провадження № 274/4731/19
провадження № 1-в/0274/100/20
УХВАЛА
Іменем України
28.08.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі
секретаря судового засідання . . . . . . . ОСОБА_2
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
представника адміністрації . . . . . . . . . ОСОБА_4
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за клопотанням про заміну довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , до засудження відповідно до ст. 55 КК УРСР раніше не судимого,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 засуджений 26 січня 1996 року Полтавським обласним судом за ст.ст. 93 п.п. "ж", "з", 101 ч. 1, 206 ч. 2, 122 ч. 2, 17-122 ч. 2, 191, 140 ч. 2, 42 КК України 1960 року до смертної кари. Ухвалою Полтавського обласного суду від 05.06.00 вирок приведено у відповідність до чинного законодавства, остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" звернувся з клопотанням про заміну йому покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк 15 років. В своїй заяві ОСОБА_6 посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) "Пєтухов проти України (2)" від 12.03.19, як на джерело права, і мотивує своє клопотання тим, що, на його думку, застосований до нього вид покарання - довічне позбавлення волі, хоча і передбачений КК України, однак суперечить міжнародним правовим нормам (за твердженням заявника - "нормам акту вищої юридичної сили: рішення ЄСПЛ), згідно з якими довічне позбавлення волі, яке не передбачає перспективи умовно-дострокового звільнення осіб, засуджених до такого покарання, суперечить статті 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Клопоче про розгляд справи без його участі.

Захисник в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав з підстав, зазначених у ньому.
Представник адміністрації та прокурор в судовому засідання проти задоволення клопотання засудженого заперечили за відсутністю правових підстав.

Заслухавши представника адміністрації, захисника, прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 .

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) "Пєтухов проти України (2)" від 12.03.19 ЄСПЛ повторює, що Договірні держави користуються широкою свободою розсуду, вирішуючи питання щодо належної тривалості покарання у виді позбавлення волі за конкретні злочини. Сам факт того, що зрештою покарання у виді довічного позбавлення волі може бути відбутим у повному обсязі не суперечить статті 3 Конвенції. Отже, перегляд покарання у виді довічного позбавлення волі необов`язково має призвести до звільнення відповідного засудженого (п. 193). Тим не менш, Суд зазначив, що оскільки ця справа стосується питання того, що покарання у виді довічного позбавлення волі є таким, яке неможливо скоротити, вона свідчить про наявність системної проблеми, для вирішення якої вимагається вжиття заходів загального характеру. Характер встановленого за статтею 3 Конвенції порушення свідчить, що для належного виконання цього рішення від держави-відповідача вимагатиметься впровадження реформи системи перегляду покарань у виді довічного позбавлення волі. Механізм такого перегляду повинен гарантувати перевірку у кожному конкретному випадку, чи обґрунтовано триваюче тримання під вартою законними пенологічними підставами, та має надавати засудженим до довічного позбавлення волі можливість передбачити з певним ступенем точності, що їм треба зробити, аби було розглянуто питання щодо їх звільнення, та за яких умов це можливо, відповідно до стандартів, розроблених практикою Суду (п. 194).

Отже, ЄСПЛ визначив, які заходи повинна вжити Україна для виправлення ситуації з встановленим порушенням (вжити заходи загального характеру - впровадження реформи системи перегляду покарань у виді довічного позбавлення волі), при цьому Судом окремо обумовлено, що застосування довічного позбавлення волі будь-яким чином не суперечить вимогам Конвенції.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України суд зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (більше ніякими джерелами права).
Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні вказав, що стосується визнання порушення статті 3 Конвенції у зв`язку з неможливістю скоротити строк довічного позбавлення волі заявника, Суд вважає, що визнання порушення і є достатньою справедливою сатисфакцією (п. 201).

Отже, враховуючи відсутність у Конституції України та законах України у суду повноважень замінювати покарання у виді довічного позбавлення на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, не суперечність застосування покарання у виді довічного позбавлення волі нормам міжнародного права, на даний час відсутні правові підстави для задоволення судом клопотання засудженого.

На підставі наведеного, керуючись ст. 64, розділом ХІІ КК України, ст.ст. 537, 539, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання у виді довічного позбавлення на покарання у виді позбавлення волі на певний строк - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1