Справа № 317/242/21
Провадження № 1-в/317/61/2021
У Х В А Л А

04 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 13.03.2017 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 19.04.2019 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; засуджений:

24.12.2019 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2019, остаточно призначено покарання 2 роки 4 місяці позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання начальника ДУ «БВК (№ 99)» про приведення вироків Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2019, 19.04.2019 та 13.03.2017 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII щодо пом`якшення призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_3 .

Прокурор, представник ДУ «БВК (№ 99)» та засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, у поданих до суду заявах просили розглянути подання за їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ст. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або

заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, яким було внесено зміни до Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно із ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Вирок набрав законної сили 13 квітня 2017 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року до ч. 1 ст. 309 КК України внесені зміни, згідно з якими незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Беручи до уваги зміни у законодавстві, відповідно до яких встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_3 і визначення йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 21 травня 2019 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII внесені зміни, в тому числі, й до ч. 2 ст. 309 КК України, згідно з якими кримінальна відповідальність за скоєння цього кримінального правопорушення настає за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. На відміну від попередньої редакції норми, яка

передбачала відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. Отже нова редакція закону значно звужує кваліфікуючу ознаку складу правопорушення, передбаченого частиною другою.

Відповідно до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України, однією з кваліфікуючих ознак вчиненого кримінального правопорушення є повторність, яка в діючій редакції відсутня.

Так, вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 від 13 березня 2017 року, а подія кримінального правопорушення за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України мала місце 09 вересня 2017 року, тобто ОСОБА_3 вчинено дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України на протязі року після засудження за цією статтею, а тому кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення відповідає ч. 2 ст. 309 КК України і зміні не підлягає.

Беручи до уваги, що за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2019 року ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі, а відповідно до змін у законодавстві за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України встановлено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років, суд дійшов висновку, що цей вирок не підлягає приведенню у відповідність до чинного законодавства у зв`язку з тим, що покарання призначено в межах санкції статті.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 24 січня 2020 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року до ч. 1 ст. 185 КК України внесені зміни, згідно з якими таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Беручи до уваги зміни у законодавстві, відповідно до яких встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_3 і визначення йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Однак до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2019 року та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 4 місяців позбавлення волі.

Будь-які зміни до ст. 71 КК України Законом України № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року не вносилися.

Враховуючи зміни у законодавстві та вироки Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2019, 19.04.2019 та 13.03.2017, суд дійшов висновку, що остаточне покарання ОСОБА_3 можливо призначити лише у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. 5, 70-72, 74, 185, 309 КК України, ст. 107, 372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Привести у відповідність вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та вважати ОСОБА_3 засудженим до покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Привести у відповідність вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та вважати ОСОБА_3 засудженим до покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2019 року та остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1