ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 654/947/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/700/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень
У Х В А Л А
іменем України
04 серпня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 травня 2020 року про відмову зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє засудженого 14.11.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71 КК України на 4 роки і 1 місяць позбавлення волі,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.

В обґрунтування свого висновку суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 , дійсно вчинив злочин 05.10.2016 року, але в цей час він не перебував під вартою, тому йому зараховані вироком суду періоди перебування під вартою з 25.07.2017р. по 01.08.2017р., з 10.08.2017р. по 22.09.2017р. та з 14.12.2017р. по 16.12.2017р. в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з висновками суду першої інстанції та вказує про те, що період його ув`язнення з 14.12.2017 року по 20.12.2019 року підлягав зарахуванню у строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015р. №838-VIIІ. Просить скасувати ухвалу суду та задовольнити його вимоги.

Заслухавши доповідача суті поданої апеляційної скарги, доводи засудженого ОСОБА_7 ,який підтримав свої апеляційні вимоги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання» № 838-УІІІ від 26.11.2015 року, відповідно до якого зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, у строк попереднього ув`язнення включається зокрема строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ, який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч.5 ст.72 КК викладено у такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71 КК України на 4 роки і 1 місяць позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з 16.12.2017р. з дня взяття під варту. Зараховано у строк покарання час перебування під вартою з 25.07.2017р. по 01.08.2017р., з 10.08.2017р. по 22.09.2017р., з 14.12.2017р. по 16.12.2017року.
Згідно протоколу затримання, ОСОБА_7 затримано 14.12.2017 року.
Вирок набрав законної сили 20.12.2019 року.
Злочини, за які ОСОБА_7 засуджено вказаним вироком, він вчинив у період з 05.10.2016р по 14.12.2017 року.
При цьому, кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, вчинених ним у період з 05.10.2016р по 14.12.2017 року, надійшли до суду у 2018 році та в подальшому були об`єднані в одне провадження, в яких до ОСОБА_7 застосовувались запобіжні заходу у виді тримання під вартою за злочину, вчинений 25.07.2017 року, в період з 25.07.2017 року по 01.08.2017 року; за злочин, вчинений 10.08.2017 року, в період з 10.08.2017 року по 22.09.2017 року, тобто після втрати чинності Закону України № 838-УІІІ від 26.11.2015 року, що апелянтом не оспорюється.

Враховуючи, що злочин, за який до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, останній вчинив 14.12.2017 року, тобто після набрання чинності Законом від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ (н.ч. 21.06.2017р.), і був затриманий 14.12.2017 року за підозрою у вчиненні цього злочину (а.п. 16), вироком Приморського районного суду м. Одеси обґрунтовано зазначено про початок строку відбування покарання з 16.12.2017 року і зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 25.07.2017р. по 01.08.2017р., з 10.08.2017р. по 22.09.2017р., з 14.12.2017р. по 16.12.2017 року та з 16.12.2017 року по день набрання вироком чинності ( 20.12.2019 року), з розрахунку день за день на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ.

Тому доводи ОСОБА_7 про необхідність зарахування йому строку попереднього ув`язнення з 14.12.2017 року по 20.12.2019 року у строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015р. №838-VIIІ з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не грунтуються на законі.
Отже, відмовляючи засудженому ОСОБА_7 у задоволенні його клопотання в порядку виконання вказаного вироку, суд першої інстанції правильно застосовував норму кримінального Закону, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали, як про це просить апелянт, та постановлення нової ухвали, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК, які б стали підставою для скасування або зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладе, апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 травня 2020 року, якою засудженому ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні його заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3