У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2020 року.

Учасники судового провадження (у режимі відеоконференції):

прокурор ОСОБА_7

заявниця ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_8 від 29.04.2020 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002688, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що слідчим прийнято незаконну постанову, текст якої відповідає постанові про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000177, котра рішенням слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва була скасована.

Відмічає, що слідчий у своїй постанові лише прокоментував ряд кримінальних проваджень, відомості про які вносились до ЄРДР за відповідними судовими рішеннями, однак, не надав належної оцінки доводам, викладеним у заяві від 05.11.2016 р., через що оскаржувана постанова не відповідає фактичним обставинам справи.

Посилається на те, що слідчий не вжив належних заходів, спрямованих на об`єднання матеріалів досудових розслідувань, за її скаргами.

На думку апелянта, слідчий суддя не зважив на доводи щодо вчинення злочину та залишив без змін постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Встановлені слідчим суддею обставини.

22.07.2020 р. до суду надійшла скарга ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_8 від 29.04.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0002688.

В обґрунтування скарги, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що постанова слідчого від 29.04.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0002688 прийнята передчасно, безпідставно та без фактичного встановлення усіх обставин кримінального провадження. На думку заявників, слідчий ОСОБА_8 не провів належного досудового розслідування, не вчинив жодної слідчої дії, не провів допиту працівників правоохоронних органів, не дослідив подану заяву від 23.04.2020 р., не надав належної правової оцінки всім доказам по справі.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення про закриття кримінального провадження слідчим прийнято на підставі повного дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження.

За висновком слідчого судді, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, дослідивши обставини, на які посилається заявник, слідчий обґрунтовано дійшов висновку про відсутність достатніх об`єктивних даних, які могли б свідчити про наявність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що доводи ОСОБА_6 викладені у скарзі, та висловлені у судовому засіданні, не свідчать про наявність неповноти при перевірці вказаних обставин слідчим, оскільки фактичні обставини були встановлені в обсязі, достатньому для прийняття законного та обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи заявниці ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про безпідставність апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин.

Вирішуючи питання про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження апеляційний суд доходить наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, судове засідання за скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проводилось в режимі відеоконференції з Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області. 26.08.2020 р., після виходу слідчого судді до нарадчої кімнати, відеоконференція завершилась та в подальшому зв`язок не встановлювався. Копію оскаржуваного рішення апелянти отримали лише 08.10.2020 р., що підтверджується даними ідентифікатора поштового відправлення на конверті Заводського районного суду м. Миколаєва до ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді здана до поштового відділення на наступний день 09.10.2020 р. Тобто, апеляційна скарга подана в межах п`ятиденного строку з дня отримання апелянтом копії оскаржуваної ухвали. За наведеного, суд вважає, що у даному випадку строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , апеляційний суд доходить наступного.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Крім того, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначаються у ст. 91 КПК України.

В ст. 284 КПК України, визначені підстави та порядок закриття кримінального провадження, а також оскарження такого рішення.

Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Як вбачається з аналізу норм кримінального процесуального закону, під час досудового розслідування обов`язково повинні бути дотриманні принципи повноти та об`єктивності, що є оціночними поняттями.

Надаючи складові оцінки доказів у провадженні, законодавець, між тим, залишає за слідчим (прокурором або суддею) можливість прийняття (або неприйняття) рішення про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Ці вимоги закону дотримані слідчим під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З наведених в апеляційній скарзі доводів слідує, що, на думку ОСОБА_6 , упродовж декількох років, приховувались справжні докази тяжкого злочину, вчиненого працівниками органів внутрішніх справ, та як наслідок, неналежно розслідувались кримінальні справи № 80-525 та № 51-492, оскільки не встановлено дійсні обставини загибелі її сина ОСОБА_9 , фабрикувались докази з метою прикриття іншого злочину. Не дивлячись на встановлені під час розслідувань обставини, ОСОБА_6 наполягає на факті страти ОСОБА_9 працівниками органів внутрішніх справ, а саме Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області та УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області, вважає, що поховано не її сина, а іншу особу.

Проте, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що з наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що на досудовому слідстві слідчим ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, були проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, зокрема ретельно досліджені матеріали кримінальних справ №80-525, №51-492; допитана потерпіла ОСОБА_6 .

Постановою слідчого ОСОБА_8 від 29.04.2020 кримінальне провадження №0002688 від 19.08.2017 було закрито у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні посадових осіб органів прокуратури, органів внутрішніх справ Кіровоградської області та суддів судів Кіровоградської області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ці висновки слідчого зроблені з урахуванням обставин, встановлених під час досудового розслідування кримінального провадження №0002688.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що Першим слідчим відділом Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002688 від 19.08.2017 р., на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.07.2017 р. у справі № 757/57230/16-к, якою задоволено скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на невнесення відомостей до ЄРДР за їх заявою від 05.11.2016 р., за фактом перевищення своїх службових повноважень посадовими особами органів прокуратури, органів внутрішніх справ Кіровоградської області, суддів судів Кіровоградської області під час здійснення досудового розслідування обставин смерті ОСОБА_9 , у кримінальних справах № 80-525 та № 51-492, а також судового розгляду цих справ та скарг за ними, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 оскаржує дії та рішення посадових осіб органів внутрішніх справ, прокуратури та судів.

Фактично незгода ОСОБА_6 з процесуальними рішеннями слідчого, прокурора, суду у кримінальних провадженнях (до 2012 року кримінальних справах) тягне за собою звернення з чисельними заявами про вчинення, як на її думку, злочинів, за якими вже розпочато низку кримінальних проваджень.

При цьому, ОСОБА_6 ініціює питання про реєстрацію відносно осіб, якими приймаються такі рішення, кримінальних проваджень. Так, окрім кримінального провадження № 0002688, до ЄРДР внесено відомості по 17 іншим кримінальним правопорушенням.

17.04.2020 р. під час допиту ОСОБА_6 в якості потерпілої, остання повідомила обставини, які вже були предметом розслідування кримінальних справ № 80-525 та № 51-492, в яких прийнято остаточні процесуальні рішення.

Як встановлено слідчим, при спробі з`ясувати обставини вчинення розслідуваного злочину, а також заподіяння, передбаченого диспозицією ст.365 КК України, істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам, ОСОБА_6 зазначила, що по справі необхідно зробити лише об`єднання розпочатих за її заявами 18 кримінальних проваджень, які розслідуються різними органами досудового розслідування на території різних областей України, а також поновити розслідування у кримінальній справі № 80-525 за новою кваліфікацією ст. ст. 146, 297, п. 4 ч. 2 ст. 115, ст. 255 КК України.

З урахуванням встановлених обставин справи та відомостей, отриманих під час допиту ОСОБА_6 , слідчий дійшов обґрунтованого висновку про те, що матеріали кримінального провадження не містять, а потерпілою не повідомлено органу досудового розслідування будь-яких фактичних даних, які б могли свідчити про перевищення своїх службових повноважень посадовими особами органів прокуратури, органів внутрішніх справ Кіровоградської області та суддів судів Кіровоградської області під час здійснення досудового розслідування обставин смерті ОСОБА_9 у кримінальних справах № 80-525 та № 51-492, а також судового розгляду цих справ та скарг за ними.

Отже, як слідчим при прийняті рішення про закриття даного кримінального провадження, так і слідчим суддею, при ухваленні рішення про залишення постанови слідчого без змін, досліджені всі обставини кримінального провадження, а наявні докази оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, з такими висновками погоджується і апеляційний суд, оскільки за результатами проведених слідчих (розшукових) дій, належних, допустимих та достатніх доказів для обвинувачення або принаймні пред`явлення будь-якій особі про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, органом досудового розслідування не здобуто.

Крім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, неодноразово приймалися рішення про закриття кримінального провадження. Востаннє, постанова слідчого в ОВС СВ управління прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_10 від 28.08.2019 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002688, скасована ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2020 р., виключно з тих підстав, що ним не дотримано вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.

Натомість, зі змісту постанови слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_8 від 29.04.2020 р., вбачається, що вона відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, адже у ній відображено вступну, мотивувальну та резолютивну частини, які містять відомості згідно вимог, передбачених зазначеною статтею, в тому числі із зазначенням належних мотивів прийняття такої постанови, їх обґрунтування стосовно відсутності в діях посадових осіб складу злочину, мотивів прийняття одних доказів по справі і критичного відношення до інших, зокрема до доводів заявників.

А, відтак, посилання заявниці ОСОБА_6 на те, що слідчий лише прокоментував наявні в матеріалах провадження обставини безпідставні.

Доводи апелянта про те, що слідчий не вжив належних заходів, спрямованих на об`єднання Генеральним прокурором України матеріалів досудових розслідувань, за її скаргами, є неприйнятними, з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 38, 40 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, при цьому слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За змістом ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Заявником ОСОБА_6 не наведено достатніх та об`єктивних обставин, визначених ст. 217 КПК України, які б слугували підставою для можливого об`єднання кримінальних проваджень, і, органом досудового розслідування таких обставин також не встановлено.

З огляду на наведене, оскільки слідчим вжито всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволені скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 423, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_8 від 29.04.2020 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002688, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3