УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2020 року щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Поворіно Воронезької області Росія, громадянин України, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий: востаннє- 28.08.2017 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за вчинення злочину, передабченого ч. 3 чт.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;

- обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5

______________________________
провадження :№ 11-кп/812/921/20 головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
категорія:ст.185 ч.2,3 КК України доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду змінити в частині призначення покарання, призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 років.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом частково складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.08.2017 р. за ч.4 ст.70, ч.3 ст.185 КК України остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Задоволено частково цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 та стягнуто із ОСОБА_6 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 4461,75 грн. (сорок чотири тисячі шістдесят одну гривню сімдесят п`ять копійок) та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. (одну тисячу гривень).

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 24 182,62 грн. (двадцять чотири тисячі сто вісімдесят дві гривні шістдесят дві копійки).
Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 та доведеності його вини, апелянт вважає, що вирок суду в частині призначення обвинуваченому покарання є занадто суворим і підлягає зміні в сторону пом`якшення.

В обгрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції призначено ОСОБА_6 покарання яке є суворим, та таким, що за своєю суворістю не відповідає особі засудженого.

Зазначає, що судом не були враховані такі обставини як те, що ОСОБА_6 визнав вину та щиро розкаявся, скоював злочини внаслідок тяжкого матеріального становища.

Окрім того, захисник зазначив, що відповідно до ЗУ « Про судову експертизу» проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України і тому судом безпідставно стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

22.01.2020 року, ОСОБА_6 , у період часу з 18:00 год. до 20:00 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи раніше судимим за скоєння злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, зайшов до під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_2 , вхідні двері якого мають електромагнітний замок, та на 4-му поверсі, відкривши вхідні двері тамбуру, який відокремлений від загального коридору дверима із замком, незаконно проник до тамбуру квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , та викрав з вказаного тамбуру велосипед сірого кольору марки "Меріда", який належить ОСОБА_10 .
Після скоєного, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 3447,67 грн.
Окрім того, ОСОБА_6 04.02.2020 року у період часу з 01:00 години по 06:30 годин, більш точного часу встановити не надалось можливим, перебував за адресою: АДРЕСА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи раніше судимим за скоєння злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, ОСОБА_6 зайшов до під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_5 , вхідні двері якого мають електромагнітний замок, та на 7-му поверсі, відкривши за допомогою металевого дроту вхідні двері тамбуру, який відокремлений від загального сходового майданчику та коридору дверима із замком, незаконно проник до тамбуру квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , приміщення якого використовувалось мешканцями зазначених квартир для зберігання належного їм майна. Після чого, скориставшись тим, що його протиправні дії непомітні для оточуючих, таємно викрав з вказаного тамбуру велосипед рожевого кольору марки "Premier Pirate 24" та велосипед марки "HAMMER" чорно-білого кольору, які належать ОСОБА_11 .
Після скоєного, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 8633,34 грн.
Також, ОСОБА_6 таємно викрадав чуже майно, повторно, з проникненням у інше приміщення, у період часу з 16:00 години 01.03.2020 року по 16:00 годину 03.03.2020 року, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, з під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_8 , на 6-му поверсі, відкривши за допомогою металевого дроту вхідні двері комори, яка відокремлена від загального сходового майданчику, де таємно викрав з вказаного приміщення велосипед чорно-червоного кольору марки «FORMULA» моделі «Rodeo DD», який належить ОСОБА_12 . Спричинивши ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 2266,67 гривень.

Аналогічним чином, ОСОБА_6 таємно викрадав чуже майно, повторно, з проникненням у інше приміщення, після вчиненого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінальних правопорушень зникав, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілим: ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 3499,67 гривень, ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 937,50 гривень, ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 2265,25 гривень, ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 3333,33 гривень.
Також, ОСОБА_6 у період часу з вечора 25.01.2020 року до 14:00 години 27.01.2020 року, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_9 , викрав велосипед чорно-помаранчевого кольору марки "Discovery 24 Flint MC", який належить ОСОБА_17 та велосипед помаранчевого кольору марки "Azimut", який належить ОСОБА_18 , які були розміщені на сходовому майданчику на 1-му поверсі вказаного будинку.
Після скоєного, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_17 майнову шкоду на загальну суму 2600,00 гривень, та ОСОБА_18 майнову шкоду на суму 2483,33 гривень.
Аналогічним чином, в період з початку лютого по 31.05.2020 року ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, проникав до сходових майданчиків будинків, які знаходились між поверхами, звідки таємно викрадав велосипеди та інше майно, після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_6 з місця вчинення злочинів зникав, розпоряджаючись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілим: ОСОБА_19 майнову шкоду на суму 2566,33 грн, ОСОБА_20 майнову шкоду на загальну суму 5833,33 гривень, ОСОБА_21 майнову шкоду на загальну суму 833,33 гривень, ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 4461,75 гривень, ОСОБА_22 майнову шкоду на загальну суму 1779,33 гривень, ОСОБА_23 майнову шкоду на загальну суму 2999,67 гривень, ОСОБА_24 майнову шкоду на загальну суму 2666,67 гривень, ОСОБА_25 майнову шкоду на загальну суму 4033,33 гривень, ОСОБА_26 майнову шкоду на загальну суму 3243,50 гривень, ОСОБА_27 майнову шкоду на загальну суму 6720,00 гривень, ОСОБА_28 майнову шкоду на загальну суму 3374,75 гривень, ОСОБА_29 майнову шкоду на загальну суму 10750,00 гривень.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора щодо залишення вимог апеляційної скарги без задоволення, а вироку без змін, пояснення захисника на підтримку своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Фактичні обставини злочинів, які викладені у вироку, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.

Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду судом апеляційної інстанції, вирок в цій частині не переглядається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку ці вимоги закону при призначені покарання ОСОБА_6 дотримані.

Мотивуючи призначення покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких. Дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджувався за аналогічні корисливі злочини, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом « синдром залежності від опіоїдів», на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та сприяння розкриттю злочинів, обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було.

Апеляційний суд вважає, що покарання обвинуваченому призначено у відповідності з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, у межах санкції ст. 185 ч.3 КК України, та є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Є безпідставними посилання захисника, що суд призначив ОСОБА_6 суворе покарання, яке не відповідає особі правопорушника, не взявши до уваги ті обставини, що він визнав вину та щиро розкаявся, оскільки ці обставини були враховані судом при вивчені даних про особу обвинуваченого, і йому було призначено покарання майже в мінімальних межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Твердження апелянта, що районним судом не враховано, що обвинувачений скоював злочини внаслідок тяжкого матеріального становища не є прийнятними, з огляду на те, що, як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 ніде офіційно не працевлаштувався, не має стабільного джерела доходів, будучи неодноразово судимим саме за вчинення корисливих умисних злочинів, знову вчинив низку корисливих злочинів, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений обрав собі протизаконний шлях для задоволення своїх матеріальних потреб та про його небажання ставати на шлях виправлення.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для зміни вироку та його пом`якшення, про що просить апелянт, а тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Посилання захисника, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз є неспроможними.

Оскільки положеннями ч.2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального висновку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2020 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: