ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4125/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітан поліції ОСОБА_8 ,погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Алма - Ата Республіки Казахстан, громадянина Казахстану, чеченця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: Республіка Казахстан (зі слів), та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів), раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005028 від 08 грудня 2020 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005028, від 08 грудня 2020 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що в провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києвіперебувають матеріали кримінального провадження № 0005028, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 грудня 2020 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленої досудовим розслідуванням особи у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник злочинний умисе
л, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 .
З цією метою, будучи організатором вчинення злочину,невстановлена досудовим розслідуванням особа запропонувала ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 вступити з ним в злочинну змову щодо реалізації розробленого ним плану щодо незаконного позбавлення волі ОСОБА_11 , на що останні погодились.
З метою реалізації злочинного плану, 08 грудня 2020 року близько 11 годин 30 хвилин невстановлена досудовим розслідуванням особа разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 прибули на паркувальний майданчик біля магазину «Новус», що за адресою: місто Київ, вулиця Княжий Затон, № 4 та почали очікувати ОСОБА_11 , який мав приїхати за вказаною адресою за попередньою домовленістю з невстановленою досудовим розслідуванням особою.
Приблизно о 12 годин 07 хвилин на автомобілі марки "Toyota Land Cruiser 200", державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, згідно розподілених ролей, невстановлена досудовим розслідуванням особа разом з ОСОБА_12 підійшли до водійських дверей автомобіля марки "Toyota Land Cruiser 200", державний номерний знак НОМЕР_1 , де почали вести розмову з ОСОБА_11 через відкрите вікно.
В цей час, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , виконуючи відведену їм роль, підбігли до автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , відкрили дверцята та сіли до вказаного автомобіля.
ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні, скориставшись перевагою у чисельності осіб та фізичній силі, наніс ОСОБА_11 два удари в обличчя, а ОСОБА_12 в свою чергу також наніс два удари рукою в обличчя останньому через відчинене вікно водійських дверей автомобіля, тим самим його дезорієнтував.

Після чого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_11 , перетягли його із - за керма на заднє сидіння, таким чином подолавши волю останнього до опору, та проти його волі незаконно утримувати у вказаному автомобілі.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , які продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, утримуючи ОСОБА_11 в салоні автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , всупереч його волі, обмежуючи його право на вільне пересування, виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою тимчасового використання транспортного засобу як знаряддя вчинення злочину для полегшення незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_11 .

Після цього, ОСОБА_12 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, згідно заздалегідь встановленої домовленості, переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, сівши за кермо вказаного автомобіля, отримавши ключі від нього, які перебували у кишені потерпілого, які відібрав ОСОБА_14 , почав здійснювати керування автомобілем із двору вул. Княжий Затон та поїхав в напрямку проспекту Григоренка в м. Києві, тим самим розпорядившись автомобілем марки Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знакНОМЕР_1 , на власний розсуд, який перебував у користуванні ОСОБА_11 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 08 грудня 2020 року близько 12 годин 20 хвилин перебуваючи у салоні автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знакНОМЕР_1 , та знаходячись на проспекті Григоренка в місті Києві, з погрозою застосування насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося в погрозі застосування до потерпілого предмету схожого на ніж, вчинили напад на ОСОБА_11 , який перебував на підлозі біля задніх пасажирських сидінь автомобіля, внаслідок чого заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном марки iPhone 7, чорного кольору з сім карткою НОМЕР_2 , вартістю 10 000 гривень, мобільним телефоном марки iPhone 11 Pro з сім карткою НОМЕР_3 , вартістю 30 000 гривень, грошові кошти в сумі 8 500 гривень, 600 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 08 грудня 2020 року становить 16 843 гривень), завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 65 343 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 08 грудня 2020 року близько 12 годин 30 хвилин, перебуваючи у салоні автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200, державний номерний знакНОМЕР_1 , та знаходячись на проспекті Григоренка в місті Києві, з метою реалізації раніше розробленого злочинного плану, направленого на вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 , та з метою досягнення злочинного умислу, направленого на отримання грошових коштів, шляхом вимагання, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_4 стали залякувати потерпілого усним висловлюванням про застосування насильства, та вимагати написати боргову розписку на суму 800 000 доларів США.

В результаті чого ОСОБА_11 , будучи наляканим за своє життя, припускаючи можливість насильства, яке є небезпечним для його життя та здоров`я, попередньо знаючи, що у ОСОБА_4 при собі мається предмет, зовні схожий на ніж, уникаючи можливих шкідливих наслідків для себе, вимушений був погодитись з вимогами ОСОБА_12 та ОСОБА_4 на написання вищевказаної боргової розписки, яку ним було написано в салоні автомобіля на суму 800 000 доларів США на ім`я ОСОБА_15 .
У вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України підозрюється ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Алма - Ата Республіки Казахстан, громадянин Казахстану, чеченець, з середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: Республіка Казахстан (зі слів ), та зі слів проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Зважаючи на наявність очевидних ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо особи - іноземного громадянина, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження злочинної діяльності, вплив на свідків та потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню. прокурор просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання без права на внесення застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування найбільш суворого запобіжного заходу без права на внесення застави, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме - переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження злочинної діяльності, вплив на свідків та потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню.
Підозрюваний та його захисник просили застосувати більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний із триманням під вартою, такий, як домашній арешт у нічний час доби.
Клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання (ст. 186 КПК України).

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з"ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши надані строною обвинувачення докази підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що 08 грудня 2020 року о 14 годині 05 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України.

09 грудня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочинів;

- протоколом допиту потерпілого та додаткового допиту ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20

- протоколом огляду відеозапису;

- постановою про призначення судово-медичної експертизи;

- протоколом обшуку автомобіля Toyota Land Cruizer, державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому було виявлено та вилучено знаряддя вчинення злочину, предмети, а також розписки потерпілого.

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, під час особистого обшуку виявлено та вилучено грошові кошти які належать потерпілому;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що останній не має місця реєстрації на території України, місце проживання тимчасове, крім того нічим не підтверджено, а також не має міцних соціальних зв`язків та місця роботи:

п.3 незаконно впливати на потерпілого в даному кримінальному провадженні, адже останній судом безпосередньо не допитаний, а підозрюваному відомо його місце роботи та проживання;

п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

п.5 вчинити інший злочин;

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інший злочин, продовжити злочинну діяльність.

До підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що останній вчинив ряд злочинів які відповідно до ст. 12 КПК України, відносяться до тяжкого злочину та особливо тяжкого, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з максимальним строком до 12 років з конфіскацією майна, тому даний запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам.

Також, до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні.
Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France ), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).
Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в ч. 1 цієї статті, є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.
Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
З урахування встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, зважаючи на особу підозрюваного, його розі у вчиненні злочину та наслідків такого злочину. а саме - тримання під вартою без права на внесення застави, який забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи.
Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За вказаних обставин, надавши оцінку усім наданим сторонами доказам, та з урахуванням даних про особу підозрюваного, його стану здоров`я, сімейного і матеріальний стану, внаслідок вчиненого ним злочину, його ролі у ньому, а також наслідків вчинення такого злочину, слідчий суддя приходить до висновку для задоволення клопотання слідчого про застосування найсуворішного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.
Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Разом з тим, відповідно до ст. 178 КПК України, суд при вирішенні даного питання, враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, особу обвинуваченого, зокрема стан його здоров`я, сімейний і матеріальний стан.

Виключно застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам, передбачених ст. 177 КПК України.

Інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, а також пропонований стороною захисту запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, зважаючи на його особу.

Підстави, які унеможливлюють перебування такого підозрюваного в умова ізоляції за станом здоров"я, протягом двох місяців, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Викладене свідчить про достатні підстави вчинення підозрюваним зазначених ризиків, неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, яке вчиненого із застосуванням насильства, а також погрозою вбиства, роль підозрюваного у вчиненні такого злочину та його наслідки, ризики передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначити розмір застави у даному конкретному випадку, зважаючи на положення ч.4 ст. 183 ЦПК України.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 183 - 184, 193 194, 206, 369 - 372, 376 КПК України, з урахуванням Закону України « Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини », п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, слідчий судя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітан поліції ОСОБА_8 ,погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Алма - Ата Республіки Казахстан, громадянина Казахстану, чеченця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: Республіка Казахстан (зі слів), та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів), раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0005028 від 08 грудня 2020 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 06 лютого 2021 року 14 годині 05 хвилин.

Час тримання під вартою відраховувати з фактичного затримання, тобто з 08 грудня 2020 року 14 години 05 хвилин.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: