УХВАЛА

23 липня 2020 року
м. Київ
справа № 752/26664/17

провадження № 51- 3013 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяви про самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
встановив:
До суду касаційної інстанції 17 липня 2020 року з касаційною скаргою на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року звернувся засуджений ОСОБА_4 .
В передбаченому ст. 35 КПК України порядку для розгляду касаційної скарги автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Під час вирішення питання про прийняття касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 та відкриття касаційного провадження судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заявили самовідвід на підставі ст. 75 КПК України.
Вивчивши наявні у розпорядженні Суду матеріали кримінального провадження, Суд уважає, що заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підлягають задоволенню з огляду на таке.
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року, ОСОБА_4 засуджено за:
- ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна;

- ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна;

- ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
Ухвалою суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 30 червня 2020 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року.
При цьому Суд,відмовляючи у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 , переглянув вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах касаційної скарги, погодився з їхніми висновками як щодо обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, так і щодо виду й розміру призначеного покарання.

У своїй касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 оскаржує рішення, постановлені в межах одного й того ж кримінального провадження, в якому колегія суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вже брала участь у складі колегії суддів Верховного Суду та висловлювала по суті свою позицію у судовому рішенні.
Отже, участь суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у касаційному розгляді касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 може викликати сумнів у їх неупередженості.
Оскільки заявлений суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 самовідвід ґрунтується на вимогах п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, їхні заяви підлягають задоволенню, а провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року - направленню керівнику апарату Верховного Суду для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 3 ст. 82 КПК України, Суд
ухвалив:
Заявлений суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 самовідвід задовольнити.
Провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 03 червня 2020 року направити керівникові апарату Верховного Суду для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3