ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кушва Свердловської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
13.02.2020 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах у приміщенні загальної кімнати квартири ОСОБА_6 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , виявив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J2», моделі «SM-J200H/DS (SEK)», в корпусі чорного кольору, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи таємно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J2», моделі «SM-J200H/DS (SEK)», в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 630 грн., що належить ОСОБА_4 .
Після цього ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 630 грн.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_5 заявив в суді, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнає повністю, вказаний злочин вчинив так та при тих обставинах, як це зазначено в обвинувальному акті, об`єм викраденого та його вартість не заперечував.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що цивільний позов заявляти не бажає, викрадене майно йому повернуто, обвинувачений також в добровільному порядку відшкодував йому моральну шкоду, завдану злочином.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні умисного злочину проти власності. Його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним правопрушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, перебуває на обліку у лікаря нарколога, має постійне місце проживання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення, внаслідок чого повернуто викрадене майно потерпілому, а також відшкодована обвинуваченим у добровільному порядку моральна шкода. Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, думку потерпілого, який просив про призначення мінімального покарання обвинуваченому, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.
Підстав для застосування положень статей 69, 69-1,75 КК України суд не знаходить.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутність у нього негативних характеристик та негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення, суд доходить висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, що передбачений санкцією ч.1 ст.185 КК України.
Тільки таке реальне покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення та принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов до обвинуваченого пред`явлено не було.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України. Як убачається з матеріалів справи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 в умовах Полтавського НДЕКЦ МВС України було проведено експертизу, вартість якої становить 628,04 грн. Зазначені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Витрати на залучення експерта в розмірі 628,04 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J2», моделі «SM-J200H/DS (SEK)», залишити потерпілому ОСОБА_4 як йому належний.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1