У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року справа №607/16828/20
провадження № 1кс/607/7137/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю захисника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі, скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 вересня 2020 року про часткову відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0001883 від 24 червня 2019 року, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст. 286 КК України та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
Захисник адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30.09.2020 року про часткову відмову у задоволенні клопотання. Зокрема, просив скасувати вказану постанову як протиправну та зобов`язання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 з метою повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження за №0001883 від 24.06.2019 року провести слідчі експерименти з метою перевірки та підтвердження, уточнення або спростування показань підозрюваного ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В обґрунтування скарги захисник вказав, що з 24 червня 2019 року по даний час слідчими слідчого управління ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001883 за ч.2 ст.286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24 червня 2019 року близько 09.30 годин у м. Тернополі по вул. Бережанській, внаслідок якої, за версією слідства, настала смерть гр. ОСОБА_8

24 вересня 2020 року водієві КП «Тернопільелектротранс» ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

30 вересня 2020 року він звернувся до слідчого із клопотання про проведення ряду слідчих дій, у тому числі проведення у даному кримінальному провадженні слідчого експерименту, з метою перевірки та підтвердження, уточнення, або спростування показань підозрюваного ОСОБА_5 і свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Слідчий ОСОБА_4 в цей же день, розглянув дане клопотання та виніс постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання, зокрема відмовив у задоволенні клопотання про проведення слідчого експерименту із підозрюваним та свідками. Прийняте рішення мотивував тим, що на його думку, підстав для проведення слідчого експерименту не вбачається, оскільки відсутні відомості, які потрібно уточнювати та перевіряти, а також те, що при цій слідчій дії буде створюватися небезпека для життя і здоров`я осіб, що братимуть у ньому участь.

З даним твердженням він не погоджується, так як воно суперечить вимогам кримінально-процесуального закону України, зокрема ст. 9. Крім цього, відмова у проведенні слідчого експерименту порушує право на захист його клієнта та позбавляє його можливості доводити перед слідством свою версію обставин ДТП, відтак порушує його законні права та інтереси і є протиправною.

Зокрема вказує, що ОСОБА_5 пригадує пасажирку ОСОБА_8 та стверджує, що остання, перед початком руху тролейбуса, уже знаходилась поза межами салону транспортного засобу, тобто вийшла з нього. Вказані покази підозрюваного підтвердила кондуктор ОСОБА_6 , яка у своїх показах зазначила, що бачила як ОСОБА_8 вийшла з тролейбуса. Однак, свідок ОСОБА_7 дав протилежні покази.

Відтак, вважає, що між поясненнями ОСОБА_5 , свідком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 існують протиріччя, а тому є необхідність у проведенні слідчого експерименту.

Посилаючись на наведене, просить задовольнити скаргу.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити, з підстав наведених у ній. Наполягав на продовженні розгляду скарги за наявними матеріалами, без повторного витребування матеріалів досудового розслідування.

Слідчий ОСОБА_4 щодо задоволення скарги заперечив. Вказав, що дана постанова про часткову відмову у задоволенні клопотання є вмотивованою та відповідає вимогам ст.ст. 110, 220 КПК України. При цьому звернув увагу, що у клопотанні захисника не було зазначено з якою метою останній просив провести слідчий експеримент.

Крім того, станом на даний час обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений та направлений до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для розгляду, що в даному випадку перешкоджає розгляду даної скарги. Посилаючись на наведене, просить відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до скарги, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Положеннями ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог п.7 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй

Встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001883 від 30.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

24 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Як вбачається із змісту повідомлення про підозру від 24 вересня 2020 року, ОСОБА_5 інкримінують те, що 24 червня 2019 року він працюючим водієм КП «Тернопільелектротранс» керував технічно справним тролейбусом та здійснював перевезення пасажирів. Близько 09 год 30 хв. ОСОБА_9 зупинив тролейбус на зупинці громадського транспорту «Третя лікарня» для здійснення посадки та висадки пасажирів. У салоні даного тролейбуса серед інших пасажирів перебувала ОСОБА_8 , 1949 року народження, яка після зупинки тролейбуса, підійшла до третіх дверей та розпочала виходити із салону тримаючись рукою за поручень. Перед зачиненням дверей тролейбуса, ОСОБА_8 не завершила висадку, а частково залишалась у ньому, зокрема вийшла ногами із салону на дорожнє покриття. Однак, її рука знаходилась у салоні тролейбуса продовжуючи триматись за поручень. У цей час, ОСОБА_5 , неналежно користуючись боковими дзеркалами, щоб перевірити чи закінчили пасажири виходити, зачиняючи двері затиснув ними ліву руку ОСОБА_10 , якою остання утримувалась за поручень. В подальшому, ОСОБА_5 не переконавшись в тому, що всі двері зачинені і немає перешкод для руху, розпочав рух. Внаслідок вищенаведених порушень, ОСОБА_5 затиснув дверима руку потерпілої та розпочавши рух, допустив волочіння тіла потерпілої по асфальтованому покриттю із наступним її переїздом заднім правим колесо тролейбусу. У результаті даної ДТП, ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді масивної травми тіла з численними переломами кісток скелету та ушкодженнями м`яких тканин, що призвело до кровотечі та масивної крововтрати від яких остання померла.

