Провадження № 1-кп/638/1410/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0002675 від 28 липня 2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, працюючого за трудовими договорами, інвалідності та хронічні захворювання спростовує, розлученого, має неповнолітнього сина ОСОБА_5 2009 року народження, мешкає разом з батьками, яких має на утриманні, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

встановив:
27 липня 2020 року, у вечірній час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи в лісосмузі біля будинку, де він мешкає, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , шукав «закладку» з наркотичними речовинами для власного вживання. Під час пошуку наркотичних речовин, ОСОБА_4 знайшов полімерний згорток, оглянувши який, виявив, що в ньому знаходяться граната зеленного кольору та підривач до неї, які він вирішив залишити собі. Після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, достовірно розуміючи для себе, що передбаченого законом дозволу на носіння бойових припасів в нього не має, ОСОБА_4 поклав згорток з гранатою та підривачем до себе за пояс у штани та пішов у бік свого будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Того ж дня, приблизно о 21 годині 00 хвилин, біля будинку № 48 по пр. Перемоги в м. Харкові ОСОБА_4 був зупинений працівниками Управління патрульної поліції Харківської області, які здійснювали патрулювання та охорону громадського порядку по Шевченківському району м. Харкова, де під час спілкування з ОСОБА_4 було встановлено, що у нього при собі є заборонені в обігу предмети, а саме згідно висновку експерта № 15/183СЕ-20 предмети вилучені у ОСОБА_4 в ході огляду місця події від 27.07.2020 року за адресою: м. Харків. пр. Перемоги 48 є запалом УЗРГМ до ручних гранат та корпусом ручної гранати РГД-5. Ручна осколова граната РГД-5, яка була утворена в результаті поєднання корпусу ручної гранати РГД-5 з запалом УЗРГМ до ручних гранат, відноситься до категорії бойових припасів та до вибуху придатна.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носінні та зберігання вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення, та пояснив, що 27 липня 2020 року, він вийшов на вулицю та пішов до лісосмуги шукати наркотичні речовини для власного вживання, коли під одним із дерев він ковирнув палкою, то побачив згорток, вважав, що там велика кількість наркотичної речовини, проте там виявилась граната, він її взяв та більше години носив із собою, розумів, що це граната, хотів залишити її у себе. Вказав, що він обізнаний та розумів, що це бойова граната, при тому, коли працівники поліції попросили видати заборонені речі, він видав її, не вчиняв спротиву. Також зазначив, що раніше мав досвід вживання наркотичних засобів, проте не зміг пояснити чому так вчинив із гранатою.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носінні та зберігання вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 працюючий за трудовими договорами, на обліках у лікарів психіатра та наркологу не перебуває, утриманців має- батьків пенсійного віку, має неповнолітню дитину 2009 року народження. До кримінальної відповідальності не притягувався, судимий не був.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Судові витрати відповідно до ст. 124 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує на підстав ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376, 381,382 КПК України, суд, -

ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 22 серпня 2012 року Дзержинським РВ у м. Харків ГУ ДМС України в Харківській області на користь держави судові витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням судової експертизи № 15/183СЕ-20 від 26.08.2020 - 2615 гривень 20 копійок.

Речовий доказ: передані відповідно до квитанції № 1299 залишки об`єкта дослідженнях після вибуху знищити.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1