Справа № 591/995/20
Провадження № 1-кс/591/2491/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням погодженим прокурором, яке мотивував тим, що слідчим управлінням проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000027, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. 09.09.2020 року в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного злочину було затримано ОСОБА_4 та під час затримання проведено його особистий обшук, у ході якого виявлено та вилучено спортивний рюкзак. Оскільки вказані речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, слідчий просив накласти на них арешт з метою збереження, а також з - з метою забезпечення у майбутньому конфіскації майна.

В судове засідання слідчий та володільці майна не з`явились, повідомлені про час і місце розгляду справи, слідчий надіслав заяву про можливість розгляду клопотання без його участі. Неприбуття інших власників та володільців майна згідно ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з цим та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, у тому числі ті, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні до ЄРДР № 0000027, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Водночас, додані до клопотання матеріали не містять жодних доказів того, що рюкзак може бути доказом під час досудового розслідування та судового розгляду.

За таких обставин, з огляду на положення ст.98, п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, відсутні підстави для накладення на них арешту з метою збереження.

Крім того, немає підстав для накладення арешту на документи з метою забезпечення майбутньої конфіскації, оскільки вказаний предмет ніякої цінності не представляє.

Таким чином, клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на спортивний рюкзак синього кольору із вставками сірого кольору вилучений 09.09.2020 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1