Ухвала
Іменем України
23 листопада 2020 року

м. Київ
справа № 947/21952/20
провадження № 51-5555ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною прокурора відділу прокуратури Одеської області на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання адвоката

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6

про встановлення процесуальних строків у рамках кримінального провадження

№ 0000444 та встановлено строк, який не може перевищувати 30 днів для здійснення кримінального провадження № 0000444 від 01 жовтня

2014 року за фактами, що є предметом вищевказаного кримінального провадження.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що прокурор не погоджується із зазначеною ухвалою апеляційного суду.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та копії доданих судових рішень, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій доданих судових рішень, адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про встановлення процесуальних строків у рамках кримінального провадження № 0000444 від 01 жовтня 2014 року.
Ухвалою слідчого судді у вказане клопотання задоволено та встановлено строк, який не може перевищувати 30 днів для здійснення кримінального провадження

№ 0000444 від 01 жовтня 2014 року за фактами, що є предметом вищевказаного кримінального провадження.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді прокурор оскаржив його до апеляційного суду з поданням відповідної апеляційної скарги, у відкритті провадження за якою відмовлено.
Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді було прийнято на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Так, статтею 309 КПК України встановлений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Разом з тим, цією статтею не передбачено оскарження ухвали слідчого судді, якою задоволено клопотання та встановлено процесуальні строки у кримінальному провадженні.
Що стосується доводів касаційної скарги прокурора щодо можливості перевірки судом апеляційної інстанції законності оскаржуваної ухвали слідчого судді

від 07 серпня 2020 року з огляду на правову позицію, викладену в постанові Великої палати Верховного Суду у справі №243/6674/17-к від 23 травня 2018 року, то вони є необґрунтованими.
Предметом дослідження та оцінки у вказаній справі була можливість апеляційного перегляду рішення слідчого судді, яке не міститься у переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, але яке прийняте поза межами повноважень слідчого судді, передбачених чинним КПК України. Зокрема, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України. Тобто, вказана правова позиція стосується можливості перегляду лише тих ухвал слідчого судді, які відсутні в переліку ст. 309 КПК України, проте постановлення яких не передбачено кримінальними процесуальними нормами. Разом з тим, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2020 року постановлена на підставі ст. 114 цього Кодексу, тобто в межах компетенції слідчого судді.
Крім того, слід зазначити, що Другою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 18 жовтня 2019 року сформовано висновок щодо застосування норми права, згідно з яким ухвали слідчих суддів, постановлені в порядку ст. ст. 28, 114 КПК, окремому апеляційному оскарженню відповідно до положень ст. 309 КПК не підлягають (справа № 757/37346/18-к, провадження

№ 51-1329кмп19).
Таким чином, зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною прокурора відділу прокуратури Одеської області на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання адвоката

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6

про встановлення процесуальних строків у рамках кримінального провадження

№ 0000444 та встановлено строк, який не може перевищувати 30 днів для здійснення кримінального провадження № 0000444 від 01 жовтня

2014 року за фактами, що є предметом вищевказаного кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3