Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3094/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_4
УХВАЛА

07 жовтня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_4 ,

суддів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю: секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000910 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2020 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, -

обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2020 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 встановлено рахувати з моменту його затримання, а саме з 21 липня 2019 року.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 жовтня 2020 року включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_9 в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення, починаючи з 21.07.2019 року по день вступу вироку в законну силу з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 в задоволення цивільного позову 11584 (одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 59 коп. матеріальної шкоди та 70 000 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди.
Вирішено питання щодо речових доказів.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_8 заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який спливає 12 жовтня 2020 року, на 60 днів, посилаючись на те, що розгляд даного кримінального провадження в апеляційній інстанції не може бути завершений до спливу строків тримання під вартою, проте, залишаються ризики того, що перебуваючи на волі ОСОБА_9 матиме можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення та може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за інкримінований йому злочин.

Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та просили застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою або можливості продовження такого тримання судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, яке є особливо тяжким злочином та за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, офіційно не працює, а також міцних соціальних зв`язків не має, оскільки не одружений та дітей на утриманні не має.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_9 у разі зміни щодо нього запобіжного заходу на більш м`який може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, для розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14 серпня 2020 року, апеляційному суду потрібен певний час.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 дію раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 05 грудня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05 грудня 2020 року.

Строк дії ухвали до 05 грудня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: