Справа № 133/1667/20
Ухвала
Ім`ям України

"27" листопада 2020 р. Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівка Вінницької області, клопотання учасників судового розгляду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000370 від 05 травня 2020 року, стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000370 від 05.05.2020р., стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Прокурор ОСОБА_13 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_17 , ОСОБА_8 та ОСОБА_18 , посилаючись на недоведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які б давали підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали за доцільне його змінити на більш м`який.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що згідно матеріалів даного кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в ході досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 05.10.2020р. продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , терміном на 60 (шістдесят) днів, до 03.12.2020р. включно.

27.11.2020р. прокурором ОСОБА_19 подано до суду письмові клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, яке останні вчинили перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та відносно декількох осіб, будучи при цьому раніше судимими. Конкретні підстави, за яких в ході досудового розслідування було обраний найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених не змінились, в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, що дають достатні підстави вважати наявність ризиків, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а отже про їх підвищену суспільну небезпечність. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде співрозмірним особам обвинувачених та суспільній небезпечності вчиненого ними діяння.

Згідно ст.29 Конституції України, ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, 5) вчинити інше кримінальне правопорушеня.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч.1 ст.197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом установлено, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, строк тримання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під вартою було обрано до 03.12.2020р. включно.

При вирішенні питання щодо продовження відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із наявності пред`явленого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачення та необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, вплинути на потерпілого, свідків, які ще не допитані у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду, суд вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Доведений і ризик того, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останні офіційно не працевлаштовані, не мають належного та постійного джерела доходу (прибутку).

Ймовірним є й те, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 можуть незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадження, які ще не допитані в судовому засіданні.

При вирішенні питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відповідно до вимог ч.1 ст.178 КПК України, судом враховуються такі обставини як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватими у його вчиненні, відсутністю сталих соціальних зв`язків та стосунків, а також вільний вибір місця знаходження та проживання, що може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення, а також беручи до уваги те, що у суду відсутні докази, які б свідчили про те, що ризики передбачені ст. 177КПК України, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зникли, а тому оскільки підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно нихстроку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання суду, враховуючи викладені обставини, доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, зокрема на домашній арешт, не переважають доводів сторони обвинувачення та не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Зазначені ризики виправдовують продовження відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 необхідно продовжити на 60 (шістдесят) днів, до 25 січня 2021 року включно.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під вартою, підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не має, а тому у його задоволенні заявникам необхідно відмовити.

Обставини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, поєднаного із застосуванням насильства відносно потерпілої сторони, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення обвинувачених від органів досудового розслідування та суду, особи обвинувачених, також дають підстави суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Виходячи з позиції обвинувачених та їх захисників, які в категоричній формі заперечують щодо допиту свідків обвинувачення ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 в режимі відеоконференції, враховуючи вимоги закону, суд вважає, що подані ними заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.331, 369-372, 376, 392 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Козятин Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, на момент затримання офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 25 січня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, на момент затримання офіційно не працевлаштованого, зі слів перебуваючого на обліку у відповідному центрі зайнятості в якості безробітного, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 25 січня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Козятин Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, на момент затримання офіційно не працевлаштованого, несудимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 25 січня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», куди невідкладно надіслати копію цієї ухвали для виконання.

У задоволенні усних клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який відмовити.

У задоволенні клопотань свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

По справі оголосити перерву до 09.12.2020р. до 13.00год., для поновлення виклику свідків, які зазначені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя