14.09.2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту з майна,

за участю сторін кримінального провадження:

адвоката - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 ,звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням в якому просить скасувати арешт з нерухомого майна накладеного постановою слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 26.11.2011 р., а саме з 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання адвокат посилається на те, що 19.11.2019 р. ОСОБА_4 стало відомо з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про арешт 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено постановою б/ н, 26.01.2011, слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 .
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 листопада 2006 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 (стара назва АДРЕСА_2 ) знаходиться у спільній частковій приватній власності.
Відповідно до довідки з адресного реєстру м. Одеси про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна за № 383364/2 від 04 листопада 2019 року, квартира по АДРЕСА_2 відповідає наступній адресі, зареєстрованій в АДРЕСА_1 на підставі рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 року № 4858 - IV.
Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 192014670 від 07.12.2019 року, наявні відомості про арешт 1/4 частини, яка належить ОСОБА_4 нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10760170, підстава обтяження: постанова про накладення арешту, б/н, 26.01.2011, слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, об`єкт обтяження: квартира, 1/4, в книзі МЕТІ № 547ПР - 111, адреса: АДРЕСА_1 .
Станом на 07.12.19 року відносно ОСОБА_4 відсутні будь - які кримінальні справи, тим самим не є підозрюваною або обвинуваченою.
У зв`язку з тим, що постанова про накладення арешту була винесена 26.01.2011 р., а новий Кримінальний процесуальний кодекс України набрав чинності 19.11.2012 р., тим самим підлягає застосуванню Кримінальний процесуальний кодекс України в редакції 1960 року під час розгляду клопотання про скасування арешту.
Відповідно до абз. 6 ст. 126 КПК України 1960 року, накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
19.11.2019 р. до Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області було подано клопотання про скасування арешту майна, яке залишено без задоволення, про що повідомлено у телефонному режимі 06.12.2019 р.
Враховуючи, що постанова про накладення арешту на майно була винесена помилково відносно ОСОБА_4 , адже остання не є учасником кримінального провадження, майно не є речовим доказом, тим самим арешт повинен бути скасованим судом. Також при скасуванні арешту необхідно врахувати, що власник майна несе додатковий тягар, а саме не має змоги розпорядитися своїм майном у зв`язку з його обтяженням.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання сповіщались.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, заслухав думку адвоката, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 9 Перехідних положень КПК України, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), конфіскації майна.
Відповідно до ч.1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При цьому слід зазначити, що заявником не було надано суду постанову слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 від 26.11.2011 р., про арешт 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, адвокатом не було надано жодної інформації про те, на якій стадії перебуває кримінальна справа в рамках якої було накладено арешт, та який статус ОСОБА_4 в цій справі.

Приймаючи до уваги вищевикладене та оскільки немає похідної інформації про місце знаходження кримінальної справи, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що заявником в ньому не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що в подальшому у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 170-174, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту з майна відмовити, оскільки немає похідної інформації про місце знаходження кримінальної справи.

Роз`яснити, що відмова в задоволенні клопотання не позбавляє права повторного звернення з відповідним клопотанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: