Ухвала

Іменем України
02 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 937/2354/20
провадження № 51-3648км20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
скаржника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР),
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 квітня 2020 року за результатами розгляду скарги на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
встановив:
У судовому засіданні суду касаційної інстанції прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про відкладення розгляду провадження за скаргою ОСОБА_6 , у зв`язку із наявністю рішення Верховного Суду від 05 листопада 2020 року про передачу на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду матеріалів провадження за касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 січня 2020 року (справа № 133/3337/19, провадження № 51-453км20), в якому міститься висновок про забезпечення єдності судової практики з аналогічного питання зазначеного в касаційній скарзі ОСОБА_6 .
Заслухавши думку скаржника ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти відкладення розгляду провадження. Суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 посилаючись на Рішення Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17 червня 2020 року, зазначає про незаконність ухвали апеляційного суду, якою було відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 квітня 2020 року за результатами розгляду скарги на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та просить вказану ухвалу апеляційного суду скасувати.
Колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду постановою від 28 жовтня 2020 року (справа № 133/136/20, провадження № 51-3975км20) ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження залишено без зміни, касаційну скаргу скаржника без задоволення. У цій постанові викладено висновок про те, що згідно з Рішенням Конституційного Суду України оскарженню в апеляційному порядку підлягають лише ті ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, які постановлені вже після 17 червня 2020 року.
Аналогічну правову позицію викладено колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 01 жовтня 2020 року (справа № 454/2083/13-к, провадження № 51-6914 ск18), в якій також вказано, що Рішення Конституційного суду України у даному випадку не має зворотної дії в часі, а тому при вирішенні питання щодо можливості оскарження ухвали слідчого судді підлягають застосуванню норми, які діяли на момент її постановлення.
Водночас із метою забезпечення єдності судової практики Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду, дійшовши переконання про необхідність відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у вищевказаних рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати у порядку, передбаченому ст. 434-1 КПК України, 05 листопада 2020 року передав на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду кримінальне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 січня 2020 року (справа № 133/3337/19, провадження № 51-453кмо20).
З огляду на положення ч. 1 ст. 36 Закону України від 02 червня 2016 року

№ 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» щодо повноважень Верховного Суду із забезпечення сталості та єдності судової практики колегія суддів касаційного суду вважає за необхідне відкласти касаційний розгляд на іншу дату.
Керуючись ч. 4 ст. 371, ст. 434 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Відкласти розгляд касаційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2020 року про відмову у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 квітня 2020 року на 09 березня 2021 року о 11:00.
Про місце і час касаційного розгляду повідомити учасникам кримінального провадження.
Забезпечити проведення дистанційного судового провадження між Державною установою «Північна виправна колонія №90» та Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду за участю засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 11:00 год 09 березня 2021 року з обов`язковим виконанням вимог, передбачених ст. 336 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3