В И Р О К
іменем України

23 вересня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000247 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Геніївка Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має неповну середню освіту, не одружений, навчається на 2-му курсі ДНЗ "Регіональний центр професійної освіти інноваційних технологій будівництва та промисловості", зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.07.2020 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 1 рік, в силу статей 75, 104 Кримінального кодексу України від відбування покарання звільнений з випробуванням на 1 рік;

у злочині, передбаченому частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

18 березня 2020 року близько 22:00 години ОСОБА_4 перебував біля під`їзду №4 багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж числа та часу, перебуваючи на сходовому майданчику п`ятого поверху за вищевказаною адресою, реалізуючи зазначений умисел, переконавшись що його дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, розірвавши трос, яким до металевої решітки був пристебнутий велосипед, повторно таємно викрав належний ОСОБА_6 велосипед "Skyland Challenger", вартістю 3 250 грн 00 коп., чим потерпілій завдав матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав себе винуватим у вчиненні повторної крадіжки за вказаних вище обставин, та показав, що 18.03.2020 увечері він перебував в смт Слобожанське, звідки не міг електропотягом виїхати додому через введення карантину. Тоді він вирішив вкрасти велосипед, щоб доїхати додому. З цією метою він прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де піднявся на п`ятий поверх та таємно викрав велосипед. Приблизно через тиждень він видав велосипед працівникам поліції.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, просив не призначати суворе покарання.

Оцінивши докази, досліджені в судовому засіданні, які є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винуватим у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, і його дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

Під час вирішення питання про призначення покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67, 103, 104 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України в редакції, яка була чинною до 01.07.2020 є злочином середньої тяжкості;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 1, частини 2 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються: щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчиненого; активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання показань про його обставини; відшкодування шкоди, шляхом повернення викраденого майна; вчинення злочину неповнолітнім; відсутність претензій з боку потерпілої;

- відомості про особу обвинуваченого, висновок органу пробації, який міститься у досудовій доповіді від 17.08.2020, щодо середньої ймовірності вчинення повторного злочину, а також рекомендації щодо заходів, спрямованих на мінімізацію ризику повторного вчинення кримінальних правопорушень (а. п. 77-85); також відомості про особу обвинуваченого, що містяться у письмових доказах, наданих сторонами, а саме, що неповнолітній ОСОБА_4 має непогашену судимість (а. п. 97, 98, 109, 110), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував, на обліку у лікаря загальної практики сімейної медицини с. Геніївка не перебуває (а. п. 103) за місцем навчання та за місцем проживання характеризується посередньо (а. п. 99, 100, 101), згідно акта обстеження умов проживання від 27.03.2020 у неповнолітнього обвинуваченого незадовільні умови проживання (а. п. 102).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеню тяжкості вчиненого злочину, також відомостей викладених у досудовій доповіді органу пробації, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 4 статті 70 Кримінального кодексу України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Отже, остаточне покарання ОСОБА_4 належить призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Крім того, під час призначення покарання у виді позбавлення волі суд взяв до уваги середню тяжкість вчиненого злочину, неповнолітній вік обвинуваченого, його щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статей 75, 104 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України.

Долю речового доказу належить вирішити у відповідності до вимог пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (а. п. 104, 105).

Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення судового експерта ОСОБА_7 на проведення судово-товарознавчої експертизи №1212/20 від 27.03.2020 - 300 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у злочині, передбаченому частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, призначеного за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.07.2020, більш суворим покаранням у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі статей 75, 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_7 300 (триста) грн 00 коп. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №1212/20 від 27.03.2020.

Речовий доказ - велосипед "Skyland Challenger", що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - вважати їй повернутим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому, його законному представнику та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1