490/1504/20 19.11.2020
н/п 1-кс/490/4199/2020
Справа № 490/1504/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного в межах кримінального провадження №0000005 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в:
12 листопада 2020 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва із клопотанням про скасування арешту майна.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2020 року в межах кримінального провадження №0000005 було накладено арешт на добровільно видані нею, як начальником АЗС "Олешки", грошові кошти у сумі 150709 грн., та оригінали Х-звітів, чорнові записи з інформацією про коригування інформації у Z-звітах, інформацією про розбіжність у сумі коштів вказаних у Х-звітах та Z-звітах та інформацією про заміри нафтопродуктів та газу, за період часу з 01.10.2019р. по 21.01.2020р. на АЗС «Олешки».
Постановою слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 16 липня 2020 року зазначене кримінальне провадження закрите за відсутності складу кримінального правопорушення.
Посилаючись на неможливість скасування арешту на зазначені грошові кошти та документи після закриття відповідного кримінального провадження та на те, що арешт майна за відсутності правових підстав для цього порушує її право власності, ОСОБА_3 просила зняти арешт із грошових коштів та документів.

ОСОБА_3 до початку судового розгляду клопотання подала заяву про розгляд у її відсутність. Слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області у судове засідання не з`явився причини неприбуття судді не повідомив.
Ухвалою слідчого судді клопотання розглянуто без участі осіб, за наявними матеріалами в справі.
Вивчивши клопотання, дослідивши долучені матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Слідчим Управлінням ГУНП в Миколаївській області здійснювався досудовий розгляд кримінального провадження №0000005 відомості про яке було внесено 28.01.2020 року за ознаками злочинів передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.

20 березня 2020 року в межах кримінального провадження за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області, слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва накладено арешт, на грошові кошти у сумі 150709 грн., та оригінали Х-звітів, чорнові записи з інформацією про коригування інформації у Z-звітах, інформацією про розбіжність у сумі коштів вказаних у Х-звітах та Z-звітах та інформацією про заміри нафтопродуктів та газу, за період часу з 01.10.2019р. по 21.01.2020р. на АЗС «Олешки», як на речові докази, що мають значення у розслідування кримінального провадження.
16 липня 2020 року слідчим СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 16 липня 2020 року зазначене кримінальне провадження закрите за відсутності складу кримінального правопорушення.
Проте питання про скасування арешту майна досі не вирішено, а майно залишається поза володінням власника.
Згідно з частиною третьою статті 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.
Натомість, у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.
Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція). Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Згідно зі статтею 170 КПК України завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.
Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення.
Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в означеній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає.
Тому означений спосіб вирішення порушеного заявником питання є допустимим з точки зору досягнення мети захисту її прав та законних інтересів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170 - 174 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.03.2020 року в межах кримінального провадження №0000005 на грошові кошти у сумі 150709 (сто п`ятдесят тисяч сімсот девять) гривень, та оригінали Х-звітів, чорнові записи з інформацією про коригування інформації у Z-звітах, інформацією про розбіжність у сумі коштів вказаних у Х-звітах та Z-звітах та інформацією про заміри нафтопродуктів та газу, за період часу з 01.10.2019р. по 21.01.2020р. на АЗС «Олешки» - скасувати.
Зобов`язати уповноважених осіб Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути ОСОБА_3 вищезазначене майно, що зберігається в камері зберігання речових доказів Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1