Справа №949/22/20
Провадження №1-кп/949/114/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000608 від 14 грудня 2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального Кодексу України,

В С ТА Н О В И В:

13 грудня 2019 року о 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , який раніше вже вчиняв злочини проти власності, за попередньою злочинною змовою з ОСОБА_5 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, увійшовши на неогороджену територію ТОВ фірма "Рекорд", розташовану за адресою: с.Вербівка Дубровицького району Рівненської області, діючи умисно, керуючись метою особистого збагачення, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, незаконно заволоділи належними ОСОБА_6 , трьома пластмасовими ємностями об`ємом 20 л та вартістю 100 грн. кожна, та наявним в останніх дизельним паливом об`ємом 60 л, вартістю 28 грн. за літр, що знаходились біля робітничого цеху ТОВ фірма "Рекорд" та винесли викрадене із території ТОВ фірма "Рекорд", розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим довівши злочинний умисел до кінця, чим спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1980,00 грн.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, які повністю підтверджують встановлені судом фактичні обставини скоєння злочину, додатково пояснив, що він дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах у грудні 2019 року разом із ОСОБА_5 зайшли на територію ТОВ фірма "Рекорд", що в с. Вербівка Дубровицького району Рівненської області, звідки викрали три пластмасові ємності з наявним у них дизельним пальним. Просив суд суворо не карати та застосувати покарання з іспитовим строком.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого, ОСОБА_5 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, які повністю підтверджують встановлені судом фактичні обставини скоєння злочину, додатково пояснив, що він дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах у грудні 2019 року року разом із ОСОБА_4 зайшли на територію ТОВ фірма "Рекорд", що в с. Вербівка Дубровицького району Рівненської області, звідки викрали три пластмасові ємності з наявним у них дизельним пальним. Просив суд суворо не карати та застосувати покарання з іспитовим строком, погоджуючись з думкою прокурора щодо міри покарання.
Від потерпілого ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України без його участі, майнова шкода відшкодована частково.
Оскільки обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнали себе винними, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують осіб обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Судом зроблений висновок про те, що вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведено повністю, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб,
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, згідно ст.12 КК України класифікується, як нетяжкий злочин.

Характеризуючи особи обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує те, що вони відповідно до ст.89 КК України раніше не судимі (а.п.30, 34-35), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебувають (а.п.40), за місцем проживання ОСОБА_4 характеризуються негативно (а.п.33), а ОСОБА_5 характеризуються посередньо (а.п.29).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визначених ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тому визначаючи міру і вид покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, характеристики обвинувачених по місцю проживання. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачені повністю визнавши свою вину, щиро розкаялись та надали показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ними кримінального правопорушення, що свідчить про їх небайдужість до наслідків, що настали, враховуючи висновки органу пробації відносно обвинувачених, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченим покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
Також суд, враховуючи характеризуючі дані про винних осіб, їх поведінку до і після вчинення злочину, приходить до висновку про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без відбування покарання у виді обмеження волі і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити їх від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості злочинів та особам обвинувачених, сприяти виправленню та попередженню у вчиненні ними нових злочинів.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Майнова шкода відшкодована частково.
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинувачених не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Керуючись ст.75 Кримінального Кодексу України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального Кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Керуючись ст.75 Кримінального Кодексу України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального Кодексу України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: пластмасову каністру об`ємом 20 л., білого кольору з написом на етикетці "Рівне-Дубровиця ТОВ "Фірма Рекорд" " заповнену речовиною, ззовні схожою на дизельне паливо та пластмасову каністру об`ємом 5 л, сірого кольору заповнену речовиною, ззовні схожою на дизельне паливо, які визнані та приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000608 від 14 грудня 2019 року в якості речових доказів і передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - повернути власнику ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області ОСОБА_1