печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2020 року слідчий слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001171 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме на ноутбук ASUS s/n K53U-SX1690 з метою збереження речових доказів.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.
Представник володільця вилученого майна адвокат ОСОБА_6 на електронну адресу суду направив заперечення на вищезазначеного клопотання, просив відмовити, оскільки в власник вилученого майна ніякого відношення до вищевказаного кримінального провадження немає, також слідчим не вказано, які конкретні відомості, сліди, містить ноутбук ASUS s/n K53U-SX1690, а також яким чином могло вказане майно бути використане як знаряддя злочину.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, заперечення представника володільця вилученого майна , заслухавши пояснення слідчого приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням НП України розслідується кримінальне провадження №0001171 від 30.06.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 362 КК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, окремі службові особи Державної митної служби України та Державної податкової служби, регіональних підрозділів указаних відомств, маючи право доступу до інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдина автоматизована інформаційна система», в якій обробляється та зберігається інформація з обмеженим доступом, зокрема щодо імпортно-експортних операцій суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, інших відомостей, які містять інформацію з обмеженим доступом, у тому числі державних підприємств оборонно-промислового комплексу, з корисливих мотивів, здійснюють несанкціоноване копіювання відомостей з обмеженим доступом.
У ході виконання доручення оперативним підрозділом ДКІБ СБ України, встановлено, що до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, крім інших осіб причетні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обіймає посаду головного державного ревізора-інспектора Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючий AT «Місто Банк» спільно з ОСОБА_7 , здійснює продаж відомостей, що становлять комерційну таємницю та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка обіймає посаду головного державного ревізора-інспектора Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області.
Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 маючи доступ до інформаційно - телекомунікаційних систем, що функціонують в системі ДПС України здійснюють несанкціоноване копіювання відомостей з обмеженим доступом щодо проведення фінансово-господарських операцій суб`єктів господарювання, які в подальшому збувають третім особам за грошову винагороду.
20.11.2020 в період часу з 20 годин 13 хвилин по 21 годину 25 хвилину на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва справа № 757/46610/20-к від 27.10.2020 проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживаня ОСОБА_5 у ході проведення якого виявлено та вилучено: ноутбук ASUS s/n K53U-SX1690.
Указані речі використовувалися для вчинення кримінальних правопорушень, зокрема для отримання та зберігання інформації з обмеженим доступом.
23.11.2020 винесено постанову про визнання вилучених речей і предметів речовими доказами у кримінальному провадженні.
Частиною 2 ст. 64-2 КПК України визначено, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч. 5 цієї ж статті, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року зазначає: «Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звертатись лише прокурор, за вказаних обставин слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволення вказаного клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1