Справа № 524/4827/20
Провадження № 1-кс/524/2142/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000054 від 10.08.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000054 від 10.08.2020 року.
На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 10.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом використання завідомо підробленого документа.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 09.08.2020 року о 17 год. 34 хв. за адресою: Кременчуцький р-н, с. Соснівка, траса М22 Полтава-Олександрія 98 км працівниками БПП в м. Кременчук виявлено свідоцтво про реєстрацію траспортного засобу з ознаками підробки.

09.08.2020 року протоколом огляду за адресою: Кременчуцький р-н, с. Соснівка, траса М22 Полтава-Олександрія 98 км вилучено автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки BMW, модель 318, колір чорний, без номерна.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що власником автомобіля марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , фактичним володільцем є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У клопотанні прокурор просить накласти арешт на транспортний засіб марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , фактичним володільцем є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 з явними ознаками підробки, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам, які знаходяться в офіційному обігу, тому необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують його доводи, приходить до наступного.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, однією з основоположних засад кримінального провадження є недоторканість права власності, яка означає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Після проведення оглядів, речі які були виявлені та вилучені вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішено, в результаті його арешту або повернення.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані вилучені речі та предмети підшукані, виготовлені, пристосовані, а також використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, що має значення для кримінального провадження і підлягає доказуванню, а відповідно до ст. 84 КПК України є доказами.

Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Внесене прокурором клопотання подане в строки та відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям зазначеним у п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Таким чином, відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, є підстави накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та використовувати дане свідоцтво до скасування арешту майна.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна як накладення арешту на автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , фактичним володільцем є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом використання завідомо підробленого документа, а тому слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, зважаючи на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, прокурором під час розгляду клопотання не доведено щодо можливості використання транспортного засобу марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , фактичним володільцем є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя керується вимогами п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та вважає, що в цій частині у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3,16, 84, 98, 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0000054 від 10.08.2020 року, задовольнити частково.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку, з метою збереження речового доказу.
Вищевказане майно залишити на зберігання на території Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, пр-т Свободи, 166.

В іншій частині відмовити.

Роз`яснити прокурору, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 173 КПК України повернути фактичному володільцю ОСОБА_5 автомобіль марки BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору.
Копію ухвали направити прокурору та заінтересованим особам.
Негайне виконання даної ухвали покласти на прокурора.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1