Провадження № 1-кс/686/494/21
14 січня 2021 року м. Хмельницький
Скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувану постанову про закриття кримінального слідчим винесено передчасно, без забезпечення слідчим проведення повного та всебічного досудового розслідування, всіх необхідних заходів для зібрання доказів.
Зокрема, за позицією представника потерпілого, слідчим не встановлено з метою допиту про обставини ДТП, водія та марку легкового автомобіля, який рухався на зустріч автопоїзду під керуванням водія ОСОБА_8 під час огляду місця події не встановлено первинного та наступних контактів ОСОБА_7 частинами автопоїзда; не встановлено координати локації від лівого краю кабіни автопоїзда та від проїзної частини дороги; механічних пошкоджень нижньої частини рамки переднього номерного знака; не встановлено чи здійснювалось гальмування автопоїзда водієм ОСОБА_8 , невстановлений відсоток підйому проїзної частини автодороги у місці ДТП, що, на думку представника потерпілого, має суттєве значення.
Крім того, адвокат ОСОБА_6 зазначає, що висновком експерта №10.2-0434:20 від 08.12.2020 встановлено, що гальмівна система автопоїзда під час дорожньо-транспортної пригоди перебувала у несправному стані, що не відповідає пунктам 31.1, 31.4 та підпункту г) пункту 31.4.1 Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 подану скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні її змісту у хронологічному порядку їх викладу у скарзі.
Також адвокат ОСОБА_6 висловився про те, що на його думку для проведення слідчого експерименту та експертиз по справі потрібно було використовувати інші вихідні дані, як то відстань до перешкоди у вигляді людини в умовах видимості, яка на думку представника потерпілого була більшою, ніж зазначена в матеріалах кримінального провадження. А тому у кримінальному провадженні слід було провести повторний слідчий експеримент, оскільки із фотознімків, що є додатками до протоколу слідчого експерименту вбачається, що статист лежав на дорожньому покритті лицем донизу, а водій ОСОБА_8 у показаннях під час його допиту вказав, що потерпілий перебував у лежачому стані лицем догори.
Крім наведеного вище, представник потерпілого зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося протягом, на його думку, не тривалого часу, а тому є необхідність його подальшого проведення.
Слідчий ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечив.
Крім цього пояснив, що обставини, утому числі ті, на які посилається представник потерпілого у якості підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження, у межах досудового розслідування були проаналізовані, їм була надана оцінка,а щодо тих, які не вдалося встановити, вживалися усі необхідні заходи.
Так, слідчий повідомив, що оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася у нічний час доби на ділянці дороги, що розташована за межам населеного пункту без штучного освітлення та на якій не було значної завантаженості транспортними засобами, встановити шляхом проведених слідчих дій,особу водія та марку транспортного засобу, крім показань водія автопоїзда ОСОБА_8 не вдалося.
Відеореєстратора у кабіні автопоїзда під час огляду місця події, не виявлено.
Походження потертостей, на які вказує адвокат не встановлювались, оскільки їх не було видно при огляді транспортного засобу Renault Magnum д.н.з НОМЕР_1 , як і у передній частині транспортного засобу, місця контакту чи пошкоджень його бампера.
Слідчий крім цього зазначив, що під час огляду місця події крім схеми дорожньо-транспортної пригоди на скільки це дозволяла технічна можливість пристрою, була проведена фотозйомка усіх виявлених слідів дорожньо-транспортної пригоди, що сталася, зокрема плям бурого кольору на асфальті, схожих на кров, зафіксована обстановка ДТП, проведений первинний огляд водія на стан сп`яніння та допитано ОСОБА_8 .
Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого від 22.12.2020 року, кримінальне провадження, закрите у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.
На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.
Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Указаних вимог кримінального процесуального закону слідчий при винесенні оскаржуваної постанови дотримався.
Як слідує з постанови про закриття кримінального провадження від 22.12.2020, слідчий дійшов відповідного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки ним не встановлено об`єктивних даних про наявність у діях водія автопоїзда ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
До такого висновку слідчий дійшов за результатами проведеного досудового розслідування з посиланням на аналіз зібраних у ньому доказів та керуючись внутрішнім переконанням.
