ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 541/1492/18 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1784/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю в режимі відеоконференції: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції: обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000193 стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою суду першої інстанції кримінальне провадження за 0000193 від 19.03.2018 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України закрито в зв`язку з закінченням строку досудового розслідування. Прийняте рішення суд вмотивував тим, що повернення прокурору судом обвинувального акту, який не відповідає КПК ,тобто є незаконним, має ретроспективний характер по відношенню до юридичного факту закінчення досудового розслідування, обумовленого направленням даного обвинувального акту до суду та відновлює перебіг строку досудового розслідування з дати коли він вважався завершеним (в даному випадку з 17.07.2018). Врахувавши час ознайомлення обвинуваченого з матеріалами кримінального провадження, час перебування обвинувального акту в суді в період між 17 липня 2018 року по дату винесення ухвали про повернення обвинувального акту прокурору (07 вересня 2018 року), при оголошенні якої був присутній прокурор, суд дійшов висновку що вчинення прокурором такої процесуальної дії як складання 23 жовтня 2018 року нового обвинувального акту та його вручення підозрюваному здійснено поза межами чотиримісячного строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. З таким рішення суду не погодився прокурор та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2019 року скасувати, обвинувальний акт від 23.10.2018 року повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті в іншому складі. В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що суд вийшов за межі наданих повноважень та закрив кримінальне провадження з посиланням на п. 10 ст. 284 КПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, оскільки прийняття такого рішення закріплено за прокурором, а також віднесено до компетенції слідчого судді. Відповідно до Закону України №2548-VIII, що набрали чинності 04.11.2018 року, вирішення клопотання з підстав п. 10 ст. 284 КПК України відповідно до ч. 4 цієї норми віднесено до виняткової компетенції прокурора. Іншим суб`єктом, що має таке право є слідчий суддя, до якого зацікавлена особа звертається в порядку п. 10 ст. 303 КПК України Чинний КПК України відносить вирішення зазначеного питання до стадії досудового розслідування. Окрім цього, не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом, у порядку судового контролю. Таким чином, Посилання суду на п. 10 ст. 284 КПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року не грунтується на законі. Вважає, що судом не досліджено приписи Закону України № 2213-VIII від 16.11.2017 року, відповідно до якого ч. 3 ст. 314 КПК України після цифр «4-8» доповнено цифрою «10», редакція якого має наступний зміст: «існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4, 9 цієї частини у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося із дотриманням вимог щодо підслідності». З огляду на зазначене посилання суду на вказані приписи є безпідставними. Вказує, що суд безпідставно ототожнив усунення недоліків при складанні обвинувального акту та складання нового обвинувального акту. Посилається на положення ст. 290 КПК України, 16.07.2018 року слідчий склав, а прокурор затвердив обвинувальний акт, який надійшов до суду 17.07.2018 року в межах строку, що був встановлений ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавського області від 14.06.2018 року. Складання і затвердження обвинувального акту від 23.10.2018 року має бути оцінено як процесуальна діяльність прокурора спрямована на усунення недоліків обвинувального акту від 16.07.2018 року. Рішення суду позбавляє прокурора можливості вчинити будь-які дії, що є фактичним виправданням особи без проведення судового розгляду. Вважає, що таким чином суд порушив принцип доступу до правосуддя, позбав прокурора можливості подавати до суду наявні докази. Зазначає, що кримінальне провадження вже перейшло на початкову стадію судового розгляду, але суд прийняв рішення про його закриття в порядку п. 10 ч. 3 ст. 314 КПК України, яка за конкуренцією норм є загальною до ст. 284 КПК України, не дослідив редакцію п. 10, яким доповнено ст. 314 КПК України, чим допустив процесуальну неточність.
На апеляційну скаргу прокурора захисником ОСОБА_7 було подані заперечення, в яких захисник просить ухвалу суду від 10.10.2019 року залишити без змін. Посилається на те, що положення ст. 284 КПК України наділяють прокурора правом закриття кримінального провадження виключно відносно підозрюваного, а ОСОБА_7 станом на 23.10.2018 року мав статус обвинуваченого, кримінальне провадження відносно якого може закрити виключно суд на підставі ч. 3 ст. 314 КПК України. Посилання прокурора на невірне застосування судом вимог Закону № 2147а-VIII від 03.10.2017 року є безпідставними. Вважає, що 23.10.2018 року поза стром досудового розслідування прокурором проведені процесуальні дії, визначені положеннями ст.ст. 291, 293 КПК України. Станом на 23.10.2018 року ухвала Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.09.2018 року, якою було повернуто обвинувальний акт, не набрала законної сили. Тобто прокурор подаючи 23.10.2018 року заяву про відмову від апеляційної скарги на ухвалу від 07.09.2018 року, не дочекавшись рішення апеляційного суду про закриття апеляційного провадження, складає 23.10.2018 року новий обвинувальний акт та використовує при цьому повноваження, надані йому ч. 1 ст. 291 КПК України, а саме що обвинувальний акт може бути складений прокурором якщо він не погоджується з обвинувальним актом складним слідчим. Таким чином, посилання прокурора на те, що ним були вчинені дії на усунення недоліків обвинувального акту від 16.07.2018 року, визначені в ухвалі суду від 07.09.2018 року, яка станом на 23.10.2018 року ще не набрала законної сили, є такими, що не грунтуються на нормах чинного КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, на підтримку апеляційних вимог, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Положеннями ч. 1 ст. 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
При цьому, зазначено, що частина перша статті 219 в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

З наданих суду матеріалів встановлено, що відомості до ЄРДР за № 0000193 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, були внесені 19.03.2018 року, тобто на вказане кримінальне провадження поширюються вимоги ст. 219 КПК України щодо строків досудового розслідування.

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 20.03.2018 року було повідомлено ОСОБА_7 .

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні був продовжений до чотирьох місяців, до 18.07.2018 року.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування обвинувальний акт складений 16.07.2018 року та 17.07.2018 року він надійшов до суду (Т. 1 а.с. 173). Однак, ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.09.2018 року обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків.

Прокурор, як встановлено з матеріалів справи, скористався своїм правом на апеляційне оскарження ухвали про повернення обвинувального акту та подав апеляційну скаргу на ухвалу суду від 07.09.2018 року, за якою було відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційний розгляд на 20.11.2018 року.

Проте, прокурор 23.10.2018 року склав обвинувальний акт та скерував його до суду. Одночасно з цим прокурор відмовився від поданої ним апеляційної скарги на ухвалу про повернення обвинувального акту та направив на адресу апеляційного суду відповідне клопотання. На підставі цього 20.11.2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу від 07.09.2018 року було закрито. (Т. 1 а.с 135) Прокурор скористався наданим йому КПК України правом, відмовившись від поданої ним апеляційної скарги, та погодився таким чином з висновками, викладеними в ухвалі суду від 07.09.2018 року. Фактичне виконання прокурором ухвали від 07.09.2018 року до прийняття рішення судом апеляційної інстанції не суперечить нормам КПК України, які не встановлюють прямої заборони стороні обвинувачення вчиняти дії щодо усунення недоліків обвинувального акту під час відкритого апеляційного провадження. В такому випадку прокурор є самостійним у виборі відповідної процесуальної поведінки та має право як на апеляційне оскарження ухвали про повернення обвинувального акту так і на виконання вимог такої ухвали.

Помилковими є твердження суду про те, що після повернення обвинувального акту відновився перебіг строку досудового розслідування, оскільки відбувалося фактичне повернення зі стадії судового розгляду (підготовчого провадження) на стадію досудового розслідування. На переконання суду першої інстанції строк досудового розслідування відновлюється з 17.07.2018 року. Разом з тим, суд приймаючи рішення, вказав, що питання поновлення строків досудового розслідування після повернення обвинувального акту прокурору положеннями КПК України однозначно не визначено, тому керувався приписами ст. 28 КПК України, яка визначає необхідність здійснення кримінального провадження в розумні строки.

У висновках суду наявна суперечність та такі твердження не узгоджуються з кримінальними процесуальними нормами, які не вказують на необхідність поновлення досудового розслідування у випадку повернення обвинувального акту прокурору.

Апеляційний суд зауважує, що повернення обвинувального акту для усунення недоліків не є тотожним поняттю «Відновлення досудового розслідування». Обвинувальний акт був повернутий для усунення недоліків саме за його змістом. Строки усунення недоліків КПК України не встановлює. Складення обвинувального акту від 23.10.2018 року прокурором, а не слідчим, не є порушенням норм КПК України, відповідно до яких обвинувальний акт може бути складений як слідчим так і прокурором. У розумінні ч. 1 ст. 291 КПК України та п. 13 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор наділений таким правом не лише у випадку коли він не погодиться з обвинувальним актом, що складений слідчим.

З урахуванням зазначеного колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість апеляційних доводів прокурора в частині дотримання строків звернення з обвинувальним актом та погоджується з тим, що суд безпідставно ототожнив усунення недоліків при складанні обвинувального акту та складання нового обвинувального акту, у зв`язку із чим ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.
Норми КПК України не встановлюють обов`язку для суду апеляційної інстанції призначати новий розгляд в суді першої інстанції саме з конкретної стадії та в іншому складі суду, про що просить прокурор, тому апеляційні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи прокурора щодо неможливості закриття провадження судом на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не узгоджуються із положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, відповідно до якого у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 415, 418, 422 КПК України,колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000193 стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: