Справа № 443/380/20
Провадження № 1-кп/456/332/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
з участю : секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 18.03.2020, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе Село Жидачівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 09.03.2020 близько 14:10, перебуваючи в будинку, що в селищі міського типу Журавно Жидачівського району Львівської області по вул. Пекарська, 10, діючи з прямим умислом, направленим на викрадення офіційного документа, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав платіжну банківську картку № НОМЕР_1 , видану територіальним відділенням АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_5 , яка знаходилася в спальній кімнаті будинку, для подальшого зняття з неї грошових коштів, яка згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, що належить ОСОБА_5 .
Окрім цього, 09.03.2020 о 14:21 ОСОБА_4 таємно, шляхом вільного доступу, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, знаходячись за адресою: площа Степана Бандери, 6 в смт. Журавно Жидачівського району Львівської області, використовуючи раніше викрадену банківську картку № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , за допомогою банківського автомату самообслуговування (програмно-технічного комплексу), що належить АТ «Ощадбанк», скориставшись пін-код комбінацією, яку він заздалегідь знав, вивів у готівку та викрав кошти в сумі 2000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, про те, що 09.03.2020 близько 14 год. з кімнати в будинку АДРЕСА_1 , де він проживає разом з тестем ОСОБА_5 , викрав належну йому банківську картку, з якої в цей же день, заздалегідь знаючи пін-код, викрав кошти в сумі 2000 грн., які витратив на власні потреби. Матеріальну шкоду відшкодував потерпілому в повному обсязі. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, завдана матеріальна шкода йому відшкодована шляхом повернення коштів, при призначенні покарання покладається на думку суду.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання, в якому просила не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю.
Отримавши показання ОСОБА_4 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), та викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України є вірною.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчинених ним кримінальних правопорушеннях, тяжкість заподіяних кримінальними правопорушеннями наслідків, спосіб вчинення кримінальних правопорушень та їх мотиви, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, не працює, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та реєстрації, відсутність матеріальних претензій зі сторони потерпілого ОСОБА_5 , якому матеріальні збитки відшкодовано в повному обсязі, обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Таким чином, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд дійшов переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі;
за ч. 1 ст. 357 КК України 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази : банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , передану на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в його власності.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1