ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/1362/19
Провадження № 1-кп/210/432/20
У Х В А Л А
іменем України
"22" грудня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000197 від 29.04.2018 року, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки завершити розгляд справи не представляється за можливе, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою до обрання запобіжного заходу обвинуваченому не змінились.

Потерпіла ОСОБА_8 клопотання прокурора підтримала.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Звернулась до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю, оскільки на даний час відсутні підстави для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою, а ризики зазначені прокурором є необґрунтованими.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав та просив задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши клопотання прокурора та адвоката, думку сторін, прийшла до наступного.

Згідно з ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частина 1 статті 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, колегія суддів враховує ризики, які оцінює у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винним, що являються об`єктивними даними можливого переховування обвинуваченого від суду, вплив на свідків та потерпілих.

Доводи захисника, що обвинувачений має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває малолітній син та він допомагає похилій матері враховуються колегією суддів, а також період його тримання під вартою, однак, вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який може бути призначено реальне позбавлення волі до 15 років, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку.

Крім того, колегія суддів вважає наявними ризики можливості переховування обвинуваченого від суду, оскільки у разі ухвалення обвинувального вироку суду, обвинуваченого може бути засуджено до реальної міри покарання.

З огляду на вказане та з урахуванням презумпції невинуватості, який виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

За таких обставин, на даному етапі судового розгляду застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331, 370, 372 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 18.02.2021 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до Державної установи «Криворізька установа виконання покарань №3».

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по справі.

Повний текст ухвали проголошено 24 грудня 2020 року об 13 год. 45 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3