Справа № 152/408/20
У Х В А Л А

іменем України

11 січня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/408/20

Провадження №1-кп/152/8/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

- клопотання прокурора ОСОБА_4 від 11.01.2021 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

з участю:

сторін кримінального провадження

зі сторони обвинувачення:

начальника Шаргородського

відділу Жмеринської

місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

В провадженні Шаргородського районного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою суду від 15.06.2020 року змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який постановлено здійснювати цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 ; строк дії ухвали визначено протягом двох місяців починаючи з 19 години 15.06.2020 року до 15.08.2020 року включно; застосовано до обвинуваченого строком на два місяці носіння електронного засобу контролю та покладено обов`язки: 1) прибувати за кожним викликом до Шаргородського районного суду Вінницької області; 2) цілодобово не залишати місце проживання в квартирі АДРЕСА_2 , без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання; 4) носити електронний засіб контролю (а.с.113-119 т.1).

У судових засіданнях 27.07.2020 року, 21.09.2020 року, 16.11.2020 року судом задоволено письмові клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовжено строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, який постановлено здійснювати цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 ; строк дії кожної з ухвал визначено протягом двох місяців, в тому числі до 16.01.2021 року; щоразу на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці покладено обов`язки: 1) прибувати за кожним викликом до Шаргородського районного суду Вінницької області; 2) цілодобово не залишати місце проживання в квартирі АДРЕСА_2 , без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання; 4) носити електронний засіб контролю (а.с.232-234 т.1, 121-123, 172-174 т.2).

Ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту передано для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого до Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області (а.с.179 т.2).

11.01.2020 року прокурор ОСОБА_4 подала письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 (а.с.212-215 т.2).

Клопотання прокурор мотивує тим, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ст.177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення), вказані при обранні запобіжного заходу, залишилися.

Крім того, прокурор, обґрунтовуючи клопотання, зсилається на те, що ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, законних джерел доходів, соціальних зв`язків, неодружений, не має утриманців, заходів щодо пошуків роботи не здійснює, тому може вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки отримання доходу у незаконний спосіб вважає найбільш прийнятним способом отримання доходів ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, на переконання прокурора, відсутні будь-які перепони для вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Також, прокурор вважає за необхідне при продовженні строку застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 врахувати тяжкість покарання, що загрожує останньому у випадку визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та тяжкі наслідки кримінальних правопорушень.

Прокурор ОСОБА_4 під час судового розгляду підтримала клопотання і просить його задовольнити, продовжити ОСОБА_3 цілодобовий домашній арешт на строк два місяці за місцем його проживання, враховуючи, що до суду нею подано клопотання про допит свідка ОСОБА_6 із застосуванням технічних засобів з іншого приміщення та клопотання про допит у якості свідка ОСОБА_7 , які не можуть бути розглянуті у зв`язку із неприбуттям в судове засідання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 та враховуючи, що обвинувачений заперечує щодо вирішення цих клопотань у відсутності захисника, що є підставою для відкладення судового засідання. У зв`язку із наведеними обставинами кримінальне провадження не може бути розглянуте до закінчення строку дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який здійснюється цілодобово.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відсутності його захисника адвоката ОСОБА_8 , котрий повідомив його, що хворіє, про що подав письмову заяву (а.с.208 т.2).

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, але заперечував щодо здійснення його цілодобово та щодо обґрунтування клопотання прокурором відсутністю у нього соціальних зв`язків, оскільки проживає з батьками та братом, батьки його утримують під час застосування щодо нього цілодобового домашнього арешту.

Також, обвинувачений зазначив, що він дійсно не працевлаштований на даний час і не здійснював спроб щодо працевлаштування, оскільки перебуває під цілодобовим домашнім арештом.

Розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_4 , вислухавши думки сторін кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала (ст.350 КПК України).

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 застосований за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Так, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду від 02.03.2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.с.29-31 т.1).

На підставі ухвали Шаргородського районного суду від 27.04.2020 року за наслідками підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 25.06.2020 року включно (а.с.34-38 т.1).

Ухвалою суду від 15.06.2020 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 і змінено ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який постановлено здійснювати цілодобово (а.с.113-119 т.1).

Крім того, ухвалами суду від 27.07.2020 року, від 21.09.2020 року, від 16.11.2020 задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під цілодобовим домашнім арештом включно до 16.01.2021 року (а.с.232-234 т.1, 121-123, 172-173 т.2).

Таким чином, строк тримання ОСОБА_3 під домашнім арештом закінчується 16.01.2021 року.

Частиною 6 ст.181 КПК України встановлено, що строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шість місяців.

Таким чином, сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шість місяців лише під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Отже, главою 28 КПК України, в тому числі, ст.331 КПК України, не врегульовано питання щодо сукупного строку тримання особи під домашнім арештом під час судового розгляду.

Частиною ч.6 ст.9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

З вказаних підстав суд вважає, що при вирішенні питання про продовження строку домашнього арешту слід керуватися правилами ст.199 КПК України щодо порядку продовження запобіжного заходу, до якої відсилає ч.6 ст.181 КПК України, та ст.197 КПК України щодо строку дії ухвали про тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, зокрема п.2 ч.3 якої встановлено, що сукупний строк тримання під вартою у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів не може перевищувати дванадцяти місяців, що не суперечить і вимогам абз.2 ч.3 ст.331 КПК України, яка зобов`язує суд до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір шкоди; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Прокурор у клопотанні зсилається на наявність ризиків, встановлених п.п.1, 5 ст.177 КПК України.

Так, судове провадження у цьому кримінальному провадженні не може бути завершене до спливу строку тримання обвинуваченого під домашнім арештом, оскільки стороною обвинувачення подано заяви про допит у якості свідка ОСОБА_7 , котрий приймав участь у якості закупника під час проведення оперативних закупок у ОСОБА_3 14.02.2020 року, 23.02.2020 року та 29.02.2020 року (а.с.199 т.2), а також клопотання про допит особи зі зміненими анкетними даними ОСОБА_6 , котрий був залучений як закупник під час проведення оперативних закупок наркотичних засобів у ОСОБА_3 14.02.2020 року, 23.02.2020 року та 29.02.2020 року (а.с.197-198 т.2), при цьому свідка ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 прокурор просить допитати з застосуванням технічних засобів з іншого приміщення. Ці клопотання не можуть бути розглянуті судом у цьому судовому засіданні, враховуючи, що у судове засідання не прибув захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , тоді як останній не заперечує щодо вирішення судом лише клопотання прокурора про запобіжний захід, а щодо розгляду судом інших клопотань у відсутності захисника заперечує.

Вказані обставини дають підстави для відкладення судового розгляду, відтак, судове провадження не може бути завершене до спливу строку тримання обвинуваченого під домашнім арештом, тобто до 16.01.2021 року.

Разом з тим, суд вважає, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення через непрацевлаштування обвинуваченого, невжиття заходів щодо пошуків роботи необґрунтований прокурором належними доказами.

Так, обвинувачений перебуває під цілодобовим домашнім арештом, у зв`язку із чим безпідставним є ствердження прокурора про небажання останнього працевлаштуватися.

Також, суд вважає безпідставним ствердження прокурора про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, оскільки судом встановлено, що обвинувачений позитивно охарактеризований за місцем проживання (а.с.99 т.1), що свідчить про відсутність асоціальної поведінки в минулому, має постійне місце проживання (а.с.82, 87 т.1), має родину матір, батька, брата, з якими проживає (а.с.87 т.1), тобто міцні соціальні зв`язки, які є достатніми стримуючими факторами.

При цьому, ці обставини були предметом перевірки їх судом і про вказані обставини суд неодноразово зазначав в ухвалах про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 та вказував про безпідставність наведених вище стверджень прокурора, зокрема, в ухвалах від 27.07.2020 року (а.с.232-234 т.2), від 21.09.2020 року (а.с.121-123 т.2), від 16.11.2020 року (а.с.172-174 т.2).

Вказані вище ухвали Шаргородського районного суду Вінницької області набрали законної сили.

Частиною 2 ст.21 КПК України встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими та підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Разом з тим, процесуальними прокурорами вимоги ч.2 ст.21 КПК України не виконуються, оскільки повторно та безпідставно заявляються клопотання про врахування ризиків при застосуванні запобіжного заходу, які вже визнавалися судом безпідставними тричі в ухвалах від 27.07.2020 року, 21.09.2020 року, 16.11.2020 року, що суд розцінює як зловживання правами стороною обвинувачення.

Так, частиною 1 ст.8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Верховний Суд в ухвалі від 30.05.2018 року у справі №676/7346/15-к зазначив, що Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами. Однак заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість нівелювання ключового принципу верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.

Проте, суд вважає, що ризик переховування ОСОБА_3 від правосуддя наявний, тому запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім стримуючим засобом від можливого ухилення обвинуваченого від правосуддя.

Також, суд враховує, що ОСОБА_3 жодного разу не порушувалися умови застосованого щодо нього запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, тому вбачає підстави для пом`якшення його умов і визначення умов домашнього арешту у вечірній та нічний час доби, надавши можливість обвинуваченому, який має середню спеціальну освіту, вирішити питання щодо працевлаштування, а також, без носіння електронного засобу контролю, який, не дивлячись на вказівку суду про покладення на ОСОБА_3 такого обов`язку, не був обвинуваченому встановлений органом, на який покладено обов`язок виконання ухвал суду про запобіжний захід Шаргородським ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 331, 350, 369, 372, 395, 197, 199 КПК України, суд

ухвалив:

Розгляд справи відкласти на 18 січня 2021 року на 10 годину в залі судових засідань №1 Шаргородського районного суду.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити строком на два місяці застосований ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 15.06.2020 року та продовжений ухвалою суду від 16.11.2020 року запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснювати щодобово у період доби з 21 години до 06 години за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали визначити протягом двох місяців починаючи з 11.01.2021 року до 11.03.2021 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці, обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до Шаргородського районного суду Вінницької області;

2) щодобово у період доби з 21 години до 06 години не залишати місце проживання в квартирі АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

В іншій частині клопотання прокурора ОСОБА_4 відмовити.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у виді щодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого до відділення поліції №2 Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Органу Національної поліції негайно поставити обвинуваченого ОСОБА_3 на облік, про що повідомити Шаргородський районний суд.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 негайно після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1