Справа № 199/5321/20
ВИРОК
іменем України
14.12.2020 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000912 від 18.06.2020 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполя Донецької області, громадянина України, освіта вища, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих (цивільних позивачів) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника (представника цивільного відповідача) ОСОБА_7 , обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2020 приблизно о 23:30 годині ОСОБА_3 перебував разом із ОСОБА_8 в спальній кімнаті на другому поверсі будинку Центру соціальної реінтеграції та адаптації «В свободі», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків стався конфлікт, який переріс в бійку, в ході якої ОСОБА_3 , перебуваючи за спиною ОСОБА_8 , правою рукою обхопив шию останнього та, застосовуючи фізичну силу, почав стискати її, чим позбавив ОСОБА_8 можливості на певний час дихати.
Від браку кисню ОСОБА_8 почав втрачати свідомість. В цей час ОСОБА_3 , відчувши, що ОСОБА_8 не тримається на ногах, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків від вчинених ним дій, хоча повинен був та міг їх передбачити, якщо би діяв з більшою обачністю, звільнив шию ОСОБА_8 від захвату, в результаті чого ОСОБА_8 впав з висоти власного зросту на підлогу лівим боком та вдарився головою об підлогу, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_8 спричинено наступні тілесні ушкодження: садна на шиї посередині та більш зліва, перелом-вивих лівого великого рога під`язичної кістки, що має ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, у вигляді крововиливів у м`які покриви голови та під апоневроз у тім`яній ділянці ліворуч, крововиливи у скроневі м`язи, субдуральний крововилив у тім`яній ділянці посередині більше зліва, субарахноїдальні крововиливи в область заднього рогу та в тім`яній ділянці більше зліва, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.
18.06.2020 ОСОБА_8 було доставлено до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради, де ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00:30 годині останній помер від внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, яка ускладнилась розвитком набряку та набухання головного мозку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах підтриманого прокурором обвинувачення, кваліфікуються як такі, що виразилися у вбивстві, вчиненому через необережність, тобто за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в межах обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті та не зміненого прокурором в суді, знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, визнав та показав, що він був лідером Центра реінтеграції та адаптації «В свободі». 17.06.2020 після 23:00 години відбувалася молитва, з іншого дому приїхали лідери і привезли з собою хлопців, які перебували на реабілітації, серед яких був Команчи. Під час молитви ОСОБА_8 почав бити ручкою іншу людину, яка також була на реабілітації. Він бачив ОСОБА_8 в перший раз, раніше вони не були знайомі. ОСОБА_8 відвели у лідерську кімнату на 2 поверсі в буд. АДРЕСА_2 . В цей час він перебував в цій кімнаті та працював з документами. У лідерській кімнаті проживають лідери, які вже пройшли реабілітацію. Між ним та ОСОБА_8 не було конфлікту, він намагався зав`язати бесіду, але ОСОБА_8 не відповідав йому. Оскільки ОСОБА_8 сидів біля вікна, йому сказали прибрати декоративну банку з вікна, тому що до цього в іншому домі ОСОБА_8 вже розбив банку об голову іншого лідера. Він попросив ОСОБА_8 відсісти від вікна і знову спробував поговорити з останнім. Поки він розмовляв з ОСОБА_8 , останній почав задкувати назад по ліжку. Він відвернувся на декілька секунд і побачив боковим зором, що ОСОБА_8 почав рухатися. Потім він почув, як ОСОБА_8 розбив кружку і кинувся на нього. Він відчув біль і зрозумів, що ОСОБА_8 ріже йому спину. ОСОБА_8 наносив йому рани правою рукою, в якій перебував гострий уламок від кружки з кераміки, яку ОСОБА_8 перед цим розбив. Він занирнув за спину ОСОБА_8 та правою рукою обхопив його шию десь на 5-7 секунд, придушивши його. ОСОБА_8 обм`як і він відпустив його, від чого останній впав на лівий бік на підлогу. Відпустив його для того, аби підійти до дзеркала, щоб подивитися на свої рани. Яким чином ОСОБА_8 впав та вдарився він не бачив. Він не поклав ОСОБА_8 на ліжко, бо відчував біль і боявся, що стече кров`ю, а тому, відпустивши його, одразу побіг до дзеркала. Коли він знову підійшов до ОСОБА_8 , останній був без тями. ОСОБА_8 давали нюхати нашатир та били по щоках, щоб привести до тями, проте він не приходив до тями, а тому ОСОБА_8 відвезли до лікарні № 6. Під час вказаної події були присутні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та Виходець.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що він визнає себе винним, тому що виявив необережність, наслідком якої настала смерть ОСОБА_8 . Просив вибачення у батьків загиблого. Внаслідок даної події йому внутрішньо важко, оскільки він все усвідомлює та жалкує з приводу вчиненого і вважає, що мав би це передбачити.

Щодо виявлення у загиблого ОСОБА_8 інших тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він особисто не спричиняв їх загиблому та не знає, звідки у ОСОБА_8 могли виникнути інші травми, але зі слів свідків йому відомо, що ОСОБА_8 , перебуваючи в іншому домі, стрибав з ліжка з його 2 поверху та сам наносив собі тілесні ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що він особисто доставив свого сина ОСОБА_8 в Центр реінтеграції та адаптації «В свободі», який був розташований по вул. Донській, 36 у місті Дніпрі. Його син опинився там тому, що вживав шляхом куріння марихуану. Потім з невідомих йому причин син опинився у реабілітаційному центрі на АДРЕСА_2 . Коли трапилася ця подія, йому подзвонили та повідомили, що сина відвезли до лікарні. ОСОБА_3 повідомив йому, що син напав на нього. Незважаючи на зміст висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, вважає, що ОСОБА_3 холоднокровно задушив його сина, вважає, що оскільки на тілі сина були виявлені чисельні тілесні ушкодження, смерть сина не могла настати внаслідок необережних дій, оскільки безпосередньо він випадків агресії з боку сина не бачив.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що о 01:00 годині в ніч з 17.06.2020 на 18.06.2020 їй зателефонували з реабілітаційного центру та сказали, що її син поранив співробітника, через що обох везуть до лікарні. Вранці співробітник центру на прізвище ОСОБА_11 зателефонував чоловіку і сказав, що син перебуває у реанімації. ОСОБА_11 сказав, що це відбулося по вул. Таганрозькій, 34 у місті Дніпрі, де 17.06.2020 приблизно о 23:00 годині проходили релігійні збори. Після зборів син і ОСОБА_3 залишилися у кімнаті вдвох, де відбулася сварка і бійка.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він проживає в реабілітаційному центрі в буд. АДРЕСА_2 , де працює волонтером. ОСОБА_8 привезли до вказаного будинку з іншого будинку цього ж реабілітаційного центру, оскільки в іншому будинку ОСОБА_8 поводив себе неадекватно: стрибав з ліжка, сував пальці в розетку, побив людину. Вважає, що така поведінка ОСОБА_8 могла бути викликана вживанням марихуани та спайсів. Ввечері 17.06.2020 після молитви він пішов в душ та почув крики. Коли він зайшов до лідерської кімнати, то побачив, що ОСОБА_3 перебуває з порізами на шиї, а поряд з ним стоїть ОСОБА_8 , який почав кидатися на ОСОБА_3 з уламком розбитої керамічної кружки. Протягом хвилини ОСОБА_8 продовжував наносити ОСОБА_3 удари, а останній намагався його втримати. Особисто він не бачив, щоб ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_8 . Бачив лише те, що коли ОСОБА_3 відпустив ОСОБА_8 , останній впав на підлогу та перебував без свідомості.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_8 перебував в реабілітаційному центру через вживання спайсу та наркотичної залежності. ОСОБА_8 розмовляв сам з собою, ночами не спав. Був випадок, коли ОСОБА_8 вдарив іншу людину, але з якої причини - пояснити не міг. ОСОБА_8 стрибав з ліжка на підлогу, хватався за електричні дроти. ОСОБА_8 наносив йому удар банкою по голові, про що є висновок лікаря. Що стосується випадку з ОСОБА_3 , він особисто не бачив самої події, оскільки в цей момент перебував в магазині з іншим співробітником ОСОБА_11 , але йому відомо, що ОСОБА_11 подзвонили та сказали зайти до аптеки, купити ліки, бо ОСОБА_3 порізали. Коли вони повернулися до будинку, ОСОБА_8 перебував в одній з кімнат, лежачи без свідомості, у зв`язку з чим його відразу повезли до лікарні.

