Справа № 536/422/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0000242, які надійшли з Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області з обвинувальним актом за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцем, уродженця смт. Аеропорт, Охотського району, Хабаровської області, Російської Федерації, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, місце роботи: ТОВ «Монолітжитлобуд», посада - машиніст, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

В С Т А Н О В И В:

27.03.2020 близько 16 години, ОСОБА_4 , перебував поблизу домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , де на узбіччі дороги побачив автомобіль «ЗАЗ LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , якої в той момент поряд з вказаним автомобілем не було, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, скориставшись відсутністю власника та тим, що за ним ніхто не спостерігає, переслідуючи мету для використання транспортного засобу у власних інтересах, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 сів на водійське сидіння за кермо автомобіля «ЗАЗ LANOS»» д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від якого знаходився у жолобі запалювання, після чого запустив двигун та рушив з місця в напрямку с. Майбородівка, Кременчуцького району. Таким чином, ОСОБА_4 довів свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, до кінця.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що вчинив злочин за вищевикладених обставин.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та оскільки проти такого розгляду сторони кримінального провадження не заперечували, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачений давав чіткі та послідовні пояснення стосовно обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказуючи на спосіб, мотив його вчинення. Надані обвинуваченим пояснення повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами справи.

Оскільки ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом, скориставшись відсутністю його власника, то суд його дії кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий:

-відповідно довідки Новознам`янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за місцем реєстрації, щодо ОСОБА_4 заяв та скарг до виконкому сільської ради не надходило;

-відповідно до Довідки «Кременчуцької центральної районної лікарні» обвинувачений на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за допомогою не звертався.

Також, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 у вчиненому розкаявся та критично ставиться до вчиненого.

Пом`якшуюча покарання обставина - щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, слід призначити в межах санкції ст. 289 КК України, що передбачає покарання за вчинене у виді обмеження волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374, 377 КПК України, ст. 289 КК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, призначивши покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки та покласти на нього обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу.

На вирок може бути подана апеляція в Полтавський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Кременчуцький районний суд.

Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1