ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/139/17
Провадження № 1-кп/362/18/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.08.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження за №0000007 від 02.01.2017 року та №0000149 від 27.01.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василькова, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого,
-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області під головуванням судді ОСОБА_6 перебувало кримінальне провадження №0000007 від 02.01.2017 року та №0000149 від 27.01.2017 року, справа №362/139/17, (№1-кп/362/24/19) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Ухвалою суду від 25.06.2020 року вказане кримінальне провадженні було призначене до судового розгляду та продовжено ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до «23» серпня 2020 року включно.
Під час слухання вказаної справи прокурор заявив клопотання про продовжити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів посилаючись на вагомість доказів обвинувачення його у вчиненні злочину середньої тяжкості, а також наявності достатніх підстав вважати, що відносно обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяву з проханням слухати справу без їх участі (а.с.39, 44).
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить також з вимог ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованої 17.07.1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», якими передбачено гарантії права на свободу та особисту недоторканість, враховуючи, що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».
Частина друга статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
У частині першій статті 183 КПК визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177КПК. До цих ризиків належать такі спроби обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути( пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".
Суд, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , міцність соціальних зв`язків у місці його проживання, а саме те, що він неодружений, не працевлаштований, який характеризується посередньо, його вік та стан здоров`я, а саме відсутність даних про тяжкі хвороби, інвалідності, а тому на даній стадії кримінального провадження не відпали ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а також та обставина у вигляді вчинення нового злочину, під час відбування покарання з іспитовим строком, на шлях виправлення не став, а також враховуючи вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2020 року, що дає підстави вважати суду про його можливе вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому суд дійшов до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 176, 177, 183, 184, 194, 314 - 317, 372, 376 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком 60 діб, а саме до «16» жовтня 2020 року ,включно.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семі днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_9