ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2136/20 Справа № 180/2323/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000495 за апеляційною скаргою прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08 жовтня 2019 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6 (приймає участь в режимі
відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (приймає участь в режимі
відеоконференції),

В С Т А Н О В И В:

Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
-за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі,
-за ч. 1 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі,
-за ч. 3 ст. 357 КК України 2 роки обмеження волі,
-за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно; за викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів; за викрадення паспорта, вчинене з корисливих мотивів; за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за таких обставин.
14 вересня 2019 року, приблизно о 12-00 год., обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на території стадіону Марганецького коледжу Національного гірничого університету, що по вул. Лермонтова, 8 в м. Марганці Дніпропетровської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вдарив декілька разів останнього кулаком руки в область голови та обличчя, після чого дістав з лівої кишені шортів потерпілого мобільний телефон «S-Teii» моделі №ІІ-08», вартістю 150 грн., з сім-картою та гаманець, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, з пластиковими картками банку «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_9 , банку «Приватбанк» та ID-паспортом № НОМЕР_1 , виданого 04.01.2019 року органом № 1233 на ім`я ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 150,00 грн.
Після цього, привласнивши банківські картки потерпілого, обвинувачений ОСОБА_6 , з метою викрадення чужого майна шляхом зняття грошових коштів з банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка видана на ім`я ОСОБА_9 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Лермонтова, б. 4, за допомогою вищезазначеної картки АТ «Ощадбанк», умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив дві операції по отриманню готівкою грошових коштів в сумі 200,00 грн. та 200,00 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 400,00 грн.
В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого у скоєнні ним злочинів та не оскаржуючи фактичних обставин справи, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, зазначивши кваліфікуючу ознаку «повторність» в діях ОСОБА_6 .
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку не зазначив при кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України такої кваліфікуючої ознаки як повторність, хоча в обвинувальному акті така ознака зазначена.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та призначене йому покарання в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Доводи прокурора щодо виключення судом кваліфікуючої ознаки - повторність в діях обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, колегія суддів вважає такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку зазначив про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні доведена повністю та що його дії за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковано як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Також судом першої інстанції у встановлених обставинах вказано на ознаку повторності.
Описка в кваліфікації за ч.2 ст.186 КК України в абзаці 3 цього вироку (а.п. 105) не свідчить про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого, оскільки в абзаці 3 (а.п. 107) така кваліфікація зазначена правильно.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковано правильно з ознакою «повторність», а тому не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, вважаючи доводи останнього безпідставними.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4