Справа № 214/5650/15-к
1-кп/214/39/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року колегія суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004402 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , так як продовжують існувати ризики, які є підставою вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, заявили клопотання про зміну запобіжного заходу, в обґрунтування якого вказали на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, тривалий час перебуває під вартою, має незадовільний стан здоров`я. Вважали достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, а тому просили змінити запобіжний захід.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Колегія суддів вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які судом не допитані, знаходячись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, оскільки злочини, у вчинені яких він обвинувачується, є особливо тяжкими.

З урахуванням вищевикладеного, а також того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вичинені двох особливо тяжких злочинів, є всі підстави вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність, тому, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слід також врахувати, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Щодо тривалості перебування обвинуваченого під вартою та значний час розгляду кримінального провадження суд зазначає наступне.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 надійшло до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу 28 липня 2015 року. За час його розгляду судом провадження три рази перерозподілялось із зміною головуючого судді, що призводило до розгляду справи з початку. Наразі судом досліджуються матеріали кримінального провадження.
Дійсно обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під вартою понад п`ять років, однак вказане обумовлено процесуальною поведінкою обвинуваченого, який в судових засіданнях на протязі чотирьох років скаржився на стан здоров`я та постійно втрачав свідомість, призначенням та проведенням за клопотаннями сторони захисту судових експертиз, а також постійною зайнятістю у інших судових засіданнях його захисників.
За таких обставин, суд доходить висновку, що ризики зазначені прокурором у клопотанні, доведені ним у судовому засіданні не зменшились і підтверджуються матеріалами провадження.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегією суддів враховані посилання обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 про наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання, соціальних зв`язків, певних захворювань, однак вони не спростовують наявності ризиків за встановлених вище обставин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на два місяці та відмови у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176-178, 183, 184, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

У клопотанні захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці, тобто до 01 грудня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду упродовж семиденного строку із дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 06.10.2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3