Як слідує з показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 загиблого ОСОБА_8 привезли на реабілітацію від наркозалежності з іншого дому, де він перебував приблизно 1 місяць. ОСОБА_8 вів себе неадекватно. Був такий випадок, коли ОСОБА_8 проштрикнув ручкою шию дівчині. Вважає, що ОСОБА_8 мав психічні відхилення. В останній час все це загострилося. 17.06.2020 він сидів з ОСОБА_8 декілька годин у лідерській кімнаті реабілітаційного центру. Потім він заснув та з ним залишився ОСОБА_3 . Далі приблизно о 23:00 годині він прокинувся від шуму та побачив, що ОСОБА_3 тримає ОСОБА_8 , який наносить ОСОБА_3 хаотичні удари уламком керамічної кружки. В цей момент ОСОБА_3 ніби тримав за спину ОСОБА_8 , який наносив удари. Потім ОСОБА_3 обхватив ОСОБА_8 ззаду за горло правою рукою та тримав ОСОБА_8 приблизно секунд 30 секунд за шию, після чого ОСОБА_8 втратив свідомість та впав на лівий бік, не приходячи до тями. ОСОБА_8 дихав, але почав хрипіти. Після чого ОСОБА_8 відвезли до 6 міської лікарні.

У відповідності до протоколу огляду місця події з фото-таблицею до нього від 18.06.2020 слідчим у присутності понятих за участю інспектора-криміналіста оглянуто будинок АДРЕСА_2 . Під час огляду місця події виявлено та вилучено: кружку білого кольору, яка була запакована в спеціальний пакет № 7201118; вушко від кружки, яке запаковане в спеціальний пакет № 7201116; 2 сліди папілярних візерунків на 1 липку стрічку з поверхні кружки білого кольору, які були запаковані в паперовий конверт; змив рідини бурого кольору з поверхні стільця на марлевий тампон, який поміщено до паперового конверту разом з контрольними зразками; змив на марлевий тампон з поверхні вушка від кружки, запакований в паперовий конверт разом з двома контрольними зразками.

