Провадження № 1-в/638/17/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду заяву ОСОБА_3 про зняття судимості за строком давності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про зняття судимості за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.03.2005 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, посилаючись на минування строку давності, оскільки пройшло вже більше 12 років.
Зазначена заява передана в провадження судді ОСОБА_1 14.08.2020 року після повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку з наказом голови суду від 10.08.2020 року «Про передачу кримінальних, адміністративних, цивільних справ та справ про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні судді ОСОБА_4 ».
В судове засідання учасники провадження не з`явились, про розгляд повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.03.2005 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 14.09.2009 року за відбуттям строку покарання.
Згідно із довідки ГУНП в Харківській області №117-12112020/63210 від 13.11.2020 року після звільнення від відбування покарання за вказаним вище вироком ОСОБА_3 09.07.2010 року засуджений вироком Дзержинського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, а також в подальшому тричі притягувався до кримінальної відповідальності, востаннє 13.04.2017 року за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України, звільнений 17.12.2018 року за відбуттям строку покарання. У подальшому до кримінальної відповідальності не притягувався (т.3 а.с.42-45).
Згідно з ч.8 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.
Згідно із ст.91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні кримінальні правопорушення. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу. Порядок зняття судимості встановлюється Кримінальним процесуальним кодексом України.
З огляду на викладене суд вважає, що досліджені докази із врахуванням обставин справи підтверджують відсутність обставин, які б дали підстави прийти до безумовного і безспірного висновку про можливість зняття судимості з ОСОБА_5 , у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення клопотання останнього.
Керуючись ст.ст.89, 91 КК України, ст.ст.369-372, 538 КПК України, суд,

постановив :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про зняття судимості за строком давності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1