Справа № 201/6538/20
Провадження № 1кп/201/1349/2020
УХВАЛА

9 листопада 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000358 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпілі ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження № 0000358 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого завершується 15.11.2020.

Враховуючи, що наступне судове засідання призначається за межами цього строку, судом, на виконання вимог ст. 331 КПК України поставлено питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого на що прокурор просив про продовження строків застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого, оскільки останній обвинувачується у вчиненні неодиничного злочину, скоїв цей злочин під час порушення запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в стані алкогольного сп`яніння керуючи автомобілем без водійського посвідчення, так як був позбавлений права керування за керування в стані сп`яніння, що в своїй сукупності свідчить про те, що обвинувачений може намагатись уникнути суду, вчинити новий злочин та впливати на свідків.

Потерпіла та представник потерпілих підтримали прокурора, пояснивши, що ризики не змінились а тому змінювати запобіжний захід немає підстав.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строків тримання під вартою посилаючись на те, що ризики не існують, майже всі свідки допитані а під час перебування в умовах СІЗО обвинувачений не може вчиняти дії на відшкодування шкоди.

Вислухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки останній, крім цієї справи, обвинувачується у вчиненні іншого тяжкого злочину в межах кримінального провадження по якому судом було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, однак цей захід було порушено обвинуваченим, що свідчить про його схильність до ухилення від виконання кримінально-процесуальних обов`язків які на нього покладені. Крім того, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, один з яких потягнув загибель людей і, розуміючи, наслідки завершення судового розгляду, може намагатись уникнути суду.

Також суд вважає встановленим і ризик того, що обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, так як будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, позбавлений водійських прав та неодноразово притягнутий до відповідальності за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, знову обвинувачується у вчиненні необережного тяжкого злочину вчиненого за кермом у стані сп`яніння, що свідчить про реальну наявність ризику продовження вчинення суспільно-небезпечних дій обвинуваченим.

Вирішуючи питання про доцільність продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, те, що останній вже порушував такі обов`язки раніше, а також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, які не є міцними, те що він не працював до затримання офіційно, обвинувачується у вчиненні тяжкого неумисного злочину, наявність обвинувачення у вчиненні тяжкого умисного злочину, обставини злочину описані в обвинувальному акті, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочину, що спричинило загибель людей, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 на 60 (шістдесят) днів, тобто до 7 січня 2021 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1