Як слідує з висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №1168-Е від 10.07.2020 смерть ОСОБА_8 настала від внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку та яка ускладнилася розвитком набряку та набухання головного мозку, що підтверджується морфологічними змінами внутрішніх органів, що виявлені на розтині, а також даними їх мікроскопічного дослідження.
На трупі ОСОБА_8 виявлені такі тілесні ушкодження: синці на виличних ділянках обличчя та на підборідді, крововиливи у м`які покриви голови та під апоневроз у тім`яній ділянці ліворуч, дрібний крововилив у скроневій ділянці праворуч, крововиливи у скроневі м`язи, субдуральний крововилив у тім`яній ділянці посередині більш зліва, субарахноїдальні крововиливи в області заднього рогу та в тім`яній ділянці більше зліва, ділянки крововиливів та розм`якшення у речовині головного мозку.
Вказані тілесні ушкодження по своєму характеру прижиттєві, могли виникнути незадовго до настання смерті в результаті ударів тупим твердим предметом (предметами), або при ударах о такі.
Виявлені садна на шиї посередині та більш зліва, перелом-вивих лівого великого рога під`язичної кістки по своєму характеру прижиттєві, могли виникнути незадовго до настання смерті в результаті стиснення органів шиї рукою, або між плечем та передпліччям.
Виявлені ушкодження у вигляді саден на правому плечі позаду вище лопатки, спереду та його верхівці, садна на гребні лівої клубової кістки, на правому стегні, та садна на бічних поверхнях лівого та правого колінних суглобів, по своєму характеру прижиттєві, могли виникнути незадовго до настання смерті в результаті ударів тупим твердим предметом (предметами), або при ударах об такі.
Стосовно класифікації до живих осіб ушкодження у вигляді крововиливів під оболонку та у речовину головного мозку мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, ушкодження у вигляді перелом-вивиху великого рога під`язичної кістки має ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Інші тілесні ушкодження у вигляді синців та саден - мають ознаки легких.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 1168/301-Е від 10.07.2020 на трупі ОСОБА_8 виявлені такі тілесні ушкодження: синці на виличних ділянках обличчя та на підборідді, крововиливи у м`які покриви голови та під апоневроз у тім`яній ділянці ліворуч, дрібний крововилив у скроневій ділянці праворуч, крововиливи у скроневі м`язи, субдуральний крововилив у тім`яній ділянці посередині більш зліва, субарахноїдальні крововиливи в області заднього рогу та в тім`яній ділянці більше зліва, ділянки крововиливів та розм`якшення у речовині головного мозку.
Вказані тілесні ушкодження по своєму характеру прижиттєві, могли виникнути незадовго до настання смерті в результаті ударів тупим твердим предметом (предметами), або при ударах о такі.
Виявлені садна на шиї посередині та більш зліва, перелом-вивих лівого великого рога під`язичної кістки, по своєму характеру прижиттєві, могли виникнути незадовго до настання смерті в результаті стиснення органів шиї рукою, або між плечем та передпліччям.
Виявлені ушкодження у вигляді саден на правому плечі позаду вище лопатки, спереду та на його верхівці, садна на гребні лівої клубової кістки, на правому стегні, та садна на бічних поверхнях лівого та правого колінних суглобів, по своєму характеру прижиттєві, могли виникнути незадовго до настання смерті в результаті ударів тупим твердим предметом (предметами), або при ударах об такі.
Вище вказані тілесні ушкодження могли виникнути у строки, які вказані у обставинах справи.
Стосовно класифікації до живих осіб ушкодження у вигляді крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння, ушкодження у вигляді перелом-вивиху великого рога під`язичної кістки має ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Інші тілесні ушкодження у вигляді синців та саден - мають ознаки легких.
Усі ушкодження є прижиттєвими.
Смерть настала від внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку та яка ускладнилася розвитком набряку та набухання головного мозку, що підтверджується морфологічними змінами внутрішніх органів, що були виявлені на розтині, а також даними їх мікроскопічного дослідження.
Смерть потерпілого була констатована лікарями 19.06.2020 о 00:30 годині, про що є запис історії хвороби.
Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, останній весь час до смерті оставався у непритомному стані, тобто не пересувався та не робив будь-які самостійні дії, про що є записи у історії хвороби.
Усі тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли від механічних дій, таких як забій, тертя, стиснення.
Усі тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів.
При судово-токсикологічному дослідженні крові не виявлені метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти. Судово-токсикологічне дослідження на присутність у внутрішніх органах наркотичних, або психотропних речовин не проводилося. У історії хвороби є відомості про те, що потерпілий приймав раніше наркотичні речовини та про те, що у потерпілого розвинулася неадекватна поведінка (психоз) після куріння спайсу.
Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів у м`які покриви голови, під оболонки та у речовину головного мозку могли бути заподіяні в результаті падіння з висоти власного росту.
Ознак прискорення тіла при падінні з висоти власного росту не виявлено.
Тілесні ушкодження в області шиї ОСОБА_8 могли бути спричинені шляхом стискання шиї кистями рук, або між плечем та передпліччям.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_15 підтвердив та роз`яснив висновки № 1168-Е від 10.07.2020 та № 1168/301-Е від 10.07.2020, зазначивши, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , у вигляді садна на шиї посередині та більш зліва, перелом-вивих лівого великого рога під`язичної кістки мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості та не перебувають у причинному зв`язку з його смертю. Причиною смерті ОСОБА_8 є внутрішньочерепна травма, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, яка ускладнилась розвитком набряку та набухання головного мозку і таке ушкодження могло виникнути внаслідок падіння ОСОБА_8 з висоти власного росту.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього від 17.07.2020 за участю свідка ОСОБА_12 , останній повідомив та відтворив обставини події, яка мала місце 17.06.2020 близько о 23:30 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Таганрозька, 34, а саме: вказав на другу від входу кімнату другого поверху та повідомив, що до кімнати зайшли ОСОБА_14 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_12 , почувши шум, побіг до кімнати, він побачив, що в кімнаті біля столу був ОСОБА_8 , який стояв за спиною ОСОБА_3 , при цьому руки ОСОБА_8 знаходилися на плечах ОСОБА_3 . В цей момент ОСОБА_3 зайшов за спину ОСОБА_8 , обхопив його ззаду за тулуб з притиснутими до нього обома руками. В цей час ОСОБА_8 намагався своїми руками нанести удари по спині ОСОБА_3 . Після вказаного ОСОБА_3 відпустив тулуб ОСОБА_8 та згином правого ліктя руки охопив шию ОСОБА_8 , в цей час останній перестав опиратись, через короткий проміжок часу ОСОБА_3 відпустив ОСОБА_8 та той одразу впав на підлогу на ліву частину спини.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього від 20.07.2020 слідчий за участю підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника відтворив обставини події, яка мала місце 17.06.2020 приблизно о 23:00 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Таганрозька, 34. ОСОБА_3 повідомив та показав за адресою: АДРЕСА_2 , на другу від входу кімнату на другому поверсі, повідомив, що до цієї кімнати він зайшов разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . ОСОБА_14 ліг на ліжко ліворуч від входу. ОСОБА_3 сів на стілець поблизу столу. ОСОБА_8 ліг на ліжко, ближнє до столу. В ході розмови ОСОБА_8 відсунувся на ліжку, ближнє до тумби, в момент коли ОСОБА_3 відвернувся, ОСОБА_8 правою рукою взяв із тумби кружку та, тримаючи її в правій руці, завів її за голову та стрибнув на ОСОБА_3 , який сидів на стільці. В цей момент ОСОБА_3 піднявся та схопив ОСОБА_8 обома руками за тулуб та притиснув до тулубу лівою рукою ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_8 наносив удари кружкою, яку тримав правою рукою, по спині ОСОБА_3 , різав шию, спину останнього. ОСОБА_3 відчув загрозу за своє життя, піднирнув під праву руку ОСОБА_8 , схопив його пальцями лівої руки за шию, після чого перехопив шию ОСОБА_8 у вигін ліктя правої руки та зціпив руки у замок, перейшовши на «задушливий» прийом. Коли ОСОБА_8 обм`як, ОСОБА_16 пішов до дзеркала, щоб оглянути нанесені йому ушкодження. В цей момент ОСОБА_8 впав на підлогу на лівий бік.

