ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2020 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001587, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бандурове Кіровоградської області, не працюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
прокурора ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2020 року частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.30 години 01 листопада 2020 року з визначенням застави в розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 147 140 гривень.
Слідчий суддя встановив наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також ризику впливу на потерпілих. Окрім цього, слідчий суддя вважав за можливе визначити підозрюваному заставу.
В апеляції:
- прокурор просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без застосування застави.
В обґрунтування вказав про наявність значно вищого ступеню небезпеки в діях підозрюваного, а також, враховуючи специфіку кримінального правопорушення та суспільний інтерес, покази потерпілих, суму вимагання грошових коштів, підозрюваний має можливість сплатити посильний для нього розмір застави, із врахуванням його майнового стану.
Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
За матеріалами долученими до клопотання, 19 серпня 2020 року до ЄРДР за № 0001587 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
04 вересня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а саме у вимозі передачі майна потерпілих з загрозою пошкодження та знищення їхнього майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Апеляційним переглядом встановлено, що при обрані запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, слідчим суддею досліджено обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, які відповідають матеріалам кримінального провадження. Об`єктивно взято до уваги дані про особу ОСОБА_6 , при цьому враховано, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру. Перевірені обставини, які свідчать про наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчиняти тиск на потерпілих.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначений розмір застави в розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 147 140 гривень, яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. При визначенні розміру застави, враховано встановлені законом його межі, тяжкість вчиненого правопорушення, особу підозрюваного, його матеріальний та сімейний стан, що узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 182 КПК України та відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського суду у справі «Мангурас проти Іспанії» де вказано, що «…основна мета призначення застави забезпечити присутність заявника на судовому процесі залишається чинною і на сьогодні…»
Посилання в апеляції прокурора на те, що слідчий суддя безпідставно визначив розмір застави підозрюваному, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
Таким чином, в даному випадку слідчий суддя використав своє дискреційне право, належним чином обґрунтував та навів мотиви визначення розміру застави, що в даному випадку не є порушенням зазначеної вище норми закону та відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» та рішенням «Мангурас проти Іспанії» відповідно до якого, гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.
Сама по собі сплата підозрюваним застави як на це вказує прокурор в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, не є досить переконливою підставою для скасування визначеного слідчим суддею альтернативного заходу у виді застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Щодо посилання прокурора на ймовірність вчинення тиску підозрюваним на потерпілих, так як вони побоюються за своє життя та здоров`я, то такі факти не підтверджені матеріалами кримінального провадження і таких даних апеляційним судом не виявлено.
З огляду на викладене, підстав для скасування застави, колегія суддів на даному етапі кримінального провадження не знаходить. Визначений судом розмір застави в повній мірі узгоджується з вимогами ч. 4 та ч. 5 ст. 182 КПК України.
Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_6 з визначенням застави, відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України. Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню з мотивів наведених в апеляції, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2020 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, - залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарження не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4