Справа № 450/3381/20 Провадження № 1-кс/450/572/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000956 від 05.10.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.10.2020, у межах кримінального провадження № 0000956 від 05.10.2020 за ч. 1 ст. 286 КК України, на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063» номерний знак НОМЕР_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що наявність арешту на автомобіль, зумовлює порушення прав та законних інтересів ОСОБА_3 , який є його власником, зокрема право на користування майном. Зазначає, що з огляду на те, що у кримінальному провадженні проведені усі необхідні слідчі дії по огляду автомобіля експертом в ході проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертиз, підстави, передбачені ст.170 КПК України, для подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпали, просить клопотання задоволити.

Заявник у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду про розгляд клопотання у його відсутності, просить таке задоволити у повному обсязі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання, яке не заперечив, у його відсутності.

Розгляд клопотання відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України здійснюється без фіксування за допомогою технічних засобів.

З`ясувавши думку учасників справи, висловлену у поданих ними заявах, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання необхідно задоволити частково, з таких підстав.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Згідно ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про чає та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогамст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174,539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000956 від 05.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_5 від 06.10.2020 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події 04.10.2020 року, а саме: автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063» номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , та який на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував під його керуванням, в рамках кримінального провадження №0000956 від 05.10.2020 року. З вказаної ухвали також вбачається, що вищевказаний автомобіль у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом.

Згідно наявної в матеріалах клопотання копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063» номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено досудовим слідством, що на момент дорожньо-транспортної пригоди 04.10.2020 року автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063» номерний знак НОМЕР_1 перебував під керуванням ОСОБА_3 .

Окрім того, санкція ч. 1 ст. 286 КК України не передбачає конфіскації майна або спеціальної конфіскації.

Оскільки власником автомобіля є ОСОБА_3 , експертизи вказаного автомобіля було проведено, а тому арешт який було накладено на належний ОСОБА_3 транспортний засіб свою мету виконав, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про скасування арешту, накладеного на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063» номерний знак НОМЕР_1 , задоволити та скасувати арешт на зазначений автомобіль.

З огляду на вказане, приходжу до висновку, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, накладеного ухвалою слідчого судді від 06.10.2020 року, відпала потреба, а тому клопотання слід задоволити та скасувати арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :
клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000956 від 05.10.2020 року задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_5 від 06.10.2020 року у справі № 450/3381/20, провадження № 1-кс/450/499/20, на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063» номерний знак НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_3 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у його користуванні.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1