Справа № 147/806/20
Провадження № 1-кп/147/84/20
ВИРОК
іменем України

17 вересня 2020 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Тростянець в залі суду обвинувальний акт та угоду про примирення від 27.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000055 від 27.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великополовецьке Сквирського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм заводу "Основа", раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що 27.02.2020 близько 14:40 год. у світлу пору доби, на ділянці автомобільної дороги в межах населеного пункту с. Летківка Тростянецького району, Вінницької області на вулиці Центральна, поблизу Летківської СЗШ І-ІІІ ст.., водій ОСОБА_4 , 1968 року народження, житель АДРЕСА_1 , керуючи технічно несправним, в обмежено працездатному стані через несправності гальмівної системи, бортовим малотонажним автомобілем марки «ГАЗ 330202-414 СПГ» державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться у його законному користуванні, рухаючись по прямолінійній ділянці автомобільної дороги в напрямку смт. Тростянець Вінницької області, в порушення вимог п. 10.1, 31.6(а) Правил дорожнього руху України продовжував подальший рух автомобілем марки «ГАЗ 330202-414 СПГ» державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обізнаним, що гальмова система даного автомобіля не дає змоги зупинити транспортний засіб, перед зміною напрямку руху не впевнився в безпеці своїх дій, змінив напрямок руху та на ділянці пішохідного переходу і тротуару, здійснив наїзд керованим ним автомобілем на пішохода, малолітнього ОСОБА_5 , 2012 року народження, жителя АДРЕСА_2 , який переходив проїзну частину по пішохідному переході зліва-направо, по ходу руху автомобіля, зі швидкістю швидкого кроку. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу, малолітньому ОСОБА_5 , 2012 року народження, жителю АДРЕСА_2 , заподіяно згідно висновку судово-медичної експертизи №93 від 20.05.2020 середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження по критерію тривалого розладу здоров`я більш як 21 день у вигляді широкої скальпованої рани-садни верхньої правої частини обличчя, закритих переломів правої ліктьової і променевих кісток.
Згідно висновку судової експертизи технічного стану транспортних засобів №177 від 18.03.2020 Вінницького НДЕКЦ МВС України, на момент експертного огляду гальмівна система автомобіля марки «ГАЗ 330202-414 СПГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться в технічно несправному, обмежено працездатному стані, через не спрацювання гальмівного механізму заднього правого колеса, що в свою чергу зменшує ефективність гальмування, несправний стан стоянкової гальмівної системи та не відповідала вимогам п 31.4.1(д) Правил дорожнього руху України.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №220 від 14.04.2020 Вінницького НДЕКЦ МВС України в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля марки «ГАЗ 330202-414 СПГ» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 10.1, 31.6(а) Правил дорожнього руху України. В ситуації, яка склалася, при умові розвитку механізму ДТП, в діях водія автомобіля марки «ГАЗ 330202-414 СПГ» ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, 31.6(а) Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій п. 10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, водій автомобіля марки «ГАЗ 330202-414 СПГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 порушив вимоги п. 31.4.1(д), п.10.1, п.31.6(а) Правил дорожнього руху України.
Згідно п.31.4.1(д) Правил дорожнього руху України: «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:
д) стоянкова гальмова система при відключеному від трансмісії двигуні не забезпечує нерухомий стан».
Згідно п.10.1 Правил дорожнього руху України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Згідно п.31.6(а) Правил дорожнього руху України: «Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких:
а) робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю».
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України є в причинному зв`язку з наслідками у вигляді спричинення малолітньому потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 27.07.2020 року між підозрюваним ОСОБА_4 та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 за участю законного представника ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження.
З вказаної угоди вбачається, що її сторони - підозрюваний ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000055 від 27.02.2020 року, дійшли згоди щодо формулювання підозри та її правової кваліфікації, яка ніким не оспорюється; сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, а саме те, що ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю та щиро розкаявся, потерпілому відшкодовано заподіяну шкоду.
Сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
В угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні, розуміючи надані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, просив суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення.
Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник, розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду, запевнили суд, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зауважила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, тож просила цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що ОСОБА_4 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши думку сторін угоди та висновок прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається із обвинувального акту та угоди про примирення, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, які, відповідно до ст.12 КК України, класифікуються як нетяжкий злочин.
На момент вчинення злочину ОСОБА_4 , ч.1 ст.286 КК України передбачала покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Згідно ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Тому суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам закону зокрема ч. 1 ст. 286 КК України в редакції, що діяла на день вчинення кримінального правопорушення.
Зміст угоди про примирення від 27.07.2020 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 за у часті його законного представника відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексу України.

Обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд встановив, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому складі злочину є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 25.03.2020 року на автомобіль «ГАЗ 330202-414 СПГ», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 27 липня 2020 року про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 за участі законного представника потерпілого..
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400, 00 грн. (три тисячі чотириста грн. 00 коп.)
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз в сумі 2243,22 грн. (дві тисячі двісті сорок три грн. 22 коп.).
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 25.03.2020 року на автомобіль «ГАЗ 330202-414 СПГ», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Речовий доказ: автомобіль «ГАЗ 330202-414 СПГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , що передано на зберігання до спецмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Тростянецького відділення поліції Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути законному користувачеві ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1