Справа № 461/778/19
В И Р О К
Іменем України

07 серпня 2020 року

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0005348 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Накваша Бродівського району Львівської області, з середньою освітою, без постійного місяця проживання, який зареєстрований у Центрі обліку та нічного перебування бездомних громадян за адресою: АДРЕСА_1 , раніше проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років позбавлення волі з іспитовим строком 01 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в період часу з 10 год. 12 хв. по 13 год. 17 хв. 01 грудня 2018 року, перебуваючи у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, під час суперечки з ОСОБА_6 , наніс йому множинні удари руками та ногами по голові та грудній клітці, завдавши тим самим потерпілому, множинні синці на передній поверхні грудної клітки зліва в підключичній ділянці, на боковій поверхні лівого плеча у верхній та середній третинах, на передньо-боковій поверхні правого плеча, в ділянці основи першого пальця правої руки, на колінах та гомілках, в ділянці поперекового відділу хребта, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, а також забійні рани, множинні садна та синці в чільній, лівій скроневій, в правій надбрівній, в лівій виличній, та тім`яній ділянках голови, рани на лівому вусі, перелом кісток носа, множинні синці на передній поверхні грудної клітки зліва в підключичній ділянці, на боковій поверхні лівого плеча у верхній та середній третинах, на передньо-боковій поверхні правого плеча, в ділянці основи першого пальця правої руки, на колінах та гомілках, в ділянці поперекового відділу хребта, при внутрішньому дослідженні- підшкірні крововиливи в м`яких тканинах в лівій скроневій ділянці голови та в лівому скроневому м`язі, в чільній та в тім`яній ділянках голови, в правій потиличній ділянці голови, вогнищеві субарахноїдальні крововиливи в лівій скроневій, правій тім`яній, правій потиличній частках головного мозку з проривом крові в шлуночкову систему головного мозку, крововиливи в м`які тканини лівої бокової поверхні грудної клітки і по боковій поверхні грудної клітки справа, крововилив у клітковину середостінь, переломи правих ребер з 1-го по 6-те від середньо-ключичної до передньо- пахвинної (прямі), з 3-го по 10-те по біляхребтовій лінії (прямі), переломи лівих ребер з 1-го по 9-те по передньо-пахвинній лінії (прямі), з 8-го по 12-те по біляхребтовій лінії (прямі), множинні розриви вісцеральної плеври обох легень, крововилив у плевральні порожнини - гемоторакс об`ємом 1800 мл рідкої, темної крові, які характерні для тупої травми голови і грудної клітки, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки на момент спричинення, від чого ОСОБА_6 помер.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) не визнав та пояснив наступне. Приблизно з початку листопада 2018 року він та ОСОБА_6 проживали разом у підвальному приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . До підвалу часто приходили ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Протягом місяця він там ночував, а вдень ходив на тимчасові заробітки. Одного вечора в кінці листопада 2018 року (точної дати та часу не пригадує) він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 сиділи у підвалі та вживали алкогольні напої, приблизно 1 л горілки. Між ОСОБА_7 та потерпілим раптово виникла сварка з приводу грошей та ОСОБА_7 почав його бити руками та пляшкою по голові. Однак, кількість та спрямованість ударів обвинувачений не пам`ятає. Після пред`явлення ОСОБА_7 претензій ОСОБА_4 щодо його неучасті у побитті ОСОБА_6 , обвинувачений наніс два легких удари лівою ногою в груди та 1-2 удари рукою по голові. Зазначив, що потерпілого вони били по черзі. Після цього вони з ОСОБА_7 пішли з підвалу, а ОСОБА_6 залишився. Повернувшись, приблизно через 1,5 - 2 години, обвинувачений побачив, що ОСОБА_6 лежить на імпровізованому ліжку, він укрив його ковдрою (при цьому жодних ушкоджень на його тілі не бачив). Вранці наступного дня, приблизно о 8-9 годині, він з ОСОБА_7 пішли шукати роботу, а повернулися ввечері. При цьому ОСОБА_6 лежав на ліжку і обвинувачений думав, що той продовжує спати. На наступний день він підійшов до нього та зрозумів, що ОСОБА_6 мертвий. При цьому був присутній ОСОБА_7 , який пішов викликати поліцію. Зазначив, що ОСОБА_6 хворів, скаржився на стан здоров`я.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема:

