ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/6482/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/3673/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2020 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст. 309, ч.4 ст.321КК України продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів тобто до 21 грудня 2020 року. Встановлено ОСОБА_8 заставу у сумі 153 680 грн.
Суд обґрунтовуючи своє рішення врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у виді позбавлення волі, на строк до дванадцяти років позбавлення волі; чисельну кількість злочинних епізодів, інкримінованих обвинуваченому; вчинення особливо тяжких та тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, організованою групою; активну участь в організованій групі відповідно до сформульованого обвинувачення; створення розгорнутої схеми збуту наркотичних засобів, а також каналів постачання наркотичних засобів, вчинення яких мають особливо актуальну небезпеку для українського суспільства, здоров`я населення, рівня його моральності, зокрема, для молодого покоління.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2020 року, та змінити йому обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт до ухвалення остаточного рішення.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що має стійкі соціальні зв`язки, мати похилого віку, яка потребує хірургічного лікування та його піклування. Крім того вказує на те, що вже тривалий строк перебуває під вартою та прокурором кожного разу при наданні клопотання щодо продовження йому строку тримання під вартою зазначено одні й ті ж самі ризики, які не стосуються його конкретно.
Заслухавши доповідь головуючого судді; захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.4 ст.321, ч.3 ст.307 КК України, тобто у скоєнні нетяжкого, тяжкого та особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, що були вчиненні, окрім епізоду за ч.2 ст.309 КК України, у складі організованої групи.
Крім того, санкцією ч.3 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, враховуючи покарання, яке загрожує ОСОБА_8 він може переховуватись від слідства та суду.

Також не виключається можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Отже колегія суддів вважає, що враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 , який офіційно не працевлаштований та законних джерел прибутку не має, може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
Колегія суддів вважає, що з огляду на фактичні обставини цього кримінального провадження, зокрема: активну участь ОСОБА_8 у складі організованої групи; кількість вчинених епізодів злочинів (за ч.3 ст.307 КК України 10, за ч.4 ст.321 КК України 6, за ч.2 ст.309 КК України 1); ступінь тяжкості вчинених злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, із корисливих мотивів та з метою збагачення; даних про особу обвинуваченого, продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим.
Колегія суддів також не погоджується з апеляційними доводами про необхідністю зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу внаслідок неодноразового продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його тривалого перебування під вартою, а також у зв`язку з наявністю у нього матері яка потребує його піклування, оскільки ці доводи в будь-якому випадку не спростовують висновків суду про те, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не минули та продовжують існувати на даний час.
Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого ; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючисьст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді