У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1227/20
Номер провадження 1-в/184/87/20

07 вересня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" про умовно-дострокове звільнення засудженої:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Брилівка, Цюрупинського р-ну, Херсонської обл., громадянки України, не заміжньої, освіта середня спеціальна, до засудження не працюючу, до засудження зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима в силу ст.89 КК України, засуджена:
- 25.09.2017 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч.1, 3 ст. 191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.70 КК України до 03 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади з адміністративно - господарськими функціями на 03 роки.
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
представника ПВЦ-79 ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_3 ,
представник спостережної комісії - ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського міського суду надійшло подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)», погоджене головою спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_3 на підставі ст.81 КК України.
В обґрунтування подання начальник установи посилається на те, що засуджена за час відбування покарання довела своє виправлення, оскільки характеризується позитивно, дотримується правил внутрішнього розпорядку, виконує всі законні вимоги адміністрації, має одне заохочення, стягнень не має, норми виробітку виконує на високому рівні, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.
В судовому засіданні представник ПВЦ-79 подання підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав. Крім того вказала на те, що за весь час відбування покарання у ПВЦ-79 засуджена сумлінно ставиться до виконуваної нею роботи, жодних зауважень ні до поведінки, ні до праці засудженої у адміністрації установи немає.
Засуджена підтримала подання у повному обсязі та просила його задовольнити, оскільки за час відбування покарання поведінка у неї зразкова, жодних зауважень від адміністрації установи до неї немає, до праці ставиться сумлінно та виконує усі вимоги персоналу установи. Крім того зазначила, що у вчиненому злочині вона щиро розкаялася, усвідомила протиправність своєї поведінки та наслідки вчиненого злочину та вказала, що у подальшому жодних порушень закону вона не допустить.
Представник спостережної комісії подання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.
В судовому засіданні прокурор у задоволенні вищевказаного подання просив відмовити посилаючись на те, що ОСОБА_3 засуджена за вчинення умисного корупційного тяжкого злочину, а тому підстави для її умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.
Розглянувши подання ДУ"Покровський виправний центр (№79)", заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 засуджена 25.09.2017 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч. 2, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до 03 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади з адміністративно-господарськими функціями на 03 роки.
Згідно з цим вироком дії ОСОБА_3 кваліфіковані, зокрема, за ч. 3 ст. 191 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Так, злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнано винуватою, згідно ст. 12 КК України, відносяться: за ч. 1 ст. 366 КК України до злочинів невеликої тяжкості, за ч. 2 ст. 191 КК України до злочинів середньої тяжкості, за ч. 3 ст. 191 КК України до тяжких злочинів.
За змістом примітки до ст.45 КК України, корупційними злочинами, відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем.
Частиною 3 ст. 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що чинним законодавством не передбачено можливості для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджених за тяжкий корупційний злочин.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 засуджена за вчинення умисного корупційного тяжкого злочину, тому підстав для умовно-дострокового її звільнення від відбування покарання суд не вбачає.
Разом з тим, суд зазначає. Що ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетрвоської області від 05.12.2019 року ОСОБА_3 вже було відмовлено в застосування умовно дострокового звільнення. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.01.2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, засуджена ОСОБА_3 має заборгованість за виконавчим листом в сумі 30 864,80 грн.

З пояснень представника ДУ«ПВЦ (№79)» виконавчий лист на виконання до установи надійшов в лютому 2019 року, однак відрахування за ним здійснюється починаючи з вересня 2019 року у загальній сумі 6235,11 грн. Зазначену заборгованість засуджена добровільно не відшкодовує, хоча згідно довідки про доходи та відрахування із заробітку засуджена ОСОБА_3 мала таку можливість.
Крім того, суд звертає увагу на те, що постановлення висновку адміністрацією установи про те, що засуджена довела своє виправлення, здійснено напередодні звернення до суду із зазначеним клопотанням.
При цьому, суд враховує, що Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст.81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.
Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання начальника Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженої ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо застосування до засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст оголошено 07.09.2020 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1