Справа № 142/681/20
Провадження №11-кп/801/292/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку ст. 406 КПК України матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 5 січня 2021 року про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

В провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 5 січня 2021 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Мотивуючи прийняте рішення зазначено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені судом при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшились, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має власне житло, в якому зареєстрований, а посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме судовому розгляду або вчинятиме нові злочини є недостатнім.

У судове засідання захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 не з`явились, подали до суду заяви в яких просять повести апеляційний розгляд за їх відсутності в порядку письмового провадження, при цьому захисник наполягав на задоволенні апеляційної скарги, а прокурор заперечував проти її задоволення.

Апеляційний суд, розглянувши судове провадження відповідно до вимог ст. 406 КПК України, перевіривши його матеріали, дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Нормами ч.2 ст. 331 КПК України визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та у разі визнання його вини особі загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли та виправдовують продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, судом не допитані свідки у кримінальному провадженні , що вказує на можливість впливу обвинуваченого на останніх до їх допиту судом.

Також судом відповідно до ст. 178 КПК України враховано, що обвинувачений не має сталих соціальних зв`язків, оскільки він за місцем реєстрації проживає одиноко, близьких родичів не має.

При цьому суд вірно послався на низку рішень Європейського суду з прав людини, а саме, у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, у яких наголошено, що тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 5 січня 2021 року про продовження строку дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4