуваченого і не тягне за собою необхідність призначення йому більш суворого покарання, вирок суду першої інстанції в цій частині має бути змінений шляхом зазначення в мотивувальній частини вироку, що його дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України за першим епізодом як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення», та за другим епізодом як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення» задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2020 рокущодо ОСОБА_7 в частині кваліфікації його дій - змінити.

У мотивувальній частині вироку зазначити, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 за першим епізодом крадіжки майна необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, замість у житло.
За другим епізодом дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, замість у житло.
У решті цей вирок щодо нього - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і з цього часу протягом трьох місяців може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4