Єдиний унікальний номер 317/2905/20
Провадження № 1-в/317/303/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

захисника засудженого ОСОБА_4

представника органу виконання покарань ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого 11.07.2016 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 4 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Клопотання мотивоване тим, що він відбув 2/3 строку покарання, має 5 заохочень, стягнень не має. Протягом 2017-2019 років був працевлаштований на виробництві колонії, активно приймав участь у роботах з благоустрою, до праці ставився сумлінно. Він приймає участь у самодіяльних організаціях, відвідує богослужіння у православному храмі колонії. У 2019 році отримав робітничу професію столяра, будівельного тесляра. У скоєному злочині розкаюється.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив суд замінити покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді обмеження волі, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у клопотанні.

Захисник засудженого, адвокат ОСОБА_4 , також підтримав клопотання засудженого, просив задовольнити, замінити покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді обмеження волі.

У судовому засіданні представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначив, що ОСОБА_3 позитивно характеризувався у Жовтоводській виправній колонії. Після прибуття до Біленьківської виправної колонії № 99 допустив 2 порушення, отримав 2 стягнення, які на теперішній час не зняті та не погашені. Застосування ст. 82 КК України вважає передчасним.

Прокурор ОСОБА_6 висловив думку про передчасність заміни покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_3 .

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого, його захисника, представника адміністрації колонії, прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Строк, визначений ч. 4 ст. 82 КК України, необхідний для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, засуджений ОСОБА_3 відбув.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно наданої суду характеристики засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.02.2015. Під час тримання в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» порушень вимог режиму тримання не допускав, заохочень та стягнень не мав. З 05.12.2016 відбував покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26)», порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 26.07.2017 відбував покарання в державній установі «Київський слідчий ізолятор», порушень вимог режиму тримання не допускав, заохочень та стягнень не мав. З 16.10.2017 відбував покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26)», порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не мав, п`ять разів заохочувався правами начальника установи. З 11.09.2020 відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». Допустив два порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. Заохочень засуджений не мав. На даний час на виробництві установи не працює, в життєдіяльності відділення участі не приймає. Ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, посереднє. Ініціативи до виконання робіт із благоустрою установи не проявляє. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує стосунки із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, але недостатньо. На даний час участі у програмах диференційованого виховного впливу та у секціях самодіяльної організації не приймає, бажання не виявляє. На заходи індивідуально-виховного характеру реагує посередньо. Бібліотеку в установі не відвідує. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує від них посилки. За характером спокійний та врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний. Дотримується вимог санітарії та гігієни. У скоєному злочині вину визнає, розкаюється, але робить це виключно в своїх корисливих цілях.

Характеристика вказує на те, що засуджений має значні недоліки у своїй поведінці, наразі він не працевлаштований на виробництві установи.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_3 має 5 заохочень, 2 стягнення, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Хоча попередні характеристики, які містяться в особовій справі засудженого, у більшій мірі є позитивними, проте досліджені матеріали загалом вказують на те, що засуджений ОСОБА_3 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною. Наявність не знятих та не погашених стягнень є перешкодою для застосування ст. 82 КК України.

На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження засудженого та його захисника про те, що засуджений став на шлях виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1