Провадження № 1-кс/161/7782/20
У Х В А Л А
м. Луцьк 19 листопада 2020 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області підполковник поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором прокуратури Волинської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно.
Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець села Ворчин, Володимир-Волинського району, Волинської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одружений, головний інженер відокремленого підрозділу шахта №9 «Нововолинська» державного підприємства «Волиньвугілля», раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191 та ч. 3 ст. 368 КК України, а саме - у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб та в одержанні службовою особою, за попередньою змовою групою осіб неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки начальника відокремленого підрозділу шахта №9 «Нововолинська» державного підприємства «Волиньвугілля» будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, у період часу з березня 2020 року до 30 липня 2020 року, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи своє службове становище, за попередньою змовою з головним інженером відокремленого підрозділу шахта №9 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » державного підприємства «Волиньвугілля» ОСОБА_5 , розробили протиправну схему, метою якої було одержання грошових коштів в якості неправомірної вигоди, за вчинення дій з використання свого службового становища, а саме за відпуск вугілля по зниженій ціні та частини вугілля без обліку приватному підприємцю ОСОБА_7 , на підставі відповідних договорів.
Відомості по факту вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 інкримінованих їм кримінальних правопорушень були внесенні в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 травня 2020 року, №0000380.
31 липня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 оголошені та вручені письмові повідомлення про підозру у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 3 ст. 368 КК України.
Таким чином, досудовим розслідуванням кримінального провадження здобуто вагомі докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч.3 ст.368 КК України.
На даний час органу досудового розслідування достовірно відомо, що ОСОБА_5 володіє 1/3 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №226459894.
Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження належного ОСОБА_5 майна, а також забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладені арешту на зазначене вище майно.
В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, просили розглядати справу без їх участі, у зв`язку із зайнятістю, клопотання підтримали з підстав, викладених в останньому, просили задовольнити його.
Власник майна та його представник були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явилися, представник подав клопотання про відкладення розгляду справи.
Водночас, враховуючи положення ч. 2 статті 172 КПК України, зокрема те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не має статусу тимчасово вилученого, та з метою дотримання розумних строків розгляду клопотання, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд вказаного клопотання за відсутності власника майна та його представника.
Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення.
Так, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 від 14 травня 2020 року за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України.
31 липня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 оголошені та вручені письмові повідомлення про підозру у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 3 ст. 368 КК України.
Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскацієї майна.
Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність обґрунтованості висунутої ОСОБА_5 підозри за ч. 3 ст. 368 та ч.3 ст.191 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У силу ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 170 КПК для реалізації вищенаведеної мети арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може застосувати покарання у виді конфіскації майна.
Так, у силу санкції ч. 3 ст.368 КК України, за якою ОСОБА_5 оголошено підозру, суд у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, може застосувати у вигляді додаткового покарання конфіскацію майна.
Крім того, ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК визначено, що арешт накладається, зокрема, на рухоме чи нерухоме майно з метою заборони розпоряджатися ним у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до передачі такого майна.
Вирішуючи питання про задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя враховує, в тому числі, п.3 ч.2 ст.173 КПК України щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.191 КК України, з огляду на те, що арешт накладається з метою конфіскації майна як виду покарання, а також враховано правову підставу для арешту майна (п.1 ч.2 ст.173 КПК України), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п.5 ч.2 ст.173 КПК України) та наслідки арешту майна для підозрюваного ОСОБА_5 (п.6 ч.2 ст.173 КПК України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку слідчого судді, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого правопорушення за викладених у клопотанні обставин, на час звернення до суду із даним клопотанням, є обґрунтованою.
При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.
Матеріалами клопотання доведено наявність у підозрюваного ОСОБА_5 , такого майна: 1/3 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №226459894.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за підозрою у вчиненні якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для застосування ініційованого слідчим заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позбавленням підозрюваного можливості відчужувати, розпоряжатись ним з метою забезпечення можливої конфіскації майна у кримінальному провадженні №0000380 від 14.05.2020, зокрема: 1/3 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №226459894.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1