Справа № 611/409/20
Провадження № 1-кс/611/11/21
У Х В А Л А

05 січня 2021 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні Барвінківського районного суду Харківської області у судовому засіданні клопотання потерпілої ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

На розгляді в Барвінківському районному суді Харківської області перебуває кримінальне провадження №0000313 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

29 грудня 2020 року до Барвінківського районного суду Харківської області через канцелярію надійшло клопотання ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, що належить обвинуваченій ОСОБА_4 , з метою забезпечення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, а саме: квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи без її участі.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання потерпілої ОСОБА_6 , посилаючись на його безпідставність.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які з`явилися в судове засідання, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Зі змісту ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову. Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна обвинуваченого для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завданої шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; заборону обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Потерпілою ОСОБА_6 не додано до клопотання будь-яких документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_4 на майно, на яке слід накласти арешт. Також подане клопотання про накладення арешту на майно не містить відомостей щодо вартості майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, що не дає можливості суду визначити співмірність такого виду забезпечення позову з заявленими в позовній заяві вимогами.

Таких даних не містять і матеріали судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, наведене, підстави для задоволення клопотання про арешт майна відсутні.

Керуючись ст. ст. 170-173, 372, 392 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1