У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2021 Справа №607/1985/21

Провадження 1-кс/607/791/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001240 від 23 квітня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

встановив:

Старший слідчий СУ ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження за №0001240 від 23 квітня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України про накладення арешту на мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар».

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001240 від 23 квітня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України.

Як зазначає слідчий, в період з квітня 2019 року по даний час група осіб з метою особистого збагачення за попередньою змовою на території м. Тернопіль та Тернопільської області в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, незаконно зберігає з метою збуту та збуває наркотичні засоби та психотропні речовини особам схильним до їх вживання.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області 23 квітня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001240, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України.

02 лютого 2021 року було проведено огляд місця події ділянки землі за адресою м. Тернопіль, вул. Мазепи, під час якого неподалік закладу харчування «McDonalds» на тротуарі виявлено розбитий мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», яким користувався підозрюваний ОСОБА_6 .

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою, або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Враховуючи вищевикладене та те, що вилучений під час проведення огляду за адресою вул. Мазепи в м.Тернопіль мобільний телефон марки «Samsung» має значення речового доказу під час розслідування даного кримінального провадження та у зв`язку із тим, що по вилучених речах необхідно провести відповідні експертизи, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 вказані вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судове засіданні не з`явився, подав письмові заперечення з яких випливає, що останній заперечує з приводу задоволення клопотання з огляду на наступне. Клопотання про накладення арешту містить лише загальне формулювання та цитування норм КПК України, без посилання на конкретні дані, які дають підстави для висновку про те, що вказаний у клопотанні мобільний телефон та сім-карти можуть містити в собі інформацію, яка має. Також зазначає, що в клопотанні не зазначено чи був проведений огляд вказаного мобільного телефону, а отже не відомо чи наявна інформація на мобільному телефоні має значення для кримінального провадження. На думку захисника, вказане майно немає відношення та немає жодного доказового значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Крім того, вилучене майно немає ідентифікуючих ознак. Також зазначає, що предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права.

Заслухавши пояснення учасників, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Як вбачається з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Як вбачається з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчий зазначає, що арешт на мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» необхідно накласти, з метою збереження речового доказу, однак в матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання вказаного мобільного телефону речовим доказом.

Крім того, слідчим не додано до клопотання жодних документів, які свідчать про володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_6 чи іншими особами, вказаним у клопотанні мобільним телефоном.

Як вбачається з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно абз.2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За таких обставин, з огляду на не доведення слідчим у клопотанні та в судовому засіданні необхідності арешту на мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», оскільки незрозумілим залишається те, хто є власником вказаного мобільного телефону, з яких підстав сторона обвинувачення вважає мобільний телефон марки «Samsung» речовим доказом у кримінальному провадженні, а також відповідно і сторона кримінального провадження, яка звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна не довела наявності ризиків: приховування, пошкодження, знищення, відчуження щодо майна, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001240 від 23 квітня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України, про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1