УХВАЛА

14 вересня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Рівненській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000025 від 16.06.2020, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000025 від 16.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 113 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, погодженим прокурором Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить суд накласти арешт на майно, що було вилучено 12.09.2020 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 12.09.2020 ОСОБА_5 вчинив дії диверсійного характеру на «Горбаківсько-Гориньградському водозаборі» за адресою: Рівненська область, Гощанський район, с. Горбаків, вул. Центральна, 46. Зокрема, ОСОБА_5 розмістив на території вказаного об`єкту пристрій, зовні схожий на вибуховий, що може нести загрозу життю і здоров`ю громадян.

Так, відповідно до наявної інформації, яка надійшла 12.09.2020 з відділу КР УСБУ в Рівненській області за №2/1357, 12.09.2020 ОСОБА_5 вчинив дії диверсійного характеру на «Горбаківсько-Гориньградському водозаборі» за адресою: Рівненська область, Гощанський район, с. Горбаків, вул. Центральна, 46. Зокрема, ОСОБА_5 розмістив на території вказаного об`єкту пристрій, зовні схожий на вибуховий, що може нести загрозу життю і здоров`ю громадян.

12.09.2020 при затриманні ОСОБА_5 безпосередньо після вчинення злочину біля нього на землі було виявлено сумку чорного кольору, мобільний телефон чорного кольору та мобільний телефон у розібраному вигляді, що складався з корпусу телефону червоно-чорного кольору, батареї до нього та кришечки чорного кольору. Зазначені предмети розташовані на відстані приблизно 5м до гаражного приміщення № НОМЕР_1 .

В подальшому в ході огляду місця події слідчим встановлено, що: в сумці чорного кольору, знаходилися захисна маска, носова хустинка, та зв`язка із двох ключів та 19 купюр номіналом 200 грн., 1 купюра номіналом 100 грн., 3 купюри номіналом 1 грн., 1 купюра номіналом 2 грн., 1 купюра номіналом 20 грн..

Також у внутрішньому кармані сумки виявлено паспорт громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , КМ НОМЕР_2 виданий Кодимським РВ УСМВ України в Одеській області від 06.09.2007.; посвідчення водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 ; картка платника податків ОСОБА_5 № НОМЕР_4 які будуть зберігатися при матеріалах кримінального провадження.

- мобільний телефон марки XIAOMI в чохлі чорного кольору, з сім-картами «Київстар» з цифрами НОМЕР_5 та сім-картою з цифрами НОМЕР_6 ;

- кнопочний мобільний телефон у розібраному вигляді, що складався з корпусу телефону червоно-чорного кольору, батареї до нього та кришечки чорного кольору «Ergo» F 181 Step EMEI 1: НОМЕР_7 .

Зазначені вище предмети, речі та документи мають значення для досудового розслідування, зокрема можуть у подальшому використовуватись як доказ обставин, що підлягають встановленню у ході досудового розслідування.

У подальшому 12.09.2020 вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000025.

Таким чином, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
Судом встановлено, що СВ УСБУ в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 від 16.06.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 113 КК України.

12.09.2020 під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено майно, перелік яких наведено у клопотанні, та в подальшому вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючий, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, про накладення арешту на майно, що було вилучене в ході проведення огляду місця події 12.09.2020, з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на предмети, вилучені 12.09.2020 в ході проведення огляду місця події речі, а саме: сумку чорного кольору, захисну маску, носову хустинку, зв`язку із двох ключів, купюр номіналом 200 грн., 1 купюру номіналом 100 грн., 3 купюри номіналом 1 грн., 1 купюру номіналом 2 грн., 1 купюру номіналом 20 грн., картку платника податків ОСОБА_5 № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки XIAOMI в чохлі чорного кольору, з сім-картами «Київстар» з цифрами НОМЕР_5 та сім-картою з цифрами НОМЕР_6 , мобільний телефон «Ergo» F 181 Step EMEI 1: НОМЕР_7 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1