Справа №621/2063/17
Пр. №1-кп/621/218/20
УХВАЛА
Іменем України
02 жовтня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000882 за обвинуваченням ОСОБА_4 у злочині, передбаченому частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акта №0000882 ОСОБА_4 , обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення.

На підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги здійснення захисту ОСОБА_4 , доручено адвокату ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 , відмовилася від подальшої участі у справі захисника ОСОБА_5 , та зазначив, що має намір залучити адвоката самостійно.

Захисник ОСОБА_5 , не заперечувала проти прийняття судом відмови обвинуваченого від її участі у якості захисника, оскільки обвинувачений має намір самостійно укласти угоду про надання правової допомоги з адвокатом.

Прокурор ОСОБА_3 , не заперечував проти заяви обвинуваченого щодо захисника.

Вислухавши учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 54 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії.

Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Відповідно до пункту 3с статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: - захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" передбачено, що надання безоплатної вторинної правової допомоги припиняється за рішенням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі, якщо: особа користується захистом іншого захисника або залучили іншого представника у справі, за якою їй призначено захисника чи представника відповідно до цього Закону.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , відмовився від участі у справі захисника за призначенням ОСОБА_5 , щодо якої наявні підстави для прийняття Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги рішення про припинення надання правової допомоги, суду належить задовольнити клопотання обвинуваченого про відмову від захисника.

На підставі викладеного, керуючись статтями 48, 51, 54, 315, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :
Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_4 від захисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги №7627 від 27.12.2018.

Головуючий: