Справа № 357/8580/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2020 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України

У С Т А Н О В И В:
доведеним, що 29 вересня 2010 року, близько 13 години у ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_6 виник умисел на незаконне збагачення шляхом викрадення чужого майна потерпілої ОСОБА_7 , яке зберігалось за її місцем проживання та останні підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , в якій в цей час знаходився неповнолітній ОСОБА_8 (син потерпілої). На прохання ОСОБА_4 відчинити вхідні двері вказаної квартири, неповнолітній ОСОБА_8 відповів відмовою, після чого ОСОБА_4 , піднявшись по накриттю вхідних дверей на рівень не зачиненого на той час вікна другого поверху, умисно проник до приміщення даної квартири, після чого, по сходах спустився на перший поверх, та з середини відчинив вхідні двері, через які до приміщення квартири проник ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 , з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, відкрито, за попередньою змовою з ОСОБА_6 в присутності неповнолітнього ОСОБА_8 , умисно викрав чуже майно, належне потерпілій ОСОБА_7 , а саме: телевізор «PANASONIC TC-21PM70R», вартістю 1368 грн., DVD програвач «PATRIOT DVD-201», вартістю 219 грн. та телевізор «START 2122», вартістю 899 грн.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли разом із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 2486 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що у нього дійсно 29 вересня 2010 р. близько 13 години за попередньою змовою із ОСОБА_6 виник намір здійснити відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 , яке зберігалось за її місцем проживання. Так дійсно вони разом підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 в якій в цей час знаходився неповнолітній ОСОБА_8 (син потерпілої). На його прохання відчинити вхідні двері вказаної квартири, неповнолітній ОСОБА_8 відповів відмовою, після чого він піднявшись по накриттю вхідних дверей на рівень не зачиненого на той час вікна другого поверху, проник до приміщення даної квартири, після чого, по сходах спустився на перший поверх, та з середини відчинив вхідні двері, через які до приміщення квартири проник ОСОБА_6 . В подальшому він з метою збагачення за рахунок чужого майна, відкрито, за попередньою змовою з ОСОБА_6 в присутності неповнолітнього ОСОБА_8 , викрав чуже майно, належне потерпілій ОСОБА_7 , а саме: телевізор «PANASONIC TC-21PM70R», вартістю 1368 грн., DVD програвач «PATRIOT DVD-201», вартістю 219 грн. та телевізор «START 2122», вартістю 899 грн. Після цього він та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли разом із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву, вартість речей які відкрито викрав, визнає, їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 186 ч.3 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, захисника, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 186 ч.3 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_4 не судимий відповідно до ст. 89 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнається: визнання винуватості. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, не судимий відповідно до ст. 89 КК України, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, досудову доповідь відповідно до якої існує середній ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину, середній ризик небезпеки для суспільства, те, що з часу вчинення злочину минуло більше десяти років, дійшов висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, установленого в санкції частини вчиненого злочину, тобто відповідно до ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробування, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

При цьому суд зазначає, що у випадку порушення ОСОБА_4 умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, не виправдання довіри суду, йому може бути скасоване вказане звільнення.

Суд при прийнятті рішення щодо покарання обвинуваченого враховує принцип гуманізму, вважає відкладене призначене покарання ОСОБА_4 за вчинений злочин, завжди може бути приведене до виконання, у випадку порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов, процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів цим вироком не вирішується, оскільки їх доля вирішена вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 05.07.2010 р. стосовно ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 був затриманий 31 липня 2020 р. та відносно нього 01 серпня 2020 р. застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 ч.1,2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк досудового тримання його під вартою з 31 липня 2020 р. до 16 листопада 2020 р. із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 змінити запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання із покладенням обов`язку прибувати до суду за першою вимогу у визначені місце, день та час до вступу вироку в законну силу, але не більш ніж на два місяці, тобто до 16 січня 2021 р.

Відповідно до ст. 179 ч.3 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_4 покласти на прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_9 .

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи. яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку. шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області