Справа № 585/2173/20
Номер провадження 1-кп/585/342/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Ромни в режимі відеоконференцзв`язку угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 28.07.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відбуваючого покарання у державній установі «Роменська виправна колонія № 56», раніше судимий: 1) 25.08.2010 вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області за ст. 187 ч. 3 КК України на строк 8 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільнився із місць відбування покарань 01.12.2017 по відбуттю строку покарання; 2) 25.10.2019 вироком Голопристанського районного суду Херсонської області за ст. 187 ч. 3 КК України на строк 7 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу, -
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статтею 391 Кримінального кодексу України (далі КК України),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.
1. ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області засуджений від 25.10.2019 за ст. 187 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців. З 12.01.2020 ОСОБА_5 відбуває покарання у Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» (далі ДУ «РВК № 56»). По прибуттю до ДУ «РВК № 56» засудженому ОСОБА_5 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання.

Під час відбуття покарання в ДУ «РВК № 56» засуджений ОСОБА_5 , починаючи з січня 2020 року, діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, вирішив встати на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, вчиняв злісні порушення встановленого порядку відбування покарання, через, що взятий на профілактичний облік та 19 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за різні порушення режиму відбуття покарання.

Через безуспішне застосування інших заходів впливу, 09.04.2020 до засудженого ОСОБА_5 за чергове порушення встановлених заборон, судом було застосовано стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу (далі ПКТ) на строк два місяці. Відповідно до постанови начальника ДУ «РВК № 56» від 22.05.2020 ОСОБА_5 переведений до ПКТ ДУ «РВК № 56» строком на два місяці.

Однак, будучи підданим стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу та попередженим про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань та іншу протидію адміністрації у законному здійсненні її функцій, засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та продовжив злісно порушувати установлений порядок відбування покарання.

27.07.2020 року близько 09:25 виконуючим обов`язки начальника дільниці посиленого контролю ДУ «РВК № 56» майором внутрішньої служби ОСОБА_6 в присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кілька разів поспіль було запропоновано засудженому ОСОБА_5 провести прибирання в камері №16, та попереджено про те, що у разі відмови ним від виконання своїх обов`язків його буде притягнено до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України за злісну непокору вимогам адміністрації виправної установи. Проте будучи забезпеченим необхідним господарчим інвентарем, публічно, зухвало, безпідставно, необґрунтовано, у категоричній формі відмовився виконувати неодноразово висловлені законні вимоги представника адміністрації ОСОБА_6 , хоча був зобов`язаний і мав можливість їх виконати.

Тобто, засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у ДУ «РВК № 56», будучи особою, яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань.

2. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за статтею 391 КК України, як - злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань.
ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
3. 31 серпня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 28.07.2020 року в порядку статей 468, 469 та 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за статтею 391 КК.

4. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2019 року за ч. 3 ст. 187 України, яким призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно призначити покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

5. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.

ІІІ. Мотивами, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується.
6. Відповідно до частини третьої статті 469 КПК України Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

7. Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статтею 391 КК України, яке, враховуючи положення статті 12 КК, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

8. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що він цілком розуміє:

8.1. що він має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

8.2. наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК;

8.3. характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статтею 391 КК України.

8.4. Крім того, зазначив, що він вину визнає в повному обсязі та погоджується з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуваності.

9. Суд в порядку статті 474 КПК шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

10. Виходячи з вищевикладеного та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, вислухавши думку прокурора, який не заперечив щодо затвердження угоди, Суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 31 серпня 2020 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 28 липня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ІV. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
11. Процесуальні витрати по справі відсутні.

12. Речові докази у справі відсутні.

13. Цивільний позов по справі не заявлявся.

14. Запобіжний захід ОСОБА_5 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає, оскільки обвинувачений відбуває покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.10.2019 року.

З цих підстав,
керуючись пунктом1частини третьої статті 314, статтями 368,370-371,373-374,376,475 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,
У Х В А Л И В :
1. Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену за участю захисника ОСОБА_10 від 31 серпня 2020 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 28 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статтею 391 Кримінального кодексу України.

2. ОСОБА_5 , 1988 р.н., визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статтею 391 Кримінального кодексу України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 серпня 2020 року покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2019 року за ч. 3 ст. 187 КК України, яким призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно призначити до відбуття покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

3. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання даним вироком законної сили.

4. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1