Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4399/19
Провадження № 1-в/644/386/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м. Харкові подання заступника начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VII щодо: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Харкова, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , що був засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 09.09.2019 року за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:
08.07.2020 року до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова надійшло відповідне подання.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_5 з 24.10.2019 року перебуває на обліку відділу.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VII. Вказаним законом внесені зміни до ч.1 ст.185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду. Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 3 ст.5 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, просили привести вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14.12.2015 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VII щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначення покарання.

В судове засідання представник відділу не з`явився.

Засуджений до суду не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час та дату розгляду справи повідомлявся.

Прокурор в поданій до суду заяві проти задоволення подання заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 09.09.2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до вимог п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 2 ч.2 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.5 КК України, в редакції Закону від 22.11.2018 року №2617-VII, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до вимог ч.2, 3 ст.74 КК України, в редакції Закону від 22.11.2018 року №2617-VII, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи даних про звільнення від покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку, про заміну призначеного покарання за вироком, скасування іспитового строку, вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, матеріали даної справи не містять. На момент розгляду подання, іспитовий строк, встановлений для ОСОБА_5 вироком суду, сплив, тому, суд вважає, що підстав для задоволення подання не вбачається.

Крім того, в своєму поданні представник державної установи посилається на те, що стосовно ОСОБА_5 існує інший вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 08.05.2020р., який на даний час перебуває в суді апеляційної інстанції, за яким обвинуваченого було засуджено за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років 4 місяців позбавлення волі. Таким чином, відповідно до приведених вище правових норм, приводити у відповідність слід останній вирок стосовно ОСОБА_5 , що можливо під час розгляду даної справи в апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 74, 185 КК України, п.13 ч.1 ст.537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Подання заступника начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VII щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова.

Суддя ОСОБА_1