Єдиний унікальний номер 725/1314/20
Номер провадження 1-кп/725/66/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого, його законного представника ОСОБА_4 і захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянув у судовому засіданні в залі Першотравневого районного суду м. Чернівці справу за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001625 стосовно неповнолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, здобувача освіти-учня 9 класу ЗОШ № 20 раніше не судимого.

Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26 січня 2020 року о 15 годині 58 хвилин неповнолітній ОСОБА_6 знаходився в на території автомобільної стоянки заводу «Вимірювач», який розташовано в м. Чернівці по вул. Руська, 242. Тут, діючи умисно, переслідуючи мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з полиці стола, розміщеного біля кабіни охорони викрав сумку чорного кольору, в якій знаходились продукти харчування на суму близько 300 гривень, радіоприймач вартістю близько 300 гривень, футляр коричневого кольору, в якому знаходились окуляри для корекції зору вартістю 600 гривень, шапка чорного кольору та кошти в сумі 1850 гривень. Вказане майно належало ОСОБА_7 .

З викраденим обвинувачений з місця вчинення злочину зник, розпорядився цим на власний розсуд і завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3050 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ст. 185 ч. 1 КК України-таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України визнав повністю. Пояснив, що обставини крадіжки майна, які вказані в обвинувальному акті відповідають тим обставинам і подіям, які він здійснив 26.01.2020 року. Він відшкодував потерпілому завдані збитки і останній не має до нього претензій. Підтримав клопотання свого захисника щодо звільнення його від покарання.

Потерпілий в судове засідання не з`явився. Звернувся до суду із письмовою заявою щодо розгляду справи за його відсутності. Просив суд суворо обвинуваченого не карати. Зазначив, що завдана шкода відшкодована.

У відповідності до ст. 325 КПК України суд продовжує розгляд справи за відсутності потерпілого.

Від сторони захисту до суду надійшло зазначене вище клопотання, яке було підтримано адвокатом, законним представником обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти задоволення вказаного клопотання.

Судом було досліджено матеріали, що характеризують особу обвинуваченого. Було встановлено, що він раніше не судимий, по місцю навчання характеризується в цілому позитивно. Не перебуває на обліку лікаря нарколога і лікаря-психіатра. Не має вад психічного здоров`я і не потребує примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши думки учасників судового процесу щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння і щодо заявленого стороною захисту клопотання суд прийшов до наступного.

Відповідно до статті 105 КК України ( Звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру)
1. Неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
2. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:
1) застереження;
2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;
3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;
4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;
5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
3. До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
4. Суд може також визнати за необхідне призначити неповнолітньому вихователя в порядку, передбаченому законом.
В судовому засіданні встановлено, що на момент постановлення вироку неповнолітній ОСОБА_6 не потребує застосування покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 74 КК України, особа, яка вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано, що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною.
На момент постановлення вироку діяння, що інкриміноване обвинуваченому, у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок. Суду не надано доказів тому, що обвинувачений не дотримується бездоганної поведінки. Отже, суд не вважає неповнолітнього ОСОБА_6 суспільно небезпечним.
З огляду на наведене, суд вважає, що клопотання сторони захисту підлягає до задоволення, а до обвинуваченого слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження від вчинення злочинів.
Речовий доказ у вигляді відеодиску підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження. Речові докази: футляр для окулярів, окуляри та шапка чорного кольору, що належать потерпілому ОСОБА_7 повернуті власнику і підлягають залишенню у нього. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільного позову не заявлено, Судових витрат не має.
На підставі наведеного, керуючись ст.. 12, 74, 97, 105 КК України, ст. 325, 368-374,484-497 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України. На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання без визначення його виду і розміру.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження від вчинення кримінальних правопорушень.
Речовий доказ у вигляді відеодиску підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази: футляр для окулярів, окуляри та шапка чорного кольору, що належать потерпілому ОСОБА_7 повернуті власнику і підлягають залишенню у нього.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1