ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/324/17
Провадження № 1-кп/210/56/20
У Х В А Л А
іменем України
"17" листопада 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі суда присяжних:

головуючого-судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

основних присяжних: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

за участю:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст. 115 КК України, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000438 від 19.09.2016 року, суд присяжних

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 обвинуваченого за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не змінилися.

Обвинувачений та захисник, кожен окремо, заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити на домашній арешт.

Суд присяжних, заслухавши думку учасників кримінального провадження, прийшов до наступного.

Згідно зі ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та сторона захисту.

Також, суд присяжних враховує, що згідно з ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від суду та можливого впливу на свідків та потерпілу, передбаченого п.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_8 не працює, засобів для існування не має, тому суд присяжних вважає, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність.

Також суд присяжних враховує особу обвинуваченого, який має дружину, малолітніх дітей та батьків похилого віку, однак існування у останнього таких соціальних зв`язків, на думку суду не є виключним стимулюючим фактором для запобігання ризикам, визначеним ст.177 КПК України.

Оцінюючи в сукупності відносно обвинуваченого всі обставини, зазначені в ч.1. ст.178 КПК України, суд присяжних вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції».

Крім того, питання про продовження запобіжного заходу вирішено за наявності клопотання прокурора, при цьому суд не автоматично, а перевіривши обґрунтованість підстав для його застосування, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у статті 29 Конституції України, прийшов до висновку про обґрунтованість продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, з наведенням відповідних мотивів прийнятого рішення.

Будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, та на переконання суду присяжних, буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.

Враховуючи викладене, суд присяжних приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченого належить продовжити строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, суд присяжних, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 14.01.2021 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до Державної установи «Криворізька установа виконання покарань №3».

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по справі.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_10

ОСОБА_3

ОСОБА_4