Справа № 346/2779/20
Провадження № 1-кп/346/527/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця,еодруженого, на утриманні нікого немає, депутатом не обирався, раніше судимого 20.12.2005 року Апеляційним судом Івано-Франківської області за ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 115, п.6 ч.2 ст. 115, п.12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 194, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи, за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 20.12.2005 Апеляційним судом Івано-Франківської області за ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 115, п.6 ч.2 ст. 115, п.12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 194 , ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років, після відбуття 13.10.2016 р. покарання на шлях виправлення не став та під час непогашеної судимості вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за таких обставин.

03.06.2020 року приблизно о 00:50 год. обвинувачений ОСОБА_5 спільно з особами, відносно яких матеріали виділено в окреме провадження, підійшли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в с.м.т. Печеніжин по вул. Незалежності, 1А, Коломийського району, який належить на праві власності потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому, 03.06.2020 року близько 01:00 год. особа, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження, вилізла на металеву конструкцію, яка знаходиться біля вказаного магазину та із застосуванням засобів подолання перешкоди, маючи при собі невстановлений слідством предмет, за допомогою якого відважила вікно на другому поверсі магазину і після чого обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи на меті незаконне проникнення до магазину «Мрія», порушуючи ст.30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла, не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду, спільно з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, проникли в приміщення магазину. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, пробувши у приміщенні магазину деякий час, повернулися на вулицю, а особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, скориставшись відсутністю у приміщенні магазину обвинуваченого ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з шухляди під прилавком таємно викрала грошові кошти в сумі 4000 гривень, про які обвинуваченому ОСОБА_5 та особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, не повідомила.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю та беззастережно, підтвердив обставини. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, просив вибачення, більше такого вчиняти не буде.
Потерпіла, ОСОБА_4 в судовому засіданні просила покарати обвинуваченого найсуворіше.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів, та думкою потерпілої щодо покарання. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст. 162 КК України, оскільки він вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; він не працює,еодружений; раніше судимий, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та психіатра, має негативну характеристику.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.
Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 370, 371, 373, 374, 100, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речовй доказ: оптичний диск DVD-R із записами з камер відео спостереження магазину «Мрія», що в с.м.т. Печеніжин по вул. Незалежності,1А, за 03.06.2020 р., залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.
Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1