- показами свідка ОСОБА_9 , який був допитаний судом в режимі відеоконференції з Державною установою «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», який пояснив, що він був знайомий зі ОСОБА_6 . Останній проживав у підвальному приміщенні на просп. Свободи у м. Львові, вхід куди був вільним. Свідок систематично заходив до підвалу, разом зі ОСОБА_6 вживав спиртні напої, іноді проживав там по 2-3 дні. Обвинувачений ОСОБА_4 також часто бував у приміщенні. У листопаді 2018 року між ОСОБА_6 та обвинуваченим було два конфлікти під час вживання алкогольних напоїв, в ході яких останні наносили один одному тілесні ушкодження. Зазначив, що під час нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень саме 01 грудня 2018 року його у приміщенні не було, він потерпілого не бив. Повідомив суд, що у підвалі він лишив свій одяг та взуття 38-39 розміру;

- даними протоколу огляду місця події від 04 грудня 2018 року, в якому зафіксовано огляд підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 , де був виявлений труп ОСОБА_11 (т.1,а.с.104-108) з фототаблицею (т.1,а.с.110-115). Під час огляду було виявлено та вилучено відображення слідів пальців рук на плашці алкогольного напою - горілки «Медофф», виписку з медичної карти № 9517, чотири відрізи тканин, які знаходились на підлозі підвального приміщення, зі слідами крові; один зішкріб з імітованого ліжка, на якому лежав труп, зі слідами крові;

- даними лікарського свідоцтва про смерть № 1046/18 від 06 грудня 2018 року, де причиною смерті ОСОБА_6 зазначений напад з використанням тупого предмету для нанесення ушкоджень (т.1,а.с.116);

- даними протоколу огляду предметів від 04 грудня 2018 року, в якому зафіксований огляд виписки з медичної карти, вирізок з тканини у кількості 4 шт., зішкріб з ліжка (т.1,а.с.118);

- даними протоколу огляду трупа від 06 грудня 2018 року, в якому зафіксовано, що на трупі ОСОБА_6 наявні наступні ушкодження: тупі травми голови з ушкодженням головного мозку, грудної клітки з ушкодженням легень, множинні переломи ребер, двобічний гемоторакс (т.1,а.с.120-122). Під час огляду трупа слідчим вилучено його одяг: куртка, футболка, безрукавка, светр, штани, шкарпетки та кросівки;

- даними протоколу огляду предметів від 06 грудня 2018 року, в ході якого слідчим було оглянуто одяг з трупа ОСОБА_6 (т.1,а.с.123);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10 грудня 2018 року, в ході якого ОСОБА_4 у присутності двох понятих у підвальному приміщенні в буд. АДРЕСА_3 показав на місце, де почався його конфлікт зі ОСОБА_6 . Даний конфлікт виник під час вживання ним, потерпілим та свідком ОСОБА_7 алкогольних напоїв. В ході конфлікту ОСОБА_7 наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_6 . Крім того, обвинувачений показав, що він встав з ліжка, підійшов до ОСОБА_6 та наніс йому чотири удари ногою в область грудної клітки. Після цього декілька ударів пляшкою в область голови ОСОБА_6 наніс ОСОБА_7 . По закінченні конфлікту, він та ОСОБА_7 залишили підвал, а потерпілий залишався у приміщенні, перебував при свідомості (т.1,а.с.125-128);

- даними протоколу повторного огляду місця події від 10 грудня 2018 року, де зафіксовано, що в ході огляду підвального приміщення в буд. АДРЕСА_3 була вилучена коробка зі взуттям (т.1,а.с.139-141). Взуття було оглянуте слідчим, що зафіксовано у протоколі огляду предметів від 10 грудня 2018 року (т.1,а.с.142);

- оглянутими в судовому засіданні відеозаписами камери відеоспостереження в буд. АДРЕСА_3 . Так, із зображень відео та хронометражу (зображення дати і часу), з яких вбачається:

1) 30 листопада 2018 року о 23 год. 35 хв. у приміщення (підвал) зайшов потерпілий ОСОБА_6 , який там і залишився. О 23 год. 36 хв. до приміщення заходить свідок ОСОБА_7 , за ним в цей же час - ОСОБА_4 ;

