У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000730, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2020 року відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Ухвалено, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік з покладенням, на підставі ст. 76 КК України, обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 витрати за проведення експертизи в сумі 1 256,08 грн.
Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить вирок в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_5 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 3 місяців арешту, зі звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з покладенням відповідних обов`язків на підставі ст. 76 КК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, формально послався на обставини, які пом`якшують покарання та не дав їм належної оцінки.
На думку захисника, такі обставини, як, визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, щире каяття та наявність на його утриманні двох малолітніх дітей є підставами для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

29.02.2020 р. близько 11.40 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на парковці супермаркету «Велмарт», розташованого в м. Миколаєві по пр. Миру, 1/1, із застосуванням спеціального пристрою для дистанційного відкриття автомобілів, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вважаючи, що діє таємно, проник до автомобіля Honda Accord реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки таємно викрав, належні потерпілій ОСОБА_9 , сонцезахисні окуляри, вартістю 2 066,67 грн. та флакон парфумів, вартістю 1 952 грн., чим заподіяв майнову шкоду на загальну суму 4 018,67 грн.
ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був затриманий працівниками поліції.
Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Обираючи ОСОБА_5 вид і міру покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких є інвалідом 2 групи, визнав обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття, обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочину, та дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку.
Фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, апелянтом не оспорюються, а тому апеляційному перегляду не підлягають.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше судимий, характеризується посередньо, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких є дитиною-інвалідом, обставина, яка пом`якшує покарання є щире каяття, та обставина, яка обтяжує покарання рецидив злочину.
На переконання апеляційного суду, мотиви і підстави призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі у вироку наведені, апеляційний суд з ними погоджується, оскільки таке покарання призначено з урахуванням вимог ст. ст. 65-67 КПК України, відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всім обставинам кримінального провадження, і буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Та обставина, що обвинувачений ОСОБА_5 має на утриманні двох малолітніх дітей, на переконання апеляційного суду, не тільки не є обставиною, яка б пом`якшувала покарання, а й не є такою, що істотно знижувала б ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а відтак апеляційний суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Крім наведеного, слід звернути увагу на те, що викладені в апеляційній скарзі захисника вимоги є некоректними, оскільки в них одночасно ставиться питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді 3 місяців арешту і про звільнення останнього від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України.
Проте, положеннями ст. 75 КК України, передбачено можливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, лише у разі призначення покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто у разі призначення ОСОБА_5 покарання у виді арешту, про що просить захисник, застосування положень ст. 75 КК України, є неможливим.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд, не знаходить переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_5 покарання, і, захисник в апеляційній скарзі не навів, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для зміни вироку, і, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді
_____________________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3