В ході досудового розслідування були проведені слідчі дії, в тому числі: огляд місця дорожньо-транспортної події (протокол від 07.11.2020), допит водія ОСОБА_8 ( протокол від 07.11.2020); проведено огляд водія на стан сп`яніння приладом Drager , згідно з яким у ОСОБА_8 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено; призначено та проведено судово-токсикологічні експертизи щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 , а також судово-медична експертиза на предмет встановлення смерті потерпілого ОСОБА_7 .
Згідно з висновком експерта №2256 від 27.11.2020 проведеної у кримінальному провадженні судово-токсикологічної експертизи зразка крові трупа ОСОБА_7 ,наявності етилового (винного) алкоголю не виявлено.
Відповідно до висновку №2197 від 20.11.2020 проведеної у кримінальному провадженні судово-токсикологічної експертизи зразка крові ОСОБА_8 наявності етилового (винного) алкоголю не виявлено.
Також у кримінальному провадженні вжито заходів щодо накладення арешту на автомобіль «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 , та напівпричіп «Trailor SYY 3CX» д.н.з. НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_9 .
В ході досудового розслідування крім цього отримано відомості про відсутність освітлення на зазначеній ділянці дороги, відомості про стан дорожнього покриття, викопіювання ділянки автомобільної дороги Т2314 Теофіполь-Красилів- НОМЕР_3 з паспорта автодороги.
Крім цього, у кримінальному провадженні проведено слідчий експеримент від 07.11.2020 року з розстановкою автопоїзда та транспортного засобу легкового типу, який імовірно рухався на зустріч з увімкненим ближнім світлом фар, з поступовим їх зближенням та фіксацією відомостей.
Проведена судова інженерно-транспортна експертиза транспортного засобу, згідно з висновком якої №10.2-0434:20 від 08.12.2020 робоча гальмівна система автомобіля «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 перебувала у несправному стані, тобто не відповідала цілком всім вимогам чинної нормативно-технічної документації, однак перебувала у працездатному стані, тобто спроможна була виконувати свої функції при збереженні значень параметрів в межах, заданих нормативно-технічною документацією.
У кримінальному провадженні також залучено потерпілих, проведено допит свідка ОСОБА_10 (протокол допиту від 17.12.2020), який дав показання, згідно з якими він перед подією, що сталася вживав разом із ОСОБА_7 алкогольні напої в с.Корчівка, а потім, близько 11 год. сіли на гужовий транспорт(віз), віжками якого керував конем ОСОБА_7 , щоб доїхати до с.Севрюки.Що було далі він не пам`ятає. Коня з возом пізніше знайшли у с.Колки, Теофіпольського району. Ні віз, ні кінь не пошкоджені.
Проведеним досудовим розслідуванням крім цього здобуто відомості щодо технічного стану транспортного засобу та «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Trailor SYY 3CX» д.н.з. НОМЕР_2 до моменту ДТП.
Чергове проходження контролю згідно із наведеними протоколами має бути проведено не пізніше 01.07.2021.
Проведеною судовою автотехнічною експертизою №10.1-0432:20 від 03.12.2020 встановлено, що в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при заданих обставинах події, водій автопоїзда у складі тягача «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Trailor SYY 3CX» д.н.з. НОМЕР_2 водій ОСОБА_8 не мав можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , як шляхом застосування екстреного гальмування, так і шляхом об`їзду.
З технічної точки зору до виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди могло призвести перебування пішохода ОСОБА_7 на смузі руху автопоїзда за таких обставин, за яких водій автопоїзда у складі складі тягача «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Trailor SYY 3CX» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 , діючи відповідно до вимог Правил дорожнього руху України був позбавлений технічної можливості запобігти наїзду на вказаного пішохода.
При цьому, вихідними даними для проведення автотехнічної експертизи стали, зокрема, і результати отримані в ході проведення слідчого експерименту 07.11. 2020 року.
Отже, слідчим в повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінально процесуальному порядку докази, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання слідчого у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.
Саме на підставі вищезазначеного, слідчий дійшов висновків, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку, як окремо, так і в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Стосовно аргументів представника потерпілого, зокрема у судовому засіданні, про встановлення конкретної моделі транспортного засобу, слідчий суддя вважає їх непереконливими як підставу для скасування постанови слідчого, оскільки крім показань самого водія ОСОБА_8 , що транспортний засіб,який рухався назустріч був легкового типу, інших відомостей у кримінальному провадженні, які б цим відомостям суперечили, немає.
