Справа №635/1288/20
Провадження № 1-в/635/197/2020
У Х В А Л А

24 грудня 2020 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали за клопотанням засудженого ОСОБА_2 , 1988 р.н., про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, -

встановив:

В проваджені Харківського районного суду Харківської області перебуває клопотання засудженого ОСОБА_2 , 1988 р.н., про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, а також отримавши відповіді з Державної установи «Темнівська виправна колонія №100», дійшов висновку про наступне.

Так, згідно зі статтею 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до статті 9 КПК України полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Таким чином, законним процесуальне рішення може бути лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В силу положень частини п`ятої статті 72 КК України (у ред. Закону від 26.11.2015 № 838-VIII) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог частини першої та пункту 2 частини другої статті 539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб або органів у випадках, встановлених законом.

Відтак, з огляду на аналіз положень статей 537 та 539 КПК України в частині вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного визначеного суду, питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст частини шостої статті 9 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (пункт 2 частини другої статті 539 КПК України).

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, до компетенції суду, який ухвалив вирок, віднесено вирішення клопотань, пов`язаних з виконанням вироку тільки щодо відстрочки виконання вироку, заміни покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України, тимчасового залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону до колонії, слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду) та вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Вирішення усіх інших питань, які виникають під час виконання вироків, віднесено до компетенції судів, в межах територіальної юрисдикції яких виконується вирок, або в межах територіальної юрисдикції яких засуджений відбуває покарання.

Враховуючи те, що Європейський суд з прав людини в рішеннях "Лавентс проти Латвії", "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України" прийшов до правової позиції, що у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін "суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, беручи до уваги положення частини шостої статті 9 КПК України, якою визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, враховуючи положення статей 537, 539 КПК України, можна дійти висновку про те, що вирішення питань щодо відбування покарання здійснюється місцевими судами за місцем відбування засудженими покарання.

Така ж правова позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2016 (вих. № 223 20/0/4 16) щодо застосування окремих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-УІІІ від 26 листопада 2015 року.

Як приведено засудженим в його заяві, установа в якій йому визначено відбувати призначене судовим рішенням покарання є Державна установа «Темнівська виправна колонія №100», однак відповідного доказу не подано. З наданих суду з Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» на відповідний запит документів (вих.№14/03-4051 від 15.06.2020) не вбачається, що установа виконання покарань, визначена останньому для відбування покарання є Державна установа «Темнівська виправна колонія №100».

На листи, направлені судом до Державної установи «Темнівська виправна колонія №100», було отримано відповіді (за вих.№22/7/12/1-4428/Єр20 від 10.12.2020 та №22/7/12/1-1031/Єр20 від 18.03.2020) про те, що до відповідної установи ОСОБА_2 , 1988 року народження, не надходив для відбування покарання.

Таким чином, можливо прийти до висновку, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання, з клопотанням про вирішення якого звернувся ОСОБА_2 , не відноситься до компетенції Харківського районного суду Харківської області, як суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, визначена засудженому на підставі статті 86 КВК України (як вказав засуджений у своєму листі, це Державна установа «Темнівська виправна колонія (№100)»), а належить до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Як вбачається з клопотання засудженого та доданих до нього документів, на сьогоднішній день засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання за вироком Шостинського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2018 року та тимчасово залишений в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Виходячи із загальних положень та принципів закону України про кримінальну відповідальність, засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання за вироком суду, хоча тимчасово і залишений в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор», а тому питання, що виникають під час виконання вироку засуджений може звертатись до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Державна установа «Сумський слідчий ізолятор».

За таких обставин клопотання ОСОБА_2 про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі слід повернути заявнику, роз`яснивши йому право звернутися з таким клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, -

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_2 , 1988 р.н., про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що клопотання про перерахунок строку попереднього ув`язнення вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, а повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду із таким клопотанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1