2) 01 грудня 2018 року о 06 год. 41 хв. з приміщення вийшов ОСОБА_7 та о 06 год. 51 хв. повернувся. О 09 год. 51 хв. з приміщення вийшов ОСОБА_4 , о 10 год. 12 хв. обвинувачений повернувся до підвалу. О 13 год. 12 хв. з приміщення вийшов ОСОБА_4 , о 13 год. 17 хв. - вийшов ОСОБА_7 . О 14 год. 15 хв. ОСОБА_4 повернувся до підвалу та о 14 год. 16 хв. знову вийшов. О 16 год. 04 хв. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 зайшли до приміщення, о 17 год. 23 хв. - ОСОБА_8 вийшов.

Під час дослідження відеозаписів в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що на відеозаписах дійсно зафіксоване пересування його, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (саме у тому порядку, як це встановлено слідством та судом);

- даними протоколу огляду зазначених вище відеозаписів камери спостереження (т.1,а.с.133-142);

- даними протоколів від 06 грудня 2018 року про відібрання біологічних взірців обвинуваченого ОСОБА_4 (т.1,а.с.146-148);

- даними висновку судово-медичної експертизи від 08 січня 2019 року КЗЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 1046/2018, згідно з яким смерть ОСОБА_6 наступила в результаті тупої поєднаної травми голови і грудної клітки, яка проявилася як:множинні синці на передній поверхні грудної клітки зліва в підключичній ділянці, на боковій поверхні лівого плеча у верхній та середній третинах, на передньо-боковій поверхні правого плеча, в ділянці основи першого пальця правої руки, на колінах та гомілках, в ділянці поперекового відділу хребта, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, а також забійні рани, множинні садна та синці в чільній, лівій скроневій, в правій надбрівній, в лівій виличній, та тім`яній ділянках голови, рани на лівому вусі, перелом кісток носа, множинні синці на передній поверхні грудної клітки зліва в підключичній ділянці, на боковій поверхні лівого плеча у верхній у верхній та середній третинах, на передньо-боковій поверхні правого плеча, в ділянці основи першого пальця правої руки, на колінах та гомілках, в ділянці поперекового відділу хребта, при внутрішньому дослідженні- підшкірні крововиливи в м`яких тканинах в лівій скроневій ділянці голови та в лівому скроневому м`язі, в чільній та в тім`яній ділянках голови, в правій потиличній ділянці голови, вогнищеві субарахноїдальні крововиливи в лівій скроневій, правій тім`яній, правій потиличній частках головного мозку з проривом крові в шлуночкову систему головного мозку, крововиливи в м`які тканини лівої бокової поверхні грудної клітки і по боковій поверхні грудної клітки справа, крововилив у клітковину середостінь, переломи правих ребер з 1-го по 6-те від середньо-ключичної до передньо- пахвинної (прямі), з 3-го по 10-те по біляребровій лінії (прямі), переломи лівих ребер з 1-го по 9-те по передньо-пахвинній лінії (прямі), з 8-го по 12-те по біляхребтовій лінії (прямі), множинні розриви вісцеральної плеври обох легень, крововилив у плевральні порожнини - гемоторакс об`ємом 1800 мл рідкої, темної крові, які характерні для тупої травми голови і грудної клітки, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки на момент спричинення і перебуває в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Смерть потерпілого наступила приблизно за 4 дні до проведення експертизи (т.1,а.с.149-151).

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_12 зазначив, що основною причиною смерті ОСОБА_6 є травми голови та грудної клітки, саме між цими травмами та смертю наявний причинно-наслідковий зв`язок. Вказані ушкодження отримані потерпілим в один і той самий час. Смерть настала невдовзі після отримання вказаних ушкоджень, а її час визначений експертом орієнтовно з урахуванням трупних змін тіла;

- даними висновку судово-медичної гістологічної експертизи № 13/2019 від 09 січня 2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено розлиті крововиливи в головному мозку, легенях, шкірі та скроневому м`язі зі слабовираженими реактивними змінами. Крововиливи в лівому та правому міжреберному м`язі з вираженими реактивними змінами. Набряк головного мозку та легень, кардіоміодистрофія, атерокалициноз вінцевої судини серця, жирова дистрофія печінки, дистрофічні зміни нирок, склероз судин нирок та головного мозку, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів (т.1,а.с.152);

- даними висновку судово-медичної токсикологічної експертизи від 02 січня 2019 року № 4366/2018-т, згідно з яким у пробах з трупа ОСОБА_6 не виявлено наркотичних чи психотропних речовин (т.1,а.с.153-154);

- даними висновку судово-медичної токсикологічної експертизи від 11 грудня 2018 року № 4365/2018-т, згідно з підсумками якого у крові трупа ОСОБА_6 виявлено 4,91 проміле етилового спирту (т.1,а.с.155);

- даними висновку експерта № 1573/2018-ім від 12 грудня 2018 року, відповідно до якої кров від трупа ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В ізосерологічної системи АВ0 (т.1,а.с.156-160);

- даними висновку експерта № 13/2019-ім від 21 січня 2019 року, відповідно до якого у слідах на одязі потерпілого ОСОБА_6 наявна кров, що за своїми хімічними характеристиками може належати саме потерпілому (т.1,а.с.167-174);

- даними висновку дактилоскопічної експертизи № 4/29 від 16 січня 2019 року Львівського НДЕКЦ МВС України, сліди пальців на зразках стрічки №№ 1, 2, 3, які вилучені 04 грудня 2018 року з пляшки з-під горілки в ході огляду місяця події в підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_3 , належать ОСОБА_4 (т.1,а.с.172-185);

- даними висновку судово-медичної цитологічної експертизи № 3/2019ц від 31 січня 2019 року, відповідно до якого виходячи з обставин справи та груп крові осіб, що проходять по справі, кров на накладеннях речовини бурого кольору у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок нігтів ОСОБА_6 з обох рук /об`єкти № 1, 2/ виявлено кров людини (антигени А, В, Н ізосерологічної системи АВО) імовірно походить від потерпілого ОСОБА_6 . Антигени А і В, які не властиві потерпілому ОСОБА_6 , можуть походити за рахунок домішку крові ОСОБА_4 при умові наявності у нього зовнішньої кровотечі (т.1,а.с.196-199);

- даними висновку судово-медичної цитологічної експертизи № 2/2019ц від 31 січня 2019 року, відповідно до якого у накладеннях речовини бурого кольору на взутті (вилученому з підвального приміщення на просп. Свободи у м. Львові) - кров, яка походить від чоловіка (чоловіків) з групою крові АВ з супутнім антигеном Н, у тому числі може походити і від ОСОБА_4 . Домішки крові ОСОБА_6 з антигеном Н не виключаються (т.1,а.с.191-194);

- даними висновку судово-медичної цитологічної експертизи № 1/2019ц від 31 січня 2020 року, відповідно до якого у накладеннях сірого кольору у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок ОСОБА_4 виявлено білок людини та клітини плоского епітелію, статева належність яких не встановлена. Крові та її клітинних елементів не виявлено (т.1,а.с.188-189);

- даними висновку судово-медичної цитологічної експертизи № 4/2019ц від 16 січня 2019 року, відповідно до якого кров підозрюваного ОСОБА_4 відноситься до групи АВ по ізосерологічній системі АВО (т.1,а.с. 201-202).

Суд вважає, що зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є належними та допустимими.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не спричиняв ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, суд розцінює як намагання завадити встановленню істини по справі, уникнути покарання за умисний злочин. Такі показання обвинуваченого повністю спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема: висновками експертиз, показами свідка ОСОБА_9 , які узгоджуються між собою і на підставі яких суд встановив обставини подій та має можливість надати їм належну правову оцінку. Так, свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникали систематичні конфлікти, у ході яких останні наносили один одному тілесні ушкодження.

Зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування свідок ОСОБА_7 неодноразово викликався в судові засідання, проте згодом суду стало відомо про те, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підтвердження цього до матеріалів справи долучене медичне свідоцтво про смерть свідка від 11 березня 2020 року комунального закладу «Львівське обласне бюро СМЕ».

