КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
адвоката, яка діє в інтересах
заявника ТОВ «Докго» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою заявника в особі директора ТОВ «Докго» ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000032 від 26.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.364, ч.3 ст.258-5, ч.2 ст.364, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209, ч.2 ст.361, ч.2 ст.205-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

15 липня 2020 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000032 від 26.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.364, ч.3 ст.258-5, ч.2 ст.364, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209, ч.2 ст.361, ч.2 ст.205-1 КК України, а саме: на грошові кошти із забороною відчужувати кошти, що надходять на рахунки ТОВ «Докго» (код ЄДР 42597578): № НОМЕР_1 , ТОВ «Сірано» (код ЄДР 42597625): № НОМЕР_2 (код валюти 980, 840, 978), які відкриті та обслуговуються в АТ «КІБ» МФО 322540) та зупинити видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки та вже знаходяться на вищевказаних рахунках ТОВ «Докго» (код ЄДР 42597578) ТОВ «Сірано» (код ЄДР 42597625) за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Крім того, просять зобов`язати службових осіб АТ «КІБ» (МФО 322540) надати співробітнику органу СБ України інформацію у письмовому виглядіпро суму коштів, що будуть знаходитись на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (код валюти 980, 840, 978) на час надання ухвали для виконання ухвали у вигляді довідки.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року вказане клопотання прокурора задоволено частково.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на врахування доведеності необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

На вказану ухвалу слідчого судді заявник в особі директора ТОВ «Докго» ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її такою, що постановлена з істотним порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України, а висновки суду, викладені у судовому рішенні такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що ухвала не містить жодної вказівки на те, що належне ТОВ «Докго» майно відповідає критеріям ст.98 КПК України та які саме матеріали кримінального провадження послугували підставою для розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а долучений до клопотання висновок експертного дослідження про здійснення ТОВ «Докго» безтоварних операцій має ймовірний характер. Крім того, звертає увагу, що постанова слідчого про визнання майна речовим доказом не містить визначення якому саме з критеріїв ч.1 ст.98 КПК України відповідають грошові кошт. При цьому постанова винесена 15.05.2020 року слідчим ОСОБА_9 , в той же час групу слідчих у кримінальному провадженні, до якої включено слідчого ОСОБА_9 , створено 26.02.2020 року. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 01 вересня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Одночасно апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, мотивуючи клопотанням тим, що ухвалу постановлено 20.07.2020 року без виклику представника ТОВ «Докго», а її копію отримано 26.10.2020 року.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги;
адвоката, яка діє в інтересах заявника ТОВ «Докго» ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки заявником в особі директора ТОВ «Докго» ОСОБА_7 , в частині накладення арешту на майно даного підприємства, то колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо інших осіб, на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на це майно колегією суддів не вирішується.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що клопотання про арешт майна розглянуто без виклику представника ТОВ «Докго», а копію оскаржуваної ухвали адвокатом отримано 26.10.2020 року. Таким чином, колегія суддів вважає, що представником заявника строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 26.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.364, ч.3 ст.258-5, ч.2 ст.364, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209, ч.2 ст.361, ч.2 ст.205-1 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що групою осіб, за попередньою змовою, з метою реалізації злочинного умислу, упродовж 2019-2020 року вчиняються протиправні дії, які полягають у штучному формуванні податкового кредиту з ПДВ рядом суб`єктів господарської діяльності, шляхом підміни номенклатури товарів. Вказана протиправна діяльність у подальшому дає змогу ухилятися від сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів підприємствам реального сектору економіки та призводить до завдання збитків державі в особливо великих розмірах.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що невстановленими слідством особами, з корисливих мотивів, з метою прикриття незаконної діяльності, придбано/створено ряд суб`єктів господарювання з ознаками ризиковості (фіктивності), до переліку яких входить і ТОВ «Докго» (код ЄДР 42597578).

15 травня 2020 року постановою старшого слідчого Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 кошти, які знаходяться на рахунках товариств до переліку яких входить і ТОВ «Докго» (код ЄДР 42597578), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000032.

20 липня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва накладено арешт та заборонено відчужувати кошти, що надходять на рахунки ТОВ «Докго» (код ЄДР 42597578): № НОМЕР_1 , ТОВ «Сірано» (код ЄДР 42597625): № НОМЕР_2 (код валюти 980, 840, 978), які відкриті та обслуговуються в АТ «КІБ» МФО 322540) та зупинити видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки та вже знаходяться на вищевказаних рахунках ТОВ «Докго» (код ЄДР 42597578), ТОВ «Сірано» (код ЄДР 42597625) за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі не дотримався.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, ще встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, речовими доказами є саме матеріальні об`єкти.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що надані матеріали провадження містять постанову органу досудового розслідування про визнання вказаного у клопотанні майна речовим доказом у кримінальному провадженні, проте апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення під час розгляду справи належним чином не доведено відповідність арештованого майна, а саме грошових коштів, що знаходяться та надходять на банківські рахунки суб`єкта підприємницької діяльності,критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські рахунки рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Згідно п.1.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, Безготівкові розрахунки - це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Таким чином, безготівкові кошти не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, відповідно режим поводження з ними не може бути аналогічний тому, який запроваджений до речових доказів. Тому накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на рахунках, враховуючи їх нематеріальний і неіндивідуалізований характер, не узгоджується з заявленою метою - збереження речових доказів, адже їх неможливо використати як доказ у кримінальному провадженні.

За змістом положень ст.ст.2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», та у справі «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника в особі директора ТОВ «Докго» ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000032 від 26.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.364, ч.3 ст.258-5, ч.2 ст.364, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209, ч.2 ст.361, ч.2 ст.205-1 КК України, а саме: на грошові кошти із забороною відчужувати кошти, що надходять на рахунки ТОВ «Докго» (код ЄДР 42597578): № НОМЕР_1 , ТОВ «Сірано» (код ЄДР 42597625): № НОМЕР_2 (код валюти 980, 840, 978), які відкриті та обслуговуються в АТ «КІБ» (МФО 322540) та зупинити видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки та вже знаходяться на вищевказаних рахунках ТОВ «Докго» (код ЄДР 42597578), ТОВ «Сірано» (код ЄДР 42597625) за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти із забороною відчужувати кошти, що надходять на рахунок ТОВ «Докго» (код ЄДР 42597578): №НОМЕР_1 , (код валюти 980, 840, 978), які відкриті та обслуговуються в АТ «КІБ» (МФО 322540) та зупинення видаткових операцій з коштами, які надійшли на рахунок та вже знаходяться на вищевказаному рахунках ТОВ «Докго» (код ЄДР 42597578), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000032 від 26.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.364, ч.3 ст.258-5, ч.2 ст.364, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209, ч.2 ст.361, ч.2 ст.205-1 КК України, в частині накладення арешту на грошові кошти із забороною відчужувати кошти, що надходять на рахунок ТОВ «Докго» (код ЄДР 42597578): № НОМЕР_1 , (код валюти 980, 840, 978), які відкриті та обслуговуються в АТ «КІБ» (МФО 322540) та зупинення видаткових операцій з коштами, які надійшли на рахунок та вже знаходяться на вищевказаному рахунку ТОВ «Докго» (код ЄДР 42597578), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000032 від 26.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.364, ч.3 ст.258-5, ч.2 ст.364, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209, ч.2 ст.361, ч.2 ст.205-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3