ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3725/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу УП ГУНП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий (зі слів),

поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004644 від 30 жовтня 2020 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004644 від 30 жовтня 2020 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст.186 КК України щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, відомсоті про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004644 від 30 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 жовтня 2020 року приблизно о 14 годин 20 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , помітив неподалік магазину «Фрукти та овочі» жінку ОСОБА_6 , яка в той час говорила по мобільному телефону марки «Nomii5001 EVOM3 Blue», котрий тримала в лівій руці. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи злочинність свого діяння, підійшов зі спини до ОСОБА_6 і схопивши її своєю правою рукою за шию, а лівою рукою за телефон марки «Nomii5001 EVOM3 Blue» з «Imail: НОМЕР_1 » « НОМЕР_2 » вартістю 1 110 гривень, 00 копійок, котрий остання тримала в своїй лівій руці, почав тягнути в правий бік. Після чого ОСОБА_4 вихопив телефон з руки ОСОБА_6 та намагався втекти з ним, тим самим виконав усі дії котрі вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але ОСОБА_7 , почала кричати та кликати перехожих на допомогу, в наслідок чого ОСОБА_8 затримали перехожі, та злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Отже, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що належить ОСОБА_6 , чим міг спричинити останній матеріального збитку на загальну суму 1 110гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ),тобто у скоєнні злочину, передбаченного ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування такого заходу, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, вважаючи його необгрунованим та просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання, пов"язуючи із необхідністю підозрюваного працювати у нічний час доби у якості таксиста. Підозрюваний, як на пом"якщувальну, на його думку, обставину послався вчинення ним злочину у стані сп"яніння, оскільки не розумів, що робив, наразі розкаюється, шкодує за вчиненний злочин.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що в провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004644 від 30 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 жовтня 2020 року приблизно о 14 годин 20 хвилин, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , помітив неподалік магазину «Фрукти та овочі» жінку ОСОБА_6 , яка в той час говорила по мобільному телефону макрки «Nomii5001 EVOM3 Blue», котрий тримала в лівій руці. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи злочинність свого діяння, підійшов зі спини до ОСОБА_6 і схопивши її своєю правою рукою за шию, а лівою рукою за телефон марки «Nomii5001 EVOM3 Blue» з «Imail: НОМЕР_1 » « НОМЕР_2 » вартістю 1 110 гривень, 00 копійок, котрий остання тримала в своїй лівій руці, почав тягнути в правий бік. Після чого ОСОБА_4 вихопив телефон з руки ОСОБА_6 та намагався втекти з ним, тим самим виконав усі дії, котрі вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але ОСОБА_7 почала кричати та кликати перехожих на допомогу, в наслідок чого ОСОБА_4 , затримали перехожі та злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Отже, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що належить ОСОБА_6 , чим міг спричинити останній матеріального збитку назагальну суму 1 110гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто у скоєнні злочину, передбаченного ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.
В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1)протоколом огляду місця події від 30 жовтня 2020 року,
2)заява потерпілої ОСОБА_6 ,
3)протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ,
4)протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
5)протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;
6)іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
30 жовтня 2020 року о 16 годині 26 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.186 КК України (час фактичного затримання 14 годин 20 хвилин 30 жовтня 2020 року).
31 жовтня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є нетяжним злочином, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Відкрите викрадення чужого майна (грабіж) карається штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років (ч. 1 ст. 186 КК України).

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років (ч.2 ст. 12 КК України).

В порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухиляється від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки немає постійного місця роботи, вчинив злочин у стані високого сп"яніння - 1,20 проміле, та, зважаючи на обставини вчиненого ним злочину та його характер, його особу, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_4 було затримано неподалік місця вчинення злочину, де підозрюваний, усвідомлюючи, що його протиправні дії стали відкритими, продовжуючи свою злочинну діяльність, не припинив свої протиправні дії та намагався зникнути з місця скоєння злочину, що в сукупності з особою правопорушника свідчить про наявність умислу та свідоме обрання ОСОБА_4 засобом для свого існування протиправної діяльності у вигляді вчинення злочину.

Документи про те, що ОСОБА_4 має офіційні джерела для отримання заробітку (доходу) до слідчого судді підорюваним не надано.

До підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він в даному випадку буде абсолютно недієвим та жодним чином не зможе запобігти встановленим ризикам, зважаючи на особу такого підозрюваного та характер вчиненого ним злочину.

До підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні.

Встановленим у клопотанні ризикам, передбаченим п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, нададуть змогу підозрюваному переховуватись від органу досудового розслідування і суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилятиться від органів досудового розслідування, може впливати на свідків та очевидців злочину, продовжити вчиняти інші злочини, оскільки він офіційно не працевлаштований, немає постійного джерела доходу, однак має постійне місце мешкання у Дарницькому районі міста Києва, що дозволяє встановити контроль та його наявність за місцем проживання, враховуючи що менш суворі заходи не достатні для уникнення ризиків вказаних ризиків.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що на час розгляду даного клопотання, які повністю відповідають вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття « обґрунтованості », відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі « Нечипорук і Йонкало проти України », згідно якої термін « обґрунтована підозра » означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення ( рішення у справі № 171;Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства » від 30 серпня 1990 року, п .32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Так, у відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, обставини вчинення злочину та його характер, відсутність підстав застосування більш м"якого запобіжного заходу ( особисте зобов"язання ), слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає до задоволення, оскільки такий запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є пропонований запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею , які будуть покладені на підозрюваного.

Так, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором ( ч. 5 ст. 195 КПК України ).

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На підстави вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого слідчого відділу УП ГУНП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий (зі слів),

поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досуджових розслідувань за № 0004644 від 30 жовтня 2020 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.186 КК України, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києвi, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити підозрюваному залишати місце свого проживання, а саме АДРЕСА_2 .

Контроль за виконанням даного запобiжного заходу покласти на підрозділ Національної поліції за мiсцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України визначити строком до 30 грудня 2020 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: