Провадження № 1-в/592/521/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми подання начальника Ковпаківського районного відділу філії державної установи Центр пробації в Сумській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, -

В С Т А Н О В И В :

16.09.2020 року начальник Ковпаківського районного відділу філії державної установи Центр пробації в Сумській області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_5 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з поданням про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, в якому він зазначив про те, що вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.08.2019 року відносно засудженого ОСОБА_4 з 04.10.2019 року перебуває на виконанні Ковпаківського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Сумській області. 01.07.2020 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.1 1.2018 року № 2617-VIII (далі Закон) . Вказаним Законом були внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, якими було встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Водночас, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена, призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу) . Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене та на підставі ч. ч. 1, 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, надсилаються матеріали для приведення вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.08.2019 року (справа № 592/16220/18, провадження № 1-кп/592/352/19) у відповідність до вимог Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 року № 2617-VIІI в частині вирішення питання про пом`якшення покарання, встановленого санкцією ч. 1 ст. 309, в чинній редакції КК України (вхідний № 36983/20 від 16.09.2020 року) .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення вказаного подання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення вказаного подання.

Розглянувши подання, вислухавши пояснення та думку прокурора ОСОБА_3 , пояснення та думку засудженого ОСОБА_4 , дослідивши документи та копії документів, доданих до подання, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.08.2019 року у справі № 592/16220/19, провадження № 1-кп/592/35/19 ОСОБА_4 було визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Було ухвалено призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 місяць. Було ухвалено звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 27.09.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/83866414) .

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції чинній з 01.07.2020 року) санкція цієї статті передбачає максимальний вид покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Із змісту п. б ч. 1 ст. 72 КК України вбачається, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

У відповідності до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Із змісту п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Із змісту п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України вбачається, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України) , 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року у справі Проніна проти України ) .

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності з 01.07.2020 року, було змінено санкцію ч. 1 ст. 309 КК України, згідно якій передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Оскільки ОСОБА_4 не є такою особою, до якої в силу ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується, відтак максимальною межею покарання, встановленою санкцією нового закону (ч. 1 ст. 309 КК України в редакції від 01.07.2020 року) для засудженого ОСОБА_4 буде покарання у виді трьох років обмеження волі, за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України.

За таких обставин, засудженому ОСОБА_4 необхідно знизити призначене вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.08.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 місяць до покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Таким чином, ОСОБА_4 слід вважати засудженим до покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В іншій частині вирок слід залишити незмінним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 61, 70, 72, 74, 309 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Подання начальника Ковпаківського районного відділу філії державної установи Центр пробації в Сумській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.08.2019 року привести у відповідність до вимог чинного, на час розгляду подання, КК України та вважати ОСОБА_4 засудженим до покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В іншій частині вирок залишити незмінним.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала про задоволення подання про приведення вироку у відповідність може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1