Як слідує з протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього від 17.07.2020 за участю свідка ОСОБА_14 , останній відтворив обставини події, що мали місце 17.06.2020 близько о 23:30 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Таганрозька, 34, вказавши, що у вказаний день та час він, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 зайшли до другої від сходів кімнати другого поверху будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_14 вказав на ліжко ліворуч від входу та повідомив, що приблизно о 23:00 годині ліг на нього та заснув. В цей час, коли ОСОБА_14 лягав спати, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 сиділи за столом біля вікна. Коли ОСОБА_14 прокинувся від шуму, то побачив, як перед столом стоїть ОСОБА_8 , позаду нього стоїть ОСОБА_3 , який обхопив обома руками тулуб ОСОБА_8 під руки. ОСОБА_8 в цей час руками наносив удари по спині ОСОБА_3 . На спині ОСОБА_3 в цей час була кров. Далі ліктем правої руки ОСОБА_3 затис шию ОСОБА_8 , а лівою рукою притримував руки ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_8 втратив свідомість та впав на підлогу з висоти власного росту на ліву частину спини, почав хрипіти.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №1168/347-ЕД від 22.07.2020 встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , могли бути заподіяні при обставинах, вказаних ОСОБА_14 , в ході проведення слідчого експерименту. Кількість і характер тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 , відповідає кількості і характеру тілесних ушкоджень, на які вказував, згідно протоколу слідчого експерименту ОСОБА_14 .
Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , могли бути заподіяні при обставинах, вказаних ОСОБА_12 в ході проведення слідчого експерименту. Кількість і характер тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 , відповідає кількості і характеру тілесних ушкоджень, на які вказував згідно протоколу слідчого експерименту ОСОБА_12 .
Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , могли бути заподіяні при обставинах, вказаних ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту. Кількість і характер тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 , відповідає кількості і характеру тілесних ушкоджень, на які вказував, згідно протоколу слідчого експерименту ОСОБА_3 .

Зазначений висновок експерта підтверджений та роз`яснений в судовому засіданні під час допиту судово-медичним експертом ОСОБА_15 .

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Допитавши потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , свідків, судового експерта, дослідивши письмові докази, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для ухвалення даного вироку, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 119 КК України, з урахуванням змісту обвинувального акта, підтриманого в суді прокурором.

Надаючи оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він заподіяв потерпілому з необережності тілесні ушкодження, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_8 , захищаючись від нанесення йому ударів уламком керамічної кружки, яку ОСОБА_8 попередньо розбив, суд виходить з того, що такі дії ОСОБА_8 не несли будь-якої загрози життю ОСОБА_3 , а тому підстав визнавати дії ОСОБА_3 як необхідна оборона у суду не має, враховуючи і те, що обвинувачений, на відміну від загиблого, мав досвід військової службу в зоні АТО, має навички рукопашного бою, добре фізично розвинутий.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судовому засіданні неодноразово та категорично стверджували, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно позбавив життя їх сина ОСОБА_8 шляхом задушення.

Такі твердження потерпілих суперечать висновкам проведених у даному кримінальному провадженні судово-медичних експертиз, відповідно до яких смерть ОСОБА_8 настала від внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку та яка ускладнилася розвитком набряку та набухання головного мозку, які могли бути заподіяні в результаті падіння з висоти власного росту та перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.

Надаючи оцінку вищевказаним твердженням потерпілих, суд також виходить з того, що у відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Частиною 3 цієї статті передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, доводи потерпілих про наявність в діях ОСОБА_3 складу більш тяжкого кримінального правопорушення виходять за межі обвинувачення, підтриманого в судовому засіданні прокурором.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявили, що обвинувачений ОСОБА_3 та свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 дали неправдиві покази в суді щодо обставин загибелі їх сина, оскільки їх покази спростовуються матеріалами кримінального провадження № 0000178 від 27.03.2020 за ч. 2 ст. 149 КК України, де проводилися негласні слідчі (розшукові) дії, в тому числі щодо прослуховування телефонних розмов вищевказаних осіб, з якими потерпілі ознайомлені слідчим.
Суд вважає, що такі заяви потерпілих не можуть бути взяті до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки суд не може в порушення ч. 1 ст. 337 КПК України проводити судовий розгляд відносно інших осіб, не може давати оцінку діям ОСОБА_3 за його підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, оскільки така оцінка буде виходити за межі висунутого ОСОБА_3 обвинувачення відповідно до змісту обвинувального акта, приймаючи до уваги і те, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000178 від 27.03.2020 за ч. 2 ст. 149 КК України триває та ОСОБА_3 має статус підозрюваного.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12.10.2020 в межах кримінального провадження № 0000178 від 27.03.2020 за ч. 2 ст. 149 КК України було надано дозвіл на тимчасове вилучення (виїмку) документів копій матеріалів кримінального провадження № 0000912 за ч. 1 ст. 119 КК України відносно ОСОБА_3 і такий доступ з вилученням відповідних копій даного кримінального провадження отримано 11.11.2020 заступником начальника відділу СУ ГУ НП в Дніпропетровській області, про що складено відповідний протокол, а тому доводи потерпілих про наявність в діях ОСОБА_3 інших складів злочинів у відношенні сина ОСОБА_8 можуть бути перевірені слідчим шляхом в межах кримінального провадження № 0000178 від 27.03.2020.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд не може віднести до обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, його заяву про щире каяття у вчиненому, оскільки таке каяття за своїм змістом не є щирим, враховуючи, що, на думку суду, воно висловлене лише як бажання пом`якшити свою відповідальність за вчинене, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_3 вживав дієвих заходів щодо відшкодування завданих ним збитків або усунення заподіяної ним шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжкого необережного злочину.
ОСОБА_3 одружений, до затримання офіційно працевлаштованим не був та не має офіційно-підтверджених джерел доходу, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем фактичного проживання характеризується задовільно, є учасником бойових дій.
Оскільки ОСОБА_3 до затримання перебував на реабілітації в Центрі соціальної реінтеграції та адаптації «В свободі» за адресою: місто Дніпро, вул. Таганрозька, 34, відповідно він не міг мати на утриманні будь-кого, в тому числі і дитини, враховуючи і те, що суду взагалі не надано доказів того, що обвинувачений є батьком і має на утриманні малолітню дитину, а тому такі доводи обвинуваченого не можуть бути враховані при призначенні обвинуваченому покарання.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, зазначене в санкції ч. 1 ст. 119 КК України, у виді позбавлення волі, яке повинно бути визначено із реальним його відбуттям.
Незважаючи на те, що вчинений ОСОБА_3 злочин є необережним та нетяжким, але даний злочин має своїм наслідком смерть молодої людини, яка за допомогою батьків прийняла рішення щодо добровільної реабілітації та лікування від наркоманії в межах Центру соціальної реінтеграції та адаптації «В свободі», де одним з працівників був обвинувачений, який, як зазначено вище, мав добре розвинуту силу, мав бойовий досвід, в тому числі в зоні АТО, а тому повинен був враховувати, що його дії по відношенню до загиблого, могли нести реальну загрозу його життю, що і трапилося внаслідок падіння ОСОБА_8 з висоти власного зросту, при тому, що до загиблого перед цим було застосовано задушливий прийом, який хоч і не перебуває в причинному зв`язку із настанням смерті, але який призвів до пошкодження внутрішніх органів в області шиї загиблого, що ускладнило його стан здоров`я, а тому, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому та відсутність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_8 , суд вважає, що призначення покарання обвинуваченому без ізоляції від суспільства не уявляється можливим, а тому покарання у виді позбавлення волі повинно бути призначено із реальним його відбуттям.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, таке покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину і не становить «особистий надмірний тягар для особи обвинуваченого».

На час постановлення вироку у відношенні ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню відсутній запобіжний захід, а тому питання щодо нього судом не вирішується, враховуючи і те, що ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 0000178 від 27.03.2020 за ч. 2 ст. 149 КК України, де здійснюється досудове слідство.

В той же час по даному кримінальному провадженню ОСОБА_3 затримувався 18.06.2020 та йому обирався 19.06.2020 слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був змінений ухвалою слідчого судді 13.08.2020 на цілодобовий домашній арешт, в результаті чого 13.08.2020 ОСОБА_3 був звільнений з-під варти.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення з 18.06.2020 по 13.08.2020 повинен бути зарахований обвинуваченому у строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України, відповідно до документально підтверджених даних про вартість проведених експертних досліджень, наданих суду.

В межах кримінального провадження потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як цивільними позивачами, заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до цивільного позову зазначено, що ОСОБА_5 поніс 13110 гривень як витрати на поховання сина. Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в результаті загибелі сина ОСОБА_8 отримали моральну шкоду на загальну суму 300000 гривень, яку вони просять стягнути на їх користь в рівних частинах по 150000 гривень кожному.
Обґрунтовуючи вимоги щодо завдання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 моральної шкоди, цивільні позивачі зазначили, що даним злочином цивільним відповідачем ОСОБА_3 завдано їм і їх сім`ї значної моральної шкоди. У зв`язку з втратою рідної людини, вони зазнають значних душевних страждань, що порушило звичайний спосіб життя та негативно позначилося на їх психічному стані. Цивільні позивачі зазначили, що їх син ОСОБА_8 був пізньою, коханою та довгоочікуваною дитиною, на якого були спрямовані їх надії. Разом з його смертю обірвався сенс їх життя. Вони віддавали свою дитину на лікування до Центру соціальної реінтеграції та адаптації «В свободі» лише керуючись релігійними поглядами та вірою, а, натомість, працівник даного центру спричинив смерть їх дитині.
Цивільні позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час судового розгляду підтримали позовні вимоги в повному обсязі.
Цивільний відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав.
Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Як слідує з досліджених в судовому засіданні накладної, яка підтверджує витрати на поховання ОСОБА_8 , на підставі вимог ч. 1 ст. 1201 ЦК України, потерпілий ОСОБА_5 має право на відшкодування понесених ним витрат на поховання в розмірі 13110 гривень.
Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд дійшов висновку, що в результаті вчиненого злочину потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких потерпілі зазнали у зв`язку з загибеллю сина ОСОБА_8 , яка підлягає відшкодуванню обвинуваченим на підставі вимог ст.ст. 1167, 1168 ЦК України.
Враховуючи характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесли потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх тривалість, ґрунтуючись на принципах розумності та справедливості суд вважає, що відповідно глибині душевних страждань потерпілих буде відповідати сума компенсації моральної шкоди у розмірі 300000 гривень, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих в рівних частинах по 150000 гривень кожному потерпілому, що відповідає змісту заявлених позовних вимог та узгоджується із роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 час його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 18.06.2020 по 13.08.2020.

Цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13110 (тринадцять тисяч сто десять) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Речові докази: кружку білого кольору; вушко від кружки; 2 сліди папілярних візерунків на 1 липкій стрічці з поверхні кружки білого кольору; змив рідини бурого кольору з поверхні стільця на марлевий тампон; змив на марлевий тампон з поверхні вушка від кружки - знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з часу вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1