Справа №487/6344/20
Провадження №1-кс/487/6382/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив зобов`язати Другий слідчий відділ слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 375 КК України, відповідно до поданої заяви про кримінальне правопорушеня від 7 жовтня 2020р.

В обгрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 07.10.2020р. звернувся до ТУ ДБР у м. Миколаєві, направивши поштою, обгрунтовану заяву про кримінальне правопорушення, в порядку ст. 214 КПК України. В заві він повідомляв про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, суддями судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду, які входили до складу колегії: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ухвалили завідомо неправосудну ухвалу від 09.12.2019р., яка була скасована Верховним судом України 23.09.2020р.

Проте 20.10.2020р. з ТУ ДБР у м. Миколаєві він отримав відповідь про те, що подана ним заява не містить об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення за ст. 375 КК України. Таке рішення він вважає незаконним, а дії слідчого, який не вніс до ЄРДР відомості, що містилися у заяві, бездіяльністю.

ОСОБА_3 не був присутнім в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд скарги без його участі.

Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_7 не був присутнім в судовому засіданні, надавши письомві заперечення проти скарги та просив розглядати її за його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Отже бездіяльність, передбачена п.1.ч.1 ст. 303 КПК України, наявна у випадку, якщо:

1) заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення були отримані належним суб`єктом (слідчим, дізнавачем, прокурором);

2) така заява чи повідомлення містять відомості про кримінальне правопорушення;

3) відомості, які містяться у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення, не були внесені до ЄРДР протягом встановленого строку (24 годин відповідно до вимог КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_3 07.10.2020р. надіслав до ТУ ДБР у м. Миколаєві заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій повідомляв про вчинення, на його думку, суддями судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду, що входили до складу колегії, ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 375 КК України - постановлення суддями завідомо неправосудної ухвали від 09.12.2019р. у справі №712/7368/13-к, яку було скасовано постановою Верховного суду України від 23.09.2020р. і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вказана заява надійшла до ТУ ДБР у м. Миколаєві 09.10.2020 та зареєстрована за вх. №2571-ПЗ.

12.10.2020р. заявнику надіслано відповідь №05.10/2571-ПЗ про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР з заяви від 07.10.2020р.

Стаття 375 Кримінального кодексу України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення такого кримінального правопорушення як постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

Основним безпосереднім об`єктом злочину є встановлений порядок реалізації конституційних засад здійснення судочинства.

Предметом злочину є вирок, рішення, ухвала або постанова, що постановляються суддею (суддями).

Об`єктивна сторона злочину полягає у постановленні суддею (суддями) завідомо неправосудного судового рішення. Неправосудним є судове рішення, в якому завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, яке постановлено з грубим порушенням норм процесуального права, або в якому завідомо є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Суб`єктом злочину можуть бути тільки судді, суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Кваліфікуючими ознаками злочину (ч. 2 ст. 375) є: 1) спричинення тяжких наслідків; 2) вчинення його з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах; 2) з метою перешкоджання законній професійній діяльності журналіста.

В своїй заяві ОСОБА_3 послався на те, що в своїй постанові від 23.09.2020р. Верховний суд України констатував наявність істотних суперечностей у висновках апеляційного суду та відсутність переконливої аргументації в його ухвалі, визнав її передчасною і такою, що призводить до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність; висновок Кропивницького апеляційного суду про відсутність в діяннях ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України є незаконним, оскільки зазначену ухвалу про скасування вироку районного суду від 09.10.2017р. та закриття кримінального провадження постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обгрнутоване судове рішення.

Проте, саме лише скасування рішення суду не може бути підставою для притягнення судді до кримінальної відповідальності і кваліфікуватись як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 375 КК України, в заяві про злочин повинні бути зазначені фактичні дані, які свідчать про те, що порушення суддею норм процесуального права характеризується тільки прямим умислом, що винна особа діє завідомо, тобто усвідомлює противоправний характер своїх дій або усвідомлює наслідки вчинення таких дій - постановлення неправосудного рішення.

Слідчий суддя вважає, що в заяві ОСОБА_3 від 07.10.2020р. не зазначено фактичних обставин, наявність яких може свідчити про достатні підстави вважати щодо постановлення суддями завідомо неправосудного судового рішення, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначеного злочину.

Також слід звернути увагу, що частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Згідно з п.10 постанови Пленуму ВСУ № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошено 06.11.2020р.

Слідчий суддя ОСОБА_1