ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 613/237/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2742/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: Повернення обвинувального
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10 , належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 06 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення районного суду.

Вищевказаною ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 06 11 2017 року в ЄРДР за № 0000756 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України повернуто прокурору Богодухівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_11 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість вказаної ухвали просить про її скасування та про направлення кримінального провадження до того ж суду для розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В обґрунтування апеляційних доводів посилається на те, що наведені у обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що, у свою чергу, дає можливість співставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Вказує, що у суду першої інстанції відсутні підстави стверджувати, що зміст обвинувачення ОСОБА_7 є неконкретним, а тому належить визнати необґрунтованими доводи викладені в ухвалі суду, щодо не визначення конкретних дій обвинуваченого.

Крім того, наголосив на можливості прокурора відповідно до ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений та його захисник, заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду щодо повернення обвинувального акту законним і обґрунтованим.

Потерпілий ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_10 про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з`явилися. Будь-яких клопотань або заяв, які б перешкоджали розгляду справи, до апеляційного суду не надавали.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України під обвинуваченням розуміється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт містить неналежне формулювання обвинувачення, у зв`язку з чим зміст обвинувального акту у відношенні ОСОБА_7 не відповідає п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що дійсно в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, у зв`язку з тим, що він, маючи умисел на вбивство ОСОБА_9 , наніс останньому два удари металевою сокирою в область голови, після чого останній утік з місця події.

Поряд з цим, обвинувальний акт не містить конкретних обставин через які обвинувачений не довів свій злочинний умисел на умисне вбивство до кінця.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності конкретизації формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 .

Колегія суддів бере до уваги, що конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішими елементами кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення але і на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про конкретно сформульоване обвинувачення, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду, (рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94).

Формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг та межі судового розгляду, а також надає обвинуваченому можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується, а суду можливість у розумні строки розглянути справу.

Про право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин обвинувачення, висунутого проти нього, наголошується у рішенні ЄСПЛ у справі «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, в якому зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

У даному випадку неналежне, а саме неконкретне формулювання обвинувачення є серйозним недоліком та у разі призначення обвинувального акту до судового розгляду в такому вигляді призвело б до порушення права на захист обвинуваченого від пред`явленого йому обвинувачення всіма встановленими законом засобами, оскільки усе вищевикладене призвело, на думку колегії суддів, до невідповідності обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі про можливість зміни чи уточнення обвинувачення в суді є неприйнятним, адже це є правом прокурора, яким він може й не скористатися, а також у зв`язку з тим, що обвинувачений має право знати суть пред`явленого обвинувачення до початку судового розгляду.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту прийнято із додержанням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим, підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вищевказаної ухвали відсутні.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 06 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ _____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4