В судовому засіданні 09 липня 2020 року було задоволене клопотання прокурора про дослідження показань свідка ОСОБА_7 , які надані ним під час досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб провадження було справедливим судовий орган, в принципі, повинен надавати більшого значення показанням свідка, наданим під час судового засідання, ніж протоколу його досудового допиту. Проте за наявності достатніх підстав, національний суд може надати більшого значення досудовим заявам свідків (справа «Makeyan проти Азербайджану» (заява № 46435/09).

У п. 104 справи «Сітневський та Чайковський проти України», заяви № 48016/06 та № 7817/07 ЄСПЛ зазначає, що у разі смерті свідка до проведення судового засідання, суд має достатні підстави для визнання допустимими показань цього свідка, наданих під час досудового розслідування, як доказів.Аналогічна позиція суду викладена і у справі «Аль-Хавайя й Тахірі проти Сполученого Королівства» (Al-KhawajaandTahery v. theUnitedKingdom).

Відтак, з урахуванням наведеної практики Європейського суду, з метою повного, всебічного та належного дослідження всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку із неможливістю іншим способом дослідити показання свідка ОСОБА_7 , виключністю обставин - смерті свідка, суд дійшов висновку про допустимість та належність доказу - показань вказаного свідка, що були надані під час досудового розслідування. Цей допит був проведений у порядку та у спосіб, встановлений КПК України; порушень під час його проведення судом не встановлено. З цих підстав судом не приймається як належна позиція захисника щодо недопустимості цього доказу.

Так, з показів свідка ОСОБА_7 , наданих 07 грудня 2018 року слідчому Галицького відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_13 , вбачається, що він перебував у підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_3 з 30 листопада 2018 року, коли вони разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розпивали горілку, по 01 грудня 2018 року, коли о 06 год. 30 хв. він вийшов з приміщення з метою придбання алкогольних напоїв. Приблизно за 10 хв. свідок повернувся до підвалу, після чого вони разом випили горілки та лягли спати. Приблизно о 10 год. 00 хв. його розбудив ОСОБА_4 та повідомив, що йде за сигаретами, повернувся останній приблизно через 20 хв. Цього ж дня, приблизно о 13 год. 30 хв. з приміщення вийшов ОСОБА_4 , а за ним приблизно через хвилину - свідок ОСОБА_7 . У цей же день, о 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 зустрів ОСОБА_4 на вул. Городоцькій у м. Львові. Останній під час розпиття зі свідком горілки у під`їзді одного з будинків зазначив, що наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 в область голови та тулуба та вважає, що вбив його, оскільки ОСОБА_6 не дихав. 02 грудня 2018 року свідок о 09 год. 00 хв. прийшов до підвалу, не заходячи у приміщення покликав ОСОБА_4 , на що не отримав відповіді, проте відчув трупний запах. Біля церкви Св. Анни на вул. Городоцькій ОСОБА_7 з таксофону повідомив поліцію про виявлення трупа.

Що стосується доводів захисника про те, що слідством належним чином не встановлено даних, які підтверджують факт перебування ОСОБА_4 на місці вчинення злочину, то суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

З відеозаписів камери відеоспостереження, які досліджені судом, 01 грудня 2018 року ОСОБА_4 з 10 год. 12 хв. по13 год. 17 хв. та з 14 год. 15 хв. по 14 год. 16 хв. знаходився у підвальному приміщенні. Крім того, у приміщенні в період часу з 06 год. 51 хв. до 13 год. 23 хв. 01 грудня 2018 року знаходився також ОСОБА_7 . ОСОБА_4 ще неодноразово повертався до підвалу 02 грудня 2018 року.

Крім того, як убачається з протоколу слідчого експерименту ОСОБА_4 добровільно, без стороннього впливу чи тиску на нього, за участі понятих, послідовно та детально надав пояснення щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення. Розказав та показав за допомогою статиста, як саме він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 - чотири удари ногою в область грудної клітки.

При цьому, суд вбачає протиріччя у показаннях обвинуваченого, зокрема щодо кількості та сили ударів, які він наносив. Так, під час проведення слідчого експерименту останній зазначив про завдання чотирьох ударів в тулуб ОСОБА_6 ногою з розмаху. В той же час, в судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що наніс два легких удари ногою, та 1 чи 2 удари рукою по голові. Дані протиріччя з великою ймовірністю можуть бути обумовлені бажанням мінімізувати перед судом обсяг своїх злочинних дій та перебування у стані алкогольного сп`яніння. Той факт, що ОСОБА_4 не пам`ятає день та час, коли сталася бійка, свідчить про те, що останній може точно і не пам`ятати кількість та механізм нанесених ним ударів у зв`язку із алкогольним сп`янінням.