Як вбачається із протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 23.09.2020 року останній пояснив, що після повної зупинки тролейбуса ОСОБА_8 , яка безпосередньо сиділа булі нього, встала із сидіння та почала виходити із тролейбуса через задні треті двері. Водій відчинив дані двері, однак відкрилась лише одна половина-права. Жінка почала виходити спускаючись по сходах. У лівій руці вона тримала ціпок (палицю) та жіночу сумочку, а спустившись на останню сходинку, вона правою рукою трималась за частину дверей, які не відчинились. Далі жінка обома ногами стала на дорожнє покриття, а її ліва рука ще була в салоні тролейбуса обперта на поручень, тримаючи ціпок та сумку. У цей моменту водій тролейбуса зачинив двері, внаслідок чого руку жінки затисло дверима, тобто її тіло знаходилось за межами тролейбуса, а частина руки разом із ціпком та сумкою в салоні тролейбуса. Одночасно із зачиненими дверима, водій тролейбуса швидко розпочав рух та потягнув прижату дверима жінку по ходу свого руху. Під час руху жінка витягує зажату руку із тролейбуса та падає на дорожнє покриття. В салоні тролейбуса залишився її ціпок та сумка. Люди почали кричати і водій, проїхавши 10 метрів, а можливо і більше, від крику пасажирів зупинився. При цьому, ОСОБА_7 зазначив, що механізм виходу жінки із тролейбуса чітко бачив і запам`ятав, оскільки це все відбувалось у нього на очах.

30 вересня 2020 року захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотання про проведення ряду слідчих дій, зокрема просив: провести одночасні допити з метою усунення протиріч у показаннях свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , а також підозрюваним ОСОБА_5 , попередньо допитавши його додатково про обставини цієї ДТП, провести слідчі експерименти із підозрюваним ОСОБА_5 та свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

Постановою слідчого від 30 вересня 2020 року клопотання захисника в частині додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_5 , додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 , одночасних допитів підозрюваного ОСОБА_5 із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_14 задоволено. В іншій частині клопотання відмовлено.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, слідчий відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , проведення слідчих експериментів із підозрюваним ОСОБА_5 та свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , мотивувавши тим, що досудовим розслідування не встановлено протиріч у показах вище перелічених свідків, які б спростовували механізм ДТП. Свідок ОСОБА_6 знаходиться за місцем своєї реєстрації - на тимчасово окупованій, непідконтрольній Україні території, що унеможливлює проведення з нею слідчих дій. ЇЇ показання спростовані в ході досудового розслідування, оцінюються критично, не приймаються до уваги і суперечать іншим доказам в їх сукупності. Свідок ОСОБА_11 взагалі механізму розвитку даної ДТП не бачила, а приїхала на місце дорожньо-транспортної пригоди через певний проміжок часу, коли на місце пригоди вже прибула швидка медична допомога.

Слідчий вказав, що підстав для проведення слідчого експерименту не вбачається, оскільки відсутні відомості, які потрібно уточнювати та перевіряти. Зокрема, показання свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_12 уточненні, підтверджені та відповідають матеріалам кримінального провадження в їх сукупності. Окрім того, згідно ч. 1 ст. 240 КПК України проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, не завдається шкода. У даному випадку, при відтворенні встановленого механізму ДТП, в ході проведення безпідставного слідчого експерименту існує реальна небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть участь та можливе завдання шкоди.

Як вбачається із змісту скарги та пояснень захисника в судовому засіданні, постанова слідчого оскаржується в частини відмови у задоволенні клопотання щодо проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_5 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_12 .

Згідно з вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно із ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу вимог ч.ч.1, 4 ст.240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода.

В судовому засіданні встановлено, що постанова слідчого в частині відмови у задоволенні клопотання щодо проведення слідчого експерименту у даному кримінальному провадженні є обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст. 110, 220 КПК України. Слідчим встановлено, що підстав для проведення слідчого експерименту у даному кримінальному провадженні не має, оскільки відсутні відомості, які потрібно уточнювати та перевіряти. Показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_12 уточненні, підтверджені та відповідають матеріалам кримінального провадження в їх сукупності. Окрім того, у даному випадку, при відтворенні встановленого механізму ДТП, існує реальна небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть участь та можливе завдання шкоди.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що доводи захисника підозрюваного про необхідність проведення слідчого експерименту є необґрунтованими, оскільки підстав для проведення слідчого експерименту у даному кримінальному провадженні, згідно вимог ст. 240 КПК, не має, а тому оскаржувана постанова є законною та підстав для її скасування слідчий суддя не вбачає.

Слідчий суддя не приймає до уваги доводи захисника про розбіжності у висновках експертів, оскільки останні не були предметом даного клопотання та з приводу даних доводів слідчий не виносив оскаржувану постанову.

Окрім того, у даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який 29 жовтня 2020 року зареєстровано у вихідній кореспонденції Тернопільської місцевої прокуратури про направлення останнього до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для розгляду.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, відомості, зазначені в оскаржуваній постанові, відсутність доказів, які б свідчили про необхідність та доцільність проведення вказаного слідчого експерименту, слідчий суддя приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, у задоволенні скарги захисника підозрюваного слід відмовити.

Керуючись ст.ст.93, 110, 240, 243, 303, 307, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 вересня 2020 року про часткову відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0001883 від 24 червня 2019 року, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст. 286 КК України та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1