06.11.2020
Справа № 642/5783/20
Провадження № 1-кс/642/2205/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0001913 від 04.11.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні просить накласти арешт на вилучений у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мобільний телефон LENOVO A6020a40 imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з метою заборони власнику та особі у якої вони були вилучені, ними володіти, розпоряджатися, та відчуджувати їх, до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

04.11.2020 до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 , проте що, 18.09.2020 невстановлена особа, знаходячись на північному терміналі «Б» вокзалу станції Харків Пасс, за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, 1, таємно шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон Леново, чим спричинила матеріальну шкоду.

В ході проведення 04.11.2020 року огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мобільний телефон LENOVO A6020a40 imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та копія документів із записами що до продажу телефону.

Відомості про даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001913 від 04.11.2020 за ч.2 ст.185 КК України.
В ході допиту потерпілого ОСОБА_5 було встановлено, що 18.09.2020 року невстановлена особа викрала саме цей мобільний телефон за обставин викладених у допиті.
Зокрема зазначений мобільний телефон було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.
Зазначений вилучений мобільний телефон, є предметом вказаного правопорушення, оскільки на нього були направлені незаконні дії невстановленої особи, під час заволодіння ним, вказані предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та можуть бути використані у якості речових доказів.
З огляду на викладене, для недопущення перешкоджанню встановлення істини у даному кримінальному провадженні шляхом зникнення, пошкодження, приховування, втрати або пошкодження майна, яке є предметом даного злочину, яке є речовим доказом по кримінальному провадженню, на даний час виникла необхідність накласти арешт на вилучений мобільний телефон LENOVO A6020a40 imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з метою заборони володіти та розпоряджатись, ними будь-яким чином, у тому числі відчуджувати його, до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

Не застосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановлення істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, що відповідає критеріям зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.

Слідчий та власник майна в судове засідання не з`явилися. Надали суду заяви, в яких просять клопотання розглянути в їх відсутність.

Суд, дослідивши надані матеріали вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення».

З доводів клопотання вбачається, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, а також є доказами здійснення протиправної діяльності, тобто відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч.2 ст.167 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучений предмет може бути використаний в кримінальному провадженні з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, та може бути доказом в кримінальному провадженні. Арешт майна в даному випадку є розумним та співрозмірним обмеженням права власності для виконання завдання кримінального провадження.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності громадянина та гарантуватиме охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мобільний телефон LENOVO A6020a40 imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та копію документів із записами що до продажу телефону, з метою заборони власнику та особі у якої вони були вилучені, ними володіти, розпоряджатися, та відчуджувати їх, до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1