Крім того, з показань обвинуваченого в суді вбачається, що 01 грудня 2018 року, коли він повернувся ввечері до підвалу, і думав, що ОСОБА_6 спить, вкрив його ковдрою. При цьому, як зазначає ОСОБА_4 , він не бачив значних тілесних ушкоджень останнього. У той самий час, з висновку судово-медичної експертизи та фототаблиці до нього видно, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 носять значний характер з сильно вираженими зовнішніми проявами, які неможливо не помітити.

Судом також враховано, що з пояснень самого обвинуваченого, більшість обставин злочину він не пам`ятає у зв`язку з алкогольним сп`янінням, про що зазначалося останнім під час судового розгляду. Так, ОСОБА_4 зазначав, що виявив смерть ОСОБА_6 приблизно 02 грудня 2018 року. Однак, такі покази обвинуваченого спростовані дослідженим судом показаннями свідка ОСОБА_7 , який зазначив, що ОСОБА_4 повідомив йому про ймовірну смерть потерпілого 01 грудня 2018 року приблизно о 15 год. 00 хв.; висновком експертизи та поясненням експерта щодо дати смерті, а також відеозаписами пересувань обвинуваченого та свідка з камери спостереження.

Показання ОСОБА_4 в судовому засіданні та під час проведення слідчого експерименту щодо нанесення частини ушкоджень ОСОБА_6 . ОСОБА_7 суд вважає такими, що не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. На переконання суду, така процесуальна поведінка ОСОБА_4 направлена на створення надуманих сумнівів щодо причинно-наслідкового зв`язку саме між його діями та настанням смерті ОСОБА_6 ,а як наслідок на уникнення кримінальної відповідальності. З досліджених показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що останній жодних ударів ОСОБА_14 не наносив, хоча і був присутній у приміщенні підвалу під час їх завдання ОСОБА_4 , як встановлено з відеозаписів камер спостереження.

Твердження захисника щодо невстановлення механізму вчинення злочину суд вважає безпідставними, оскільки вказані обставини кримінального правопорушення були предметом ретельної перевірки в ході судового розгляду. Так, механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому встановлено за висновками судово-медичних експертиз, показаннями експерта ОСОБА_12 та підтверджено сукупністю інших доказів, що були досліджені та покладаються в основу цього судового рішення.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 08 січня 2019 року № 1046/2018, смерть ОСОБА_6 наступила в результаті тупої поєднаної травми голови і грудної клітки. З показань обвинуваченого в судовому засіданні і під час проведення слідчого експерименту вбачається, що він наносив удари ОСОБА_6 в область грудей ногою не менше чотирьох разів та декілька ударів по голові.

Крім того, ОСОБА_4 повідомив про те, що крім нього удари ОСОБА_6 наносив також свідок ОСОБА_7 пляшкою по голові. У той же час, з висновку дактилоскопічної експертизи № 4/29 від 16 січня 2019 року сліди пальців на зразках стрічки №№ 1, 2, 3, які вилучені 04 грудня 2018 року в ході огляду місяця події в підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_3 , належать ОСОБА_4 . Дані зразки вилучалися з пляшки (пустої) з-під горілки «MEDOFF» яка була виявлена під час огляду місця події. Дана обставина спростовує покази обвинуваченого щодо нанесення ОСОБА_7 ударів пляшкою потерпілому.

Судом не приймається посилання сторони захисту про можливе нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 невідомою особою, яка 01 грудня 2018 року о 20 год. 15 хв. заходила до підвального приміщення, оскільки згідно з відеозаписом камери спостереження дана особа перебувала там 17 сек., а тому, об`єктивно не могла завдати шкоди потерпілому.

Дані наведені обставини беззаперечно вказують на ОСОБА_15 як особу, яка наносила удари ОСОБА_6 01 грудня 2018 року як в область грудної клітки ногами, так і по голові. Локалізація тілесних ушкоджень потерпілого, які зазначені у висновку експертизи, збігається із встановленими судом обставинами та механізмом нанесення тілесних ушкоджень.

