Справа № 484/4525/20
Провадження № 1-кп/484/189/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2021р.

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Первомайськ кримінальне провадження №0002343 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Чаусове Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
31.10.2019 року у вечірній час ОСОБА_5 прибув до свого знайомого ОСОБА_4 , що проживає по АДРЕСА_2 , де вони домовились, що вони вчинять крадіжку майна, а саме металевого паркану, з виставкового майданчику для продажу сільськогосподарської техніки, який розташований на 73 кілометрі траси «Ульянівка-Миколаїв» в напрямку залізничного переїзду, неподалік с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, який належить ОСОБА_7 . Таким чином обвинувачені вступили між собою у злочинний зговір з метою таємного викрадення чужого майна.

Достовірно знаючи, що територія виставкового майданчику для продажу сільськогосподарської техніки, який розташований на 73 кілометрі траси «Ульянівка-Миколаїв» в напрямку залізничного переїзду, неподалік с. Мигія Первомайського району Миколаївської області огороджена металевим парканом зеленого кольору розміром 2,03м. х 2,5 м. із стовпчиками розміром 60 х 40 см. та висотою 2,5 м., ніяким чином не охороняються та доступ до неї вільний, обвинувачені за попередньою змовою в ніч з 31.10.2019 р. 01.11.2019 р. на автомобілі марки ВАЗ «Каліна» з причепом, який належить ОСОБА_5 прибули до території вказаного виставкового майданчику.

Виконуючи задумане, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та не зможе перешкодити, обвинувачені спільно, розкрутили за допомогою гайкового ключа 12 секцій паркану, вартістю 560,70 грн. за одну штуку, а також демонтували 15 металевих стовпчиків, до який кріпилися секції паркану, вартістю 279 грн. за одну штуку та склали їх разом на причіп автомобіля. Після чого з викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_4 поїхали додому до останнього. Де вивантажили 6 секцій паркану та 11 стовпчиків, а інші 6 секцій паркану та 4 стовпчики забрав собі ОСОБА_5 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 10913,40 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

03.02.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_6 , та потерпілим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просив затвердити вказану угоду про примирення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити вказану угоду про примирення, при цьому вказав, що повністю визнає свою вину, згоден з викладеними обставинами в обвинувальному акті та на виконання умов угоди, яку уклав добровільно.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 3(три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України сторони узгодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком на 1(один) рік.

03.02.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити вказану угоду про примирення, при цьому вказав, що повністю визнає свою вину, згоден з викладеними обставинами в обвинувальному акті та на виконання умов угоди, яку уклав добровільно.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді 3(три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України сторони узгодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком на 1(один) рік.

В угодах передбачені наслідки укладання та затвердження угод про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому обвинуваченими повністю відшкодована шкода, матеріальних претензій до них він не має, угоди про примирення з ними уклав добровільно і просить їх затвердити.

Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне затвердження угод, між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисника ОСОБА_6 , а також обвинуваченим ОСОБА_5 , які просили розглянути та затвердити угоди про примирення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнають себе винуватими, віднесено до категорії нетяжких злочинів, згідно ч. 4 ст. 12 КК України, потерпілий претензій матеріального характеру немає.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Вказана угода не суперечить вимогам КПК України та КК України, відповідає інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення йому узгодженого покарання, яке з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу винного, який раніше не судимий, за наявності пом`якшуючих покарання обставин, якими є його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованою та буде відповідати цим цілям покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Вказана угода не суперечить вимогам КПК України та КК України, відповідає інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на призначення йому узгодженого покарання, яке з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу винного, який раніше не судимий, за наявності пом`якшуючих покарання обставин, якими є його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованою та буде відповідати цим цілям покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 03.02.2021 року про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002343.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 3(три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1(один) рік.

Затвердити угоду від 03.02.2021 року про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002343.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 3(три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1(один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: