Дата документу 22.09.2020 Справа № 335/7066/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/7066/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/1011/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Мануйлівка Шахтарського району Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, неодружений, не має на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимий,

16 липня 2020 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з обвинувальним актом направлено кримінальне провадження №0002196 від 11 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8

законного представника підозрюваного - ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2020 року, якою клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0002023 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України - залишено без задоволення та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , на строк з 23 серпня 2020 року по 22 жовтня 2020 року включно, з покладенням певних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі прокурор зазначає про невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Апелянт вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин проти власності, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, є підстави вважати, що останній буде ухилятись від слідства та суду з метою уникнення покарання.

Крім того, при вирішенні питання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не в повній мірі враховано особу неповнолітнього підозрюваного.

Незважаючи на прямі вказівки слідчого та прокурора на суспільну

небезпечність вчиненого ОСОБА_6 злочину, що полягає у відкритому

викраденні чужого майна (грабежу), поєднаного з проникненням в приміщення, слідчий суддя, визнаючи в своїй ухвалі обґрунтованість підозри, враховуючи тяжкість злочину, відмовляє у призначенні підозрюваному запобіжного заходу, у зв`язку з не доведенням прокурором неможливості виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або вчинити інше кримінальне правопорушення, та відсутністю підстав вважати, що інший більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

По кримінальному провадженню зібрано

достатньо доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину. ОСОБА_6 вину не визнає, показання надавати відмовляється, що розцінюється органом досудового слідства як спосіб ухилення від кримінальної відповідальності.

В ході подальшого досудового розслідування, а саме: під час збирання документів, які характеризують особу підозрюваного, встановлено, що прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 3 скеровано до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, обвинувальний акт у кримінальному провадження №0002196 від 11 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Також підозрюваний ОСОБА_6 обізнаний про місце знаходження приміщення кіоску, де працює свідок ОСОБА_12 по кримінальному провадженню, яка своїми показаннями підтверджує його причетність до скоєння кримінального правопорушення. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що залишаючись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може незаконно впливати шляхом застосування насильства, залякувань або умовлянь на свідка по кримінальному провадженню, що є ризиком передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, вищевказаними обставинами обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, хоча судом безпідставно вказано, що прокурором це не доведено.

З врахуванням викладеного, прокурор вважає, що слідчим суддею недостатньо враховано обставини кримінального провадження, тяжкість та вид вчиненого злочину, наявність ризиків, передбачені ст. 177 КПК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, слідчий слідчого відділення Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_11 за погодженням процесуального керівника звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України - у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з проникненням до іншого приміщення, вчиненого повторно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше притягнутий до кримінальної відповідальності за чинення тяжкого корисливого злочину, на шлях виправлення не став, та знову скоїв тяжкий корисливий злочин, при таких обставинах:

Так, 22 серпня 2020 року, приблизно о 03:00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля приміщення кіоску ФОП ОСОБА_13 , розташованого навпроти будинку АДРЕСА_2 , шляхом відволікання уваги продавця ОСОБА_12 ,

скориставшись її відсутністю, проник до приміщення вказаного кіоску та таємно викрав грошові кошти в сумі 20 000 гривень. Однак, злочинні дії ОСОБА_6 помітила продавець ОСОБА_12 , яка в цей час повернулася до приміщення кіоску.

В подальшому ОСОБА_6 , розуміючи, що його злочинні дії мають відкрий характер та розуміючи настання наслідків, продовжив злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме грошових коштів в сумі 20 000 гривень, та не реагуючи на заклики продавця ОСОБА_12 про повернення грошових коштів, втік з місця скоєння злочину, завдавши потерпілій ОСОБА_14 матеріальний збиток на вказану суму.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

протоколом огляду місця події, а саме: приміщення кіоску, розташованого навпроти буд. АДРЕСА_2 , в ході якого зафіксовано факт скоєного кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (співробітники поліції);

протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 ;

протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого при особистому обшуку у ОСОБА_6 , вилучено речові докази а саме: грошові кошти, по кримінальному провадженню;

протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_12 ; речовими доказами по кримінальному провадженню.

22 серпня 2020 року о 04:50 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

22 серпня 2020 року о 15:50 годині ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Враховуючи дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КК України, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із утриманням в ЗУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_6 , законного представника - ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим
покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до положень ч.2 ст.492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, законного представника підозрюваного, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому правопорушеннях, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідка; перешкоджання кримінальному провадженню; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вказані висновки слідчого судді також ніким не оспорюються.
Разом з цим, слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам.
При цьому слідчий суддя врахував те, що підозрюваний раніше не судимий, його сімейний та майновий стан, відсутність на утриманні осіб, те, що до Ленінського районного суду м.Запоріжжя направлено обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0002196 від 11 липня 2020 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 за ч.3 ст.185 КК України, разом з цим, підозрюваний є неповнолітнім, має достатні соціальні зв`язки та постійне місце проживання.
З врахуванням викладеного слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою - у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді і вважає, що обраний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.
При апеляційному розгляді не встановлено даних, які свідчили би про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи перешкоджає кримінальному провадженню будь-яким чином.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, правильність висновків слідчого судді не спростовують, отже підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Крім того, досудове розслідування вже завершено та обвинувальний акт у провадженні направлений до суду.
Тому, в подальшому питання щодо запобіжного заходу має вирішуватися судом першої інстанції у встановленому законом порядку.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 серпня 2020 року, якою клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0002023 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України - залишено без задоволення та застосовано до підозрюваного, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , на строк з 23 серпня 2020 року по 22 жовтня 2020 року включно, з покладенням певних обов`язків залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4