У Х В А Л А

24 листопада 2020 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6
розглянувши клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000 1773 від 29.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:

До слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що слідчим відділом здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001773 від 29.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. За твердженням слідчого, у ході досудового розслідування встановлені такі обставини.

28.09.2020 року близько 20 години у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 після спільного вживання спиртних напоїв на ґрунті неприязних відносин відбулася сварка з ОСОБА_8 , під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . З цією метою ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, стоячи у кімнаті біля столу, діючи з неприязних мотивів з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв кухонний ніж та наніс ним колючий удар у правий бік тулубу ОСОБА_8 , спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення позаочеревинного простору з ушкодженням правої нирки, що супроводжувалося крововтратою та призвело до розвитку шоку. Внаслідок вказаних тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_8 .
Ґрунтуючись на цих обставинах, слідчий зазначає про наявність у діях підозрюваного складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий у клопотанні зазначив про те, що продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема про ризики переховування від органів досудового розслідування, суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілу. Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує тяжкістю інкримінованого злочину, що обумовлює можливість тримання під вартою. Зазначає, що враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення та поведінку підозрюваного після цього, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не гарантує можливості запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання та просив продовжити підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, вказав на підтвердження долученими до клопотання матеріалами обґрунтованості підозри та наявність ризиків кримінального провадження. Потерпілий просив обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід. Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2020р. щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжних захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 27.11.2020 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, виходячи із кваліфікації кримінальних правопорушень застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим. Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути враховані при обранні запобіжного заходу. За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри.
Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практика ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана в клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Для визначення причетності ОСОБА_4 до подій вказаних кримінальних правопорушень слідчим суддею заслухано пояснення підозрюваного, а також досліджено матеріали, надані сторонами, зокрема протокол огляду місця події від 29.09.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено труп ОСОБА_8 , речові докази, а також ОСОБА_4 , на руках та ногах якого мались сліди речовини бурого кольору; протокол огляду трупу ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 ; показання потерпілої ОСОБА_6 ; слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_6 ; показання свідка ОСОБА_9 ; лікарське свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 .Отже, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що підозрюваний може вчиняти в подальшому дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Водночас, наявність ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків, прокурором взагалі не доведено. Отже, слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.
Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження. На думку слідчого судді, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування. Про обрання відносно підозрюваного особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування до підозрюваного особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації. Отже, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Правові підстави для передбачення можливості призначення застави як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 30.12.2020 року включно.
Утримувати підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 25.11.2020 об 08.30 год.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1