Справа 2220/2913/2012
№ 1-в/688/185/20
Ухвала
Іменем України

07 вересня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Шепетівка в режимі відеоконференції клопотання начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куйбишев (Самара) Російської Федерації, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, особи з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимого,

встановив:

19 серпня 2020 року Державна установа «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» та спостережна комісія при Шепетівській районній державній адміністрації звернулись до суду із спільним клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у відповідності до ст. 81 КК України, посилаючись на те, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник державної установи ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, вказав, що вину у скоєному злочині визнає, вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, оскільки засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування покарання, а засуджений допускав порушення, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про нестабільність його поведінки, має лише два заохочення, участь в програмах диференційованого виховного впливу приймає лише з червня 2020 року, просив у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши пояснення представника державної установи, засудженого, захисника, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Судом встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2012 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.01.2016 року зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 17.05.2012 року по 16.10.2012 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення воля.

Початок строку: 17 травня 2012 року. Кінець строку: 17 грудня 2020 року.
Згідно довідки Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» станом на 17 серпня 2020 року невідбута частина покарання ОСОБА_5 становить 4 місяці.
Отже, ОСОБА_5 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину та на час розгляду клопотання відбув 3/4 строку покарання.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, підстава для умовно-дострокового звільнення складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення (дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин; постійна свідома участь у суспільно-корисній праці; систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи) та фактичне відбуття певної частини призначеного йому строку покарання.
Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінці, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.
Згідно характеристики, ОСОБА_5 з 25 травня 2012 року утримувався в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», характеризувався посередньо, порушень вимог режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 29 листопада 2012 року відбуває покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що 2 рази був заохочений адміністрацією колонії. Допустив 1 порушення, яке виражалось у порушенні дисципліни строю, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності адміністрацією колонії. Стягнення погашене у встановленому законом порядку.

До оплачуваної праці на виробництві колонії на даний час засуджений не залучається в зв`язку з досягненням пенсійного віку, виконує роботи з благоустрою місць позбавлення волі. До праці відноситься добре, з поставленими завданнями справляється вчасно та якісно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом листування, телефонних розмов, побачень, отримує посилки та передачі.

Приймає активну участь у програмах диференційованого виховного впливу «Творчість», «Духовне відродження» та приймає участь у роботі самодіяльних організацій, являється членом ради колективу засуджених відділення. Засуджений ОСОБА_5 на профілактичних обліках установи не перебуває.

Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав після 17.06.2016 року (по відбуттю 1/2 строку покарання), проте було відмовлено 29.06.2016 року.
Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким не підлягав в зв`язку з досягненням пенсійного віку.
Умовно-достроковому звільненню від відбування покарання за формальними ознаками підлягав після 17.09.2018 року (по відбуттю 3/4 строку покарання), проте 19.09.2018 року відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 виявив бажання працевлаштуватися на виробництві колонії та отримував заробітну плату лише в період з травня 2016 року по жовтень 2016 року, на даний час до оплачуваної праці на виробництві не залучається в зв`язку з досягненням пенсійного віку, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі.
Також, ОСОБА_5 , маючи середню спеціальну освіту, в навчальному центрі, де можливо здобути освіту по чотирьох спеціальностях, не навчається, набути нових професійних навичок бажання не проявляє.
Засуджений ОСОБА_5 та представник державної установи ОСОБА_4 пояснили, що участь у програмах диференційованого виховного впливу «Творчість», «Духовне відродження» засуджений приймає з часу прибуття в колонію.
Однак, вказані пояснення спростовуються оцінками ступеню виправлення засудженого, що містяться в щоденнику індивідуальної роботи із засудженим, відповідно до яких ОСОБА_5 подано заяви про участь в ПДВВ лише 20.06.2020 року, до вказаної дати в оцінках ступеню виправлення значиться про те, що участі в таких програмах засуджений не приймав. Також представником установи в судовому засіданні визнано, що заяви про участь в ПДВВ засудженим написано лише 20.06.2020 року. Сам засуджений вказати назви ПДВВ, в яких він бере участь не зміг. Отже, участь засудженого в ПДВВ є формальною.
Щодо участі в роботі самодіяльних організацій, то засуджений в судовому засіданні визнав, що участі в роботі таких організацій не приймає.
Дослідивши обставини справи та всі письмові матеріали, суд вважає, що вказані матеріали в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України з огляду на те, що останній з 17 травня 2012 року відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, має лише два заохочення від 08.01.2019 року і 07.07.2020 року та наявне порушення, за яке накладалось дисциплінарне стягнення 13.07.2015 року, що свідчать про нестабільну поведінку засудженого.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його особу, поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправних колоніях. Відтак, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» та спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а засудженим протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1