Слідчий експеримент проведено з використанням легкового автомобіля Skoda Rapid, який за своїми конструктивними ознаками є аналогічним більшості автомобілів такого типу, а тому підстав ставити рід сумнів можливість проведення з його використанням цієї слідчої дії на думку слідчого судді, не вбачається.
Доводи адвоката ОСОБА_6 щодо перебування статиста у стані лежачи обличчям до дорожнього полотна,зважаючи на загальні умови видимості на час ДТП, що встановлені у кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, суттєво не впливають на результат слідчого експерименту.
Крім того, згідно з висновком №92 проведеної у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи №92 стосовно встановлення причини смерті ОСОБА_7 (пункт 4.(4) в момент первинного контакту з автомобілем потерпілий ОСОБА_7 міг знаходитись у горизонтальному чи близькому до нього положенні.
Що стосується посилань адвоката ОСОБА_6 на не з`ясування органом досудового розслідування, шляхом проведення слідчого повторного слідчого експерименту, можливості об`їзду водієм ОСОБА_8 потерпілого ОСОБА_7 , і як наслідок уникнути наїзду на нього шляхом екстреного гальмування, слідів гальмівного шляху якого не виявлено під час огляду місця події, проте виявлені під час випробування транспортного засобу Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Trailor SYY 3CX» д.н.з. НОМЕР_2 в ході проведення інженерно-транспортної експертизи (висновок№10.2-0434:20 від 08.12.2020), то слідчий суддя зауважує, що з огляду на показання єдиного свідка дорожньо-транспортної пригоди, яким є водій ОСОБА_8 , та за відомостями згаданого вище висновку судової автотехнічної експертизи №10.1-0432:20 від 03.12.2020, точніше встановити місце наїзду на пішохода відносно елементів проїзної частини (як висловився представник потерпілого «координати локації від лівого краю кабіни автопоїзда та від проїзної частини дороги»), на думку слідчого судді на теперішній час неможливо, оскільки увесь комплекс слідової інформації, зафіксований на схемі ДТП та на фотознімках, що є додатками до протоколу огляду місця події.
Крім того, згідно із згадуваним висновком експерта судової автотехнічної експертизи №10.1-0432:20 від 03.12.2020 переїзд через тіло пішохода відбувся без гальмування. Зі слів водія ОСОБА_8 він, виявивши перешкоду, тобто пішохода, що знаходився в лежачому положенні, одразу ж застосував гальмування.
Наведені обставини зазначені у якості вихідних даних і у постанові слідчого про призначення судової автотехнічної експертизи від 09.11.2020.
Отже, експертом при проведенні зазначеної експертизи наведені обставини були враховані.
А тому підлягають відхиленню аргументи представника потерпілого щодо необхідності застосування інших вихідних даних для слідчого експерименту, проведення повторного слідчого експерименту для встановлення гальмівного шляху автопоїзда та для проведення експертиз у кримінальному провадженні.
З огляду на наведене, слідчий суддя не може взяти до уваги ці аргументи у якості підстави для скасування оскаржуваної постанови слідчого.
На підставі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що адвокат ОСОБА_6 ознайомився із матеріалами кримінального провадження 21.12.2020, про що свідчить написана ним власноруч довідка, у якій представник потерпілого, крім цього зазначає, що заяви, клопотання по суті досудового розслідування відсутні станом на дату ознайомлення.
Після 21.12.2020 у кримінальному провадженні інших слідчих (розшукових) дій, ніж ті, відомості про які містяться у матеріалах кримінального провадження, не проводились.
А тому позиція представника потерпілого щодо закриття кримінального провадження фактично є незгодою з процесуальними рішеннями чи діями слідчого під час розслідування кримінального провадження, про що ОСОБА_6 зазначає у скарзі стосовно висновку автотехнічної експертизи.
З урахуванням положень ст.2 КПК України щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, та здійсненого комплексу слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, безпідставними є доводи представника потерпілого щодо проведення досудового розслідування протягом нетривалого часу.
За таких обставин, постанова слідчого про закриття кримінального провадження за своїм змістом відповідає вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі щодо мотивів її прийняття та підстав для закриття кримінального провадження, які передбачені ст. 284 КПК України.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови слідчого.
А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.
Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні скарги ОСОБА_6 , поданої в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя