Дата документу 19.01.2021
Справа № 334/6539/20
Провадження № 1-кп/334/508/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000385 від 13.09.2020 рокувідносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина Україні, українця, який має середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі статті 89 КК України, раніше не судимий,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 діючи умисно, з метою особистого збагачення, маючи на меті незаконне заволодіння транспортним засобом, 12.09.2020 приблизно о 15.30 год. знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , не приводячи у роботу двигун автомобілю «ВАЗ» модель «2101», з номером кузов НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , вартістю 10298 грн. 80 коп., шляхом буксирування, перемістив вищевказаний автомобіль, із зазначеного місця до подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , з метою його подальшого збуту.
Тим самим, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 10298 гривень 80 копійок.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що зазначене у обвинувальному акті кримінальне правопорушення, скоєне ним з метою отримання грошових коштів, свою вину, у пред`явленому обвинуваченні, визнав повністю, щиро кається.

Показання обвинуваченого підтверджуються фактичними обставинами справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, враховуючи згоду учасників судового процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам кримінального провадження, роз`яснено щодо правильності розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, добровільності такої позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
ОСОБА_4 , раніше, в силу ст..89 КК України, не судимий, має постійне місце проживання, не працює, на обліку психіатра чи нарколога не перебуває.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд врахував, що обвинуваченим скоєно умисний злочини середньої тяжкості, той факт, що він раніше, в силу ст..89 КК України, не судимий, не працевлаштований, враховує обставини, що пом`ягчують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст..100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-370, 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк тривалістю один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта (висновок експерта №11/1 від 22.10.2020) у сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок.

Речові докази по справі: автомобіль «ВАЗ 2101» в кузові білого кольору, 1973 року випуску, номер двигуна № НОМЕР_2 та номер кузова № НОМЕР_1 повернути потерпілому.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1