Справа № 502/4/20
УХВАЛА

05 лютого 2021 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника володільця майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання

ОСОБА_4

про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся 04.02.2021 р. до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням про скасування арешту майна, який накладено ухвалою в ході досудового слідства у кримінальному провадженні.

В обґрунтування заяви володілець майна в заяві зазначив та його представник в судовому засіданні вказав, що в провадженні СВ Кілійського ВП (на теперішній час відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області) знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 06.01.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 06.01.2020 р. близько 17:30 ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «KIA CLARUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору неподалік будинку № 179 по вул. Маяк в м. Кілія скоїв зіткнення з велосипедистом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому голені лівої ноги, яке згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у даному кримінальному провадженні не вручалось.

Автомобіль марки «KIA CLARUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на ОСОБА_6 , однак даним автомобілем з 20.08.2017 р. фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою слідчого Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 06.01.2020 р. вказаний автомобіль визнаний речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 09.01.2020 р. накладено арешт на тимчасово вилучене під час проведення огляду у кримінальному провадженні майно, а саме, автомобіль марки «KIA CLARUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб НОМЕР_2 , що перебували у володінні ОСОБА_4 .

Головним аспектом при накладенні арешту на майно було те, що виникла необхідність в тому, щоб тимчасово вилучене майно на час проведення досудового розслідування та здійснення слідчим певних слідчих дій залишалось у незміненому стані.

Потерпілий ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

В кримінальному провадженні були призначені і проведені судова транспортно-трасологічна експертиза і судова автотехнічна експертиза.

На теперішній час у зв`язку із проведенням експертиз відпала і мета арешту майна.

Автомобіль знаходиться на відкритій земельній ділянці майданчику тимчасового утримання Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, фактично опади потрапляють до салону авто, чим знижують ринкову вартість автомобіля, що фактично порушує вимоги постанови КМУ від 18.11.2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» в частині забезпечення при зберіганні речових доказів їх істотних ознак та властивостей і заборони зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не закінчено, тимчасово вилучене майно є речовими доказами, для збереження яких було накладено арешт. Однак протягом тривалого часу (з червня 2020 р.) ніяких дій відносно речових доказів не проводиться, у зв`язку з чим, враховуючи тривале обмеження особи у праві власності та відсутності жодних дій з боку слідчих органів володілець майна та його представник просять зняти арешт з автомобіля марки «KIA CLARUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , користувачем якого є ОСОБА_4 , передати вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 , зобов`язавши слідчого відділення поліції № 1 слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 негайно виконати ухвалу після її проголошення.

Слідчий ОСОБА_7 , за клопотання якого було накладено арешт, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час його проведення. Його неявка відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши представника володільця майна, дослідивши додані до клопотання документи та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном , щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації ; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ;

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 06.01.2020 р. за клопотанням слідчого було, серед іншого, накладено арешт на тимчасово вилучене майно: - автомобіль марки «KIA CLARUS» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб НОМЕР_2 , що перебували у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане майно, на яке накладено арешт, а саме: автомобіль марки «KIA CLARUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишено на зберіганні на майданчику тимчасового утримання Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, а свідоцтво про реєстрацію автомобіля - в матеріалах кримінального провадження.

Слідчим суддею не встановлено, що арешт тимчасово вилученого майна накладено необґрунтовано.

Встановлено також, що досудове розслідування в даному кримінальному проваджені не закінчено, тимчасово вилучене майно є речовим доказом, для збереження якого було накладено відповідний арешт, разом з тим встановлено, що експертизи в даному кримінальному провадженні вже проведені, що підтверджується копіями висновків експертів Одеського НДЕКЦ МВС України № 394-А від 12.06.2020 р. та № 396-А від 17.06.2020 р.

Також відповідний факт підтверджується листом за підписом слідчого ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_4 від 29.12.2020 р., в якому серед іншого, вбачається, що останній повідомлявся як володілець відповідного транспортного засобу.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170 -174 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 20, 32 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року за № 1104 «Про реалізацію окремих положень кримінального процесуального кодексу України», передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.

Таким чином, враховуючи проведення експертиз в зазначеному кримінальному провадженні, відсутність відомостей про те, що в учасників ДТП є матеріальні претензії, відсутність відомостей щодо визнання транспортного засобу знаряддям вчинення кримінального правопорушення і, як наслідок, обов`язкове повернення вказаного речового доказу власнику після завершення кримінального провадження, та враховуючи, що слідчому судді не надано відомостей про повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, з метою запобігання настанню шкідливих наслідків для власника і володільця майна у зв`язку з тривалим обмеженням у використанні арештованого майна та з метою недопущення його пошкодження внаслідок тривалого зберігання на відкритій земельній ділянці, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання в частині скасування права використання арештованого майна, оскільки остаточне питання про долю речових доказів має бути вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити частково.

Скасувати в частині використання арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 06.01.2020 р. на автомобіль марки «KIA CLARUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб НОМЕР_2 .

Повернути автомобіль марки «KIA CLARUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб НОМЕР_2 без оплати його зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_4 що арешт в частині заборони розпорядження вищезазначеним майном зберігає чинність.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1