Обвинувачення ОСОБА_4 також об`єктивно ґрунтується на висновках судово-медичних цитологічних експертиз №№ 1/2019ц та 3/2019ц в ході яких встановлено, що у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок нігтів ОСОБА_6 наявна кров, домішки якої можуть походити за рахунок домішку крові ОСОБА_4 . Крім того, під нігтьовими пластинами, відібраними у обвинуваченого ОСОБА_4 наявний білок людини. Вказане свідчить про ознаки боротьби ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що підтверджує висунуте обвинувачення.

Водночас, в обвинувальному акті зазначено орієнтований час нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 з 13 год. 23 хв. по 15 год. 00 хв. 01 грудня 2020 року. Обсягом досліджених судом доказів дата вчинення кримінального правопорушення /злочину/ знайшла своє беззаперечне підтвердження. Однак, з досліджених судом записів камер відеоспостереження в під`їзді (проході під брамою) буд. АДРЕСА_3 встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 одночасно перебували у підвальному приміщенні в період з 23 год. 36 хв. 30 листопада 2018 року по 09 год. 51 хв. 01 грудня 2018 року та з 10 год. 12 хв. по 13 год. 17 хв., коли ОСОБА_4 залишив приміщення. З огляду на показання самого обвинуваченого в суді та під час проведення слідчого експерименту, свідка ОСОБА_7 подія злочину сталася саме у період часу з 10 год. 12 хв. по 13 год. 17 хв. 01 грудня 2018 року. Саме цей час суд вважає таким, протягом якого ОСОБА_4 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього.

Отже, суд вважає доведеним те, що обвинувачений умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього, а тому ці дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим, умисного, тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, які Конституцією України віднесені до найвищих соціальних цінностей;

-особу ОСОБА_4 , який не працює, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, страждає на важку хворобу, невперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивні дані про його особу відсутні (т.1, а.с.41-44, 203-205).Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 46 Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні від 31 січня 2019 року, в період інкримінованих дій та на час проведення експертизи ОСОБА_4 психічними захворюваннями не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не виявляв іншого хворобливого розгляду психічної діяльності (т.1,а.с.161-162).

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, в силу ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (згідно безпосередніх пояснень ОСОБА_4 під час судового розгляду)та рецидив злочинів.

Відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, визначене санкцією ч. 2 ст.121 КК України, яке він повинен відбувати реально, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 засуджується за вчинення злочину в період іспитового строку за вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2018 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років позбавлення волі з іспитовим строком 01 рік.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

На підставі ч.5 ст.72 КК Кодексу України, попереднє ув`язнення підлягає зарахуванню до строку покарання, призначеного ОСОБА_4 .

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, обраний судом вид покарання, наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 , з огляду на дані про його особу, нестійкі соціальні зв`язки, відсутність постійного місця проживання, зможе ухилитися від виконання вироку суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне залишити без зміни до набрання вироком законної сили раніше обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на проведення Львівським НДЕКЦ МВС України судової дактилоскопічної експертизи № 4/29 від 16 січня 2019 року в сумі 1144,00 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ч. 6 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 07 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком 07 (сім) років позбавлення волі, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2018 року 03 (три) роки позбавлення волі, і остаточно до відбування призначити ОСОБА_4 покарання у виді 08 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання з 10 грудня 2018 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без зміни у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення з моменту затримання 10 грудня 2018 року до дня набрання вироком законної сили зарахувати в строк призначеного покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної по справі судової дактилоскопічної експертизи № 4/29 від 16 січня 2019 року в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн 00 коп.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- виписку з медичної карти № 9517, вирізки тканини у кількості 04 шт., зішкріб з ліжка, одну пару взуття (вилученого з місця події), одяг ОСОБА_6 , що зберігаються у камері схову речових доказів Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області знищити;

- 08 дисків з відеозаписом камер відеоспостереження на буд. АДРЕСА_3 , таблицю № 1 до протоколу огляду місця події від 04 грудня 2018 року, дектилокарту ОСОБА_4 , диск з відеозаписом слідчого експерименту від 10 грудня 2018 року, - зберігати в матеріалах судової справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1