Справа № 308/7178/20
Провадження № 1-кп/761/2659/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши судове засідання у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 11 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ст.348 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Теребля Тячівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, на час вчинення інкримінованих злочинів обіймав посаду оперуповноваженого Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ст.348, ч.2 ст.357 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ст.348 КК України, та ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ст.348, ч.2 ст.357 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні оголосив письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. У своєму клопотанні захисник наголошує, що ОСОБА_4 було незаконно затримано, та з таким рішенням погодився Київський апеляційний суд, у зв`язку з чим суд повинен перевірити доцільність подальшого тримання особи під вартою. При цьому зазначає, що прокурором не доведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність реальних або можливих намірів ухилення ОСОБА_4 від суду.

Захисник ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтримали клопотання захисника ОСОБА_8 . Разом з тим, захисник ОСОБА_10 зазначив, що ОСОБА_4 вже тривалий час утримується під вартою, а стан його здоров`я значно погіршується.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. Вказав, що вже понад рік утримується під арештом.

Прокурор ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання, обумовлюючи тим, що ризики встановлені при обранні запобіжного заходу на даний час не зменшилися. Вважав клопотання необґрунтованим та просив відмовити у його задоволенні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятої статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Так, 22 жовтня 2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до 20 грудня 2020 року.

Так, виходячи зі змісту ст.201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника є, у тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

У силу ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Врахування зазначеного, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить суд висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра або обвинувачення обґрунтованими.

При цьому, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В межах даного кримінального провадження застосований запобіжний захід до ОСОБА_4 неодноразово продовжувався, в ході чого досліджувалось питання обґрунтованості підозри, повідомленої останньому.

На даний час ОСОБА_4 набув статусу обвинуваченого та за результатами судового розгляду суд здійснюватиме оцінку доказів, що будуть надані сторонами кримінального провадження.

При цьому, зважаючи на перелік доказів, який наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який долучений до обвинувального акта, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що доводи прокурора про наявність у нього достатніх доказів для доведення висунутого обвинувачення є очевидно необґрунтованими та довільними.

При цьому суд нагадує, що обставини здійснення обвинуваченим конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого судового розгляду, що не виключає можливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

В якості підстави для зміни запобіжного заходу захисник ОСОБА_8 вказує на те, що відсутні ризики його неправомірної поведінки та існує низка підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі його міцні соціальні зв`язки, стан здоров?я, репутація.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а також обґрунтовано прокурором в судовому засіданні, наявні ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі зможе переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення.

Наявність зазначених ризиків була врахована судом в ухвалі від 22 жовтня 2020 року при продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наведені обставини у сукупності дають підстави вважати, що станом на день розгляду даного клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 обставини, які враховувались судом при застосуванні найсуворішого запобіжного заходу до обвинуваченого та продовження строку його дії, не змінились та ризики не зменшились.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також вік обвинуваченого, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу обвинуваченого, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

При цьому, суд вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження вищезазначених ризиків.

На підтвердження такого висновку вказує також поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 в судових засіданнях, порушення ним порядку проведення судового засідання.

Крім того, суд нагадує, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в суді розглядається інше кримінальне провадження за ч. 1 ст. 345 КК України, де діяння, інкриміноване ОСОБА_4 , вчинене під час дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

При цьому з клопотання захисника не вбачаються такі суттєві обставини, що виникли після прийняття попереднього рішення про продовження застосування запобіжного заходу, про які стороні захисту не було відомо, що дають підстави вважати, що відпали ризики, які слугували для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що захисником ОСОБА_8 не наведено виключних та переконливих обставин, які б свідчили про наявність підстав для зміни запобіжного заходу з триманням під вартою на домашній арешт, як і не наведено нових обставин, які б слугували підставою для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 , а відтак суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 201, 331, 350, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 30 листопада 2020 о 08 год. 40 хв.

Судді: