Провадження № 1-кс/161/8453/20
У Х В А Л А
про арешт майна
м. Луцьк 25 листопада 2020 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, вилученого в ході проведення обшуку та огляду місця події 20.11.2020,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: двох системних блоків персонального комп`ютера білого та чорного кольорів, 66 металевих таблиць з маркувальними позначеннями та металевими пломбами, 8 номерних знаків, 5 металевих таблиць без будь яких маркувальних позначень, 6 упаковок з металевими стержнями для штамповки цифр та букв, 9 печаток, 6 зошитів з чорновими записами, 2 блокнотів з чорновими записами, реєстратора марки «Н.264», трьох файлів з торгово-звітною документацією, довіреності НОР «562961» виданої на ім`я ОСОБА_5 , розписки ОСОБА_7 , 1 флеш-носія, мобільного телефону «Нокіа», вилучених під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; та автомобіля «Ауді А4» білого кольору, 2009 р.в., номерний знак « НОМЕР_1 », ключів до автомобіля, свідоцтва про його реєстрацію, митної документації на даний автомобіль, вилучених в ході проведення огляду місця події 20.11.2020.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СУ ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 27.10.2020 до ЄРДР за №0000641 за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.189 КК України.

Під час проведеного обшуку та огляду місця події виявлено та вилучено майно (перелік якого вказаний у клопотанні), яке постановою слідчого від 21.11.2020 визнано речовими доказами, оскільки зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки вказане майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого, який його підтримав, думку власника майна, який покладався на розсуд суду щодо арешту майна, представника власника майна, який не заперечував щодо арешту автомобіля та документів до нього, мобільного телефону, оскільки вони містять відомості, що мають значення для справи, щодо іншого майна - заперечував, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення , зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що вказані в клопотанні речі були вилучені 20.11.2020 в ході проведення обшуку та огляду місця події, клопотання подано до суду 21.11.2020, що стверджується поштовим відправленням, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ст.171 КПК України, дотримано.

Встановлено, що постановою слідчого від 21.11.2020 вказані в клопотанні речі та документи визнано речовими доказами. Встановлено, що частина з вказаних у постанові речей - автомобіль «Ауді А4» білого кольору, 2009 р.в., номерний знак « НОМЕР_1 », ключі до автомобіля, свідоцтво про його реєстрацію, митна документація на даний автомобіль були предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому дійсно зберегли на собі сліди протиправної діяльності;довіреність НОР «562961» видана на ім`я ОСОБА_5 та телефон мобільний «Нокіа» мають значення для даного провадження, так як містяться відомості, які потребують дослідження в ході досудового розслідування.
Таким чином, оскільки вказане майно є предметом вчинення кримінального правопорушення по якому проводиться досудове провадження, а тому з метою збереження речових доказів та забезпечення можливості їх дослідження органами досудового слідства, оскільки майно, у вигляді даних речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, тому в цій частині клопотання підлягає задоволенню.

Одночасно у цій же постанові речовими доказами визнано і два системних блоки персонального комп`ютера білого та чорного кольорів, 66 металевих таблиць з маркувальними позначеннями та металевими пломбами, 8 номерних знаків, 5 металевих таблиць без будь-яких маркувальних позначень, 6 упаковок з металевими стержнями для штамповки цифр та букв, 9 печаток, 6 зошитів з чорновими записами, 2 блокноти з чорновими записами, реєстратор марки «Н.264», три файли з торгово-звітною документацією, розписка ОСОБА_7 , 1 флеш-носій. Однак вказана постанова в цій частині є формальною, не містить чітких посилань та критеріїв, визначених ст.98 КПК України.

Так, ні з зазначеної постанови, ні з матеріалів клопотання, ні з пояснень слідчого та прокурора безпосередньо в судовому засіданні не встановлено відомостей, які вказують про те, що вказані речі мають значення речових доказів в даному провадженні, тобто, що вказані речі зберегли на собі сліди протиправної діяльності є засобами або знаряддями його вчинення або ж у них містяться відомості, які потребують дослідження в ході досудового розслідування.

Так, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Матеріалами клопотання не наведено достатніх підстав вважати, що системні блоки, печатки, блокноти, чорнові записи, документація, флеш-носій, реєстратор є предметом вчинення даного кримінального правопорушення або ж мають значення речового доказу у даному провадженні (оскільки жодного посилання на можливість їх використання у протиправній діяльності клопотання не містить). На думку суду, накладення арешту на вказані речі та документи буде порушувати права власника на мирне володіння майном, яке не має жодного значення для вказаного кримінального провадження.
В зв`язку з наведеним суд не вбачає правових підстав для накладення арешту на вказане майно, в зв`язку з чим у цій частині клопотання слід відмовити.
Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна, згідно ч.3 ст.173 КПК України, тягне за собою негайне повернення особі вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 20.11.2020, а саме: автомобіль «Ауді А4», білого кольору, 2009 р.в., номерний знак « НОМЕР_1 », ключі до автомобіля, свідоцтво про його реєстрацію, митну документацію на даний автомобіль.

Заборонити розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: довіреність НОР «562961», видану на ім`я ОСОБА_5 та мобільний телефон «Нокіа».

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: двох системних блоків персонального комп`ютера білого та чорного кольорів, 66 металевих таблиць з маркувальними позначеннями та металевими пломбами, 8 номерних знаків, 5 металевих таблиць без будь яких маркувальних позначень, 6 упаковок з металевими стержнями для штамповки цифр та букв, 9 печаток, 6 зошитів з чорновими записами, 2 блокнотів з чорновими записами, реєстратора марки «Н.264», трьох файлів з торгово-звітною документацією, розписки ОСОБА_7 , 1 флеш-носія відмовити.
Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна, згідно ч.3 ст.173 КПК України, тягне за собою негайне повернення особі вилученого майна.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1