печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000988 від 18.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
24 липня 2020 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- Ноутбук чорного кольору «HP550» з серійним номером CHU9076GDL з зарядним пристроєм;

- Відеокамера «JVC»;

- 12 упаковок від сім карток;

- Картки утримувачі від сім карток «Київстар» з №№: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 ;

- Сім картки «Київстар» в кількості 6 штук;

- Дві круглі печатки;

- Картка тримач «МТС» № НОМЕР_12 ;

- Чотири платіжки «ПриватБанк»;

- Картка тримач оператора мобільного зв`язку «МТС» з брошурою;

- Картка тримач «Київстар» № НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ;

- Коробка від мобільного телефону «HUAWEI» IMEI: НОМЕР_16 ;

- Картка тримач до сім карти «МТС» без серійного номеру з брошурою;

- Платіжна карта ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 ;

- Картка тримач «Київстар» № НОМЕР_19 ;

- Флеш карта «OLYMPUS» об`ємом 2 Гб;

- Флеш карта «Соні» об`ємом 2 Гб;

- Флеш карта «Nokia» об`ємом 2 Гб;

- Флеш карта «Sumsung» об`ємом 8 Гб;

- Флеш карта мікроСД об`ємом 8 Гб.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що перелічені вище речі та предмети відповідають критеріям речових доказів, а захід забезпечення у вигляді арешту тимчасово вилученого майна надасть змогу детально дослідити його на предмет наявності інформації, що становить інтерес для досудового розслідування, в тому числі шляхом призначення та проведення відповідних експертиз, та уникнути його знищення та псування у випадку повернення даного майна особі, у якої воно було вилучено. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000988 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України діє стійка організована група, яка займається оптовим виготовленням, збутом та контрабандою психотропної речовини «PVP», в особливо великих розмірах, яка відповідно до Наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 (Таблиця 2) відноситься до психотропної речовини, яука знаходиться у незаконному обігу.

Також отримано інформацію про те, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який діючи в складі злочинної групи, відповідно до покладених на нього обов`язків, займається організацією дій оптових закладчиків, з метою незаконного збуту психотропної речовини «PVP», у особливо великих розмірах, на території України та Російської Федерації.

25.06.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в житлі ОСОБА_4 було проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено вказані вище речі та документи які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме можуть містити в/на собі сліди кримінального правопорушення.

В зв`язку з чим, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що вилучене майно, відповідно до ст. 98 КПК України має ознаки речового доказу, оскільки може містити відомості, що мають значення для досудового розслідування.

Враховуючи викладене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що вказане вище.

Крім того, прокурор просить поновити строк на звернення з даним клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 26 червня 2020 з дотриманням відповідного строку, клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно від 25 червня 2020 було подано до Печерського районного суду м. Києва, однак 20 липня 2020 було повернуто прокурору для доопрацювання та усунення недоліків.

21 липня 2020 після усунення недоліків клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно знову подано до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2020 воно було повернуто стороні обвинувачення для усунення недоліків та встановлено строк в сімдесят дві години.

Прокурор до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Власник майна до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. (ч.1 ст. 172 КПК України).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурор в судове засідання не з`явився, вимоги клопотання не підтримав, враховуючи те, що до клопотання не додано належних доказів для підтвердження зазначених обставин, слідчий суддя вважає, що у клопотанні належним чином не обґрунтовано необхідність у накладенні арешту на майно та відсутні достатні підстави для вчинення таких дій, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що прокурор двічі звертався до слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва з аналогічними клопотаннями щодо арешту належного ОСОБА_4 майна.

Як вбачається з ухвал Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року по справі № 757/27237/20-к та від 22 липня 2020 року по справі № 757/30895/20-к подані клопотання були повернуті прокурору для доопрацювання та усунення недоліків за заявою прокурора.

Проте, які саме недоліки прокурор вважає необхідним усунути, та з яких причин такі недоліки не були усунені ним протягом тривалого періоду досудового розслідування, в клопотанні не зазначається. В поданому клопотанні прокурор не зазначив будь-яких мотивів щодо підстав для поновлення строку.

Крім того, поновлення строку на подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна кримінальним процесуальним законодавством не передбачено, оскільки за змістом частини п`ятої статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на звернення з клопотанням про арешт майна ОСОБА_4 є невмотивованим та таким, що не передбачений кримінальним процесуальним законодавством, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. 131, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000988 від 18.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1