Справа № 353/54/20
Провадження № 1-кп/353/52/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі кримінальне провадження N 0000184, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Остриня Тлумацького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з неповною середньою освітою, неодруженого, судимого:

- вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.12.2000 року за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 1 (Одного) року 6 (Шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) відстрочки виконання вироку на 2 (Два) роки;
- вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2001 року за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 71 КК України до 1 (Одного) року 9 (Дев`яти) місяців позбавлення волі, 03.01.2003 року умовно-достроково звільненого на підставіпостанові Івано-Франківського міського суду від 26.12.2002 рокуна невідбутий термін 4 (Чотири) місяці 8 (Вісім) днів;
- вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2003 року за ч. 3 ст. 185, ст. 304 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70, 71, 81 КК України до 1 (Одного) року 10 (Десяти) місяців позбавлення волі,на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 (Два) роки,
- вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2005 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України з призначенням на підставі ст. 70, 71 КК України до 8 (Восьми) років позбавлення волі, 14.09.2012 рокузвільненого по відбуттю покарання;
- вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 (Вісімсот п`ятдесят) гривень, який ним сплачено 04.11.2014 року;
- вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23.06.2015 року за ст. 246 КК України до 1 (Одного) року позбавлення волі з конфіскацією незаконно добутого, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 (Один) рік, з наступним скасуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.04.2016 року та направленням для відбування покарання у виді 1 (Одного) року позбавлення волі, 11.07.2017 року звільненого по відбуттю покарання;
- вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23.01.2020 року за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України з призначенням на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 5 (П`яти) місяців арешту;
- вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 120 (Ста двадцяти) годин громадських робітз призначенням на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК Українидо 5 (П`яти) місяців 15 (П`ятнадцяти) днів арешту,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 умисно спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

19.08.2019 року приблизно о 18 год. 30 хв. в приміщенні житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 та його бабусею ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт через те, що остання не встигла вчасно підігріти йому їжу.
Під час конфлікту ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання щодо здоров`я потерпілої, умисно вилив відро з водою на ОСОБА_6 , внаслідок чого остання впала на підлогу, та наніс своєю правою рукою декілька ударів в область голови і правого передпліччя потерпілої, спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді садна та синців в ділянках голови, садно в ділянці правого передпліччя.
Згідно висновку експерта № 540 від 14.11.2019 року тілесні ушкодження у вигляді садна та синців в ділянках голови, садно в ділянці правого передпліччя відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю та беззастережно, не заперечив та повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, суду показав, що 19.08.2019 року приблизно о 18 год. 30 хв. в приміщенні житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , між ним та його бабусею ОСОБА_6 виник словесний конфлікт через те, що остання не встигла вчасно підігріти йому їжу, під час якого він вилив на неї відро з водою, внаслідок чого потерпіла впала на підлогу, та наніс своєю правою рукою їй декілька ударів в область голови і правого передпліччя.
У вчиненому ОСОБА_5 щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно, запевняє суд, що більше такого не повториться, просить його суворо не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .
У судових дебатах прокурор ОСОБА_4 просив визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та з урахуванням всіх обставин справи призначити йому покарання у виді 160 (Ста шістдесяти) годин громадських робіт. Також просив на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеногоза даним вироком, більш суворим покаранням, призначенимза вирокомТлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2020 року, - 5 (П`ять) місяців 15 (П`ятнадцять) днів арешту. Строк відбування покарання ОСОБА_5 за даним вироком рахувати з моменту його затримання за попереднім вироком з 11.03.2020 року, зарахувавши в строк відбування покарання частково відбуте обвинуваченим покарання за попереднім вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2020 року.

Потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.02.2020 року (а.с. 43), ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке згідно ст. 12 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, відносилось до злочину невеликої тяжкості. У зв`язку із прийняттям змін до КК України дії, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України, на даний час кваліфікуються як кримінальний проступок.

Суд враховує дані про особу винного, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, відбуває покарання у виді арешту за вироком суду, негативно характеризується по місцю проживання, не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті з 18.11.2014 року, негативно ставиться до вчиненого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, беззастережне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.
За таких обставин, з врахуванням позиції прокурора та обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125КК Україниу виді громадських робіт, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 дане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, вчинив 19.08.2019 року до постановлення попереднього вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2020 року, за яким він був засуджений за ч. 1 ст. 125КК України до 120 (Ста двадцяти) годин громадських робітз призначенням на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК Українидо 5 (П`яти) місяців 15 (П`ятнадцяти) днів арешту, яке він не відбув. Тому остаточне покарання йому слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушеньшляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді арешту.

Оскільки запобіжний захід в даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався та на момент постановлення цього вироку ОСОБА_5 реально відбуває покарання у виді арешту за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2020 року, який набрав законної сили 10.07.2020 року, то строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком слід рахувати з моменту його затримання за попереднім вироком з 11.03.2020 року, зарахувавши в строк відбування покарання частково відбуте обвинуваченим покарання за попереднім вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2020 року.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 судом не встановлено.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання 160 (Сто шістдесят) годин громадських робіт.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеногоза даним вироком, більш суворим покаранням, призначенимза вирокомТлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2020 року, - 5 (П`ять) місяців 15 (П`ятнадцять) днів арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 за даним вироком рахувати з моменту його затримання за попереднім вироком з 11.03.2020 року, зарахувавши в строк відбування покарання частково відбуте обвинуваченим покарання за попереднім вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2020 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_1