Ухвала

Іменем України
08 вересня 2020 року
м. Київ
Справа № 686/9503/17

Провадження № 51-6116 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницькогоапеляційного суду від 09 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою,

встановив:
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 19 червня 2020 року постановлено, зокрема, виділити в окреме провадження матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 000068 від 22 березня 2017 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 376 КК України.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 липня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вказану ухвалу районного суду, оскільки вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить переглянути в касаційному порядку оскаржуване судове рішення, оскільки вважає, що воно постановлене з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження ОСОБА_4 слід відмовити з огляду на наступне.
Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Як убачається зі змісту копії оскаржуваного судового рішення, не погоджуючись з ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 19 червня 2020 року, поставленою під час судового провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій, посилаючись на положення ч. 6 ст. 9 КПК України, просив вказану ухвалу районного суду скасувати.
Суддя апеляційного суду, отримавши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу районного суду, встановивши, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, відмовив у відкритті апеляційного оскарження. Мотивуючи своє рішення суддя зазначив, що застосування положень ч. 6 ст. 9 КПК України, в даній справі є неможливим, оскільки чинним кримінальним процесуальним законом чітко визначено, які рішення підлягають оскарженню в апеляційному порядку.

З урахуванням зазначеного суддя Хмельницького апеляційного суду дійшов висновку, що постановлена під час здійснення судового провадження ухвала суду першої інстанції, якою виділено в окреме провадження матеріали об`єднаного кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, а тому, обґрунтовано, керуючись положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_4 подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що суддя апеляційного суду, встановивши, що ухвала суду першої інстанції окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, і відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, слід зазначити, що посилання скаржника у скарзі на висновки Конституційного Суду України, які викладені у рішенні №4-р/2019 від 13 червня 2019 року щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, є помилковими, оскільки це рішення стосується можливості апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження у суді першої інстанції, а в даному випадку апеляційна скарга була подана на ухвалу суду першої інстанції про виділення матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, доводи ОСОБА_4 щодо порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону та положень Конституції України є безпідставними.

Отже, з касаційної скарги та наданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 немає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 09 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3