ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
представника заявника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2020 року про повернення заявнику скарги на бездіяльність службової особи ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_8 на бездіяльність службової особи, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР повернуто заявнику.
Своє рішення слідчий суддя обґрунтував наступним.
ОСОБА_8 подав до суду скаргу, в якій прохає зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. Слідче управління ГУНП знаходиться на території Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, тому судом було прийнято рішення про повернення скарги заявнику, згідно із вимогами п.2 ч.2 ст. 304 КПК України.
В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_8 -адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (49100, Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Троїцька, 2-А) невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_8 від 07 вересня 2020 року, розпочати досудове розслідування, та надати останньому копію витягу з ЄРДР.
Посилається на те, що 02.10.2020 року ОСОБА_8 звернувся до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.
Дана заява була прийнята та зареєстрована за вх. Т4671 від 02 жовтня 2020 року.
Однак, посадовими особами Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в порушення вимог ст. 214 КПК України, не було внесено відповідних відомостей до ЄРДР. Тому заявник вимушений був звернутися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб за захистом своїх прав.
Вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що ОСОБА_8 оскаржується бездіяльність саме посадових осіб Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, а не Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Висновок суду, що лише слідчі СУ ГУНП, на відміну від слідчих Дніпровського ВП мають право вносити відомості до ЄРДР, є безпідставними.
Таким чином, оскільки ОСОБА_8 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Дніпровського відділу поліції, який розташований за адресою: м. Дніпро, площа Троїцька, 2-А, що територіально знаходиться у Шевченківському районі м. Дніпра, питання оскарження бездіяльності його відповідальних осіб щодо невнесення відомостей до ЄРДР у спірних правовідносинах, підсудні саме Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника заявника ОСОБА_9 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги представника заявника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Щодо поважності причин пропуску процесуального строку оскарження судового рішення, то колегія суддів вважає, що він не був пропущений, оскільки судове рішення було прийнято за відсутності заявника та його представника, копію ухвали отримано представником 26.10.2020 року, а апеляційну скаргу подано 28.10.2020 року, тобто протягом встановленого строку оскарження ухвали.
Статтею 303 КПК визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, в тому числі може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,- зокрема, заявником, потерпілим, його представником.
Згідно із ч. 1 ст. 306 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.6 ст.9, ст 132 КПК України скарга на ухвалу слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
При цьому органом досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР, що затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139 (далі-Положення). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України. Крім того, відповідно до п.5 глави 2 розділу 1 цього Положення облік кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, проводиться за територіальним принципом їх вчинення (юрисдикцією місця вчинення кримінального правопорушення) або за визначенням прокурора відповідного рівня згідно з вимогами статті 218 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
При цьому зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, а лише ті, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Зазначене положення також знайшло відображення у п.2 глави 1 розділу 2 Положення, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Також у п.14 глави 2 розділу 2 Положення зазначено, що при внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.
Отже, в КПК України розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, та прийняття і реєстрацію заяв, що передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які відповідно до змісту ч.1 ст.214 КПК України можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги щодо скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою представник просить зобов`язати уповноважених осіб Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (49100, Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Троїцька, 2-А) невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_8 від 07 вересня 2020 року, не підлягають задоволенню, оскільки слідчим суддею по суті скарги рішення не приймалось, крім того, заява ОСОБА_8 не містить в своєму обґрунтуванні достатніх відомостей, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, оскільки заявник посилається на те, що в нього відсутній транспортний засіб та не відоме його фактичне місце знаходження, при цьому не вказує, за яких обставин транспортний засіб вибув із його законного володіння, коли це мало місце та де відбувалася така подія, що необхідно для визначення органу досудового розслідування відповідно до ч.1 ст.218 КПК України, а посилається лише на те, що вимушений звернутися до органів Національної поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, не зазначаючи жодних відомостей у мотивувальній частині заяви щодо Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, та не вказує у прохальній частині заяви, кого саме із органів Національної поліції заявник просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також долучена копія заяви до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області не містить відомостей, про які зазначає заявник у скарзі до слідчого судді, щодо її реєстрації за вх.Т4671, оскільки штамп реєстрації не містить номеру вхідної кореспонденції. Також заявник не вказує у скарзі до слідчого судді відомості, що свідчать про бездіяльність службових осіб, вказуючи лише, що відомості за його заявою до ЄРДР не внесені, не мотивуючи, яким чином стали йому відомі такі обставини.
А тому, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2020 року про повернення ОСОБА_8 скарги на бездіяльність службової особи ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
_______________ ______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4