Справа № 502/1192/20
УХВАЛА

24 липня 2020 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
розглянувши

скаргу ОСОБА_2

на бездіяльність заступника начальника СВ Кілійського ВП

Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області

подану в порядку ст. 303 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

23.07.2020 року до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , згідно якої скаржник просить слідчого суддю:

- доручити слідчому судді провести досудове розслідування за фактом проникнення в житло скаржника з корисливих мотивів, пов`язаних із загрозою для її життя зі сторони ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_1 ;

- провести досудове розслідування у відношенні посадових осіб Кілійського ВП, які навмисно допустили противоправну бездіяльність з метою приховування злочину скоєного раніше судимою особою за аналогічний злочин з такого мотиву та по такому ж умислу.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

При цьому, враховується також практика Європейського суду з прав людини, згідно якої право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Відповідно до пп. 1-11 ч. 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Разом з тим, варто зазначити, коло рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, зазначеним вище переліком, не підлягає розширеному тлумаченню. При цьому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, предмет оскарження до слідчого судді під час досудового розслідування рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора чітко окреслений у частині 1 статті 303 КПК України. КПК України визначає порядок та умови розгляду окремих скарг та в главі 26 регламентує повноваження слідчого судді, які можуть бути ним реалізовані за результатами такого розгляду.

Як вбачається із тексту обґрунтування скарги та п. 2, п. 3 прохальної її частини, та долучених до неї матеріалів, скаржник просить слідчого суддю доручити слідчому судді провести досудове розслідування за фактом проникнення в житло скаржника з корисливих мотивів, пов`язаних із загрозою для її життя та провести досудове розслідування у відношенні посадових осіб Кілійського ВП, що не узгоджується з положеннями ст. ст. 38, 40 КПК України та не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності, передбачених у ст. 303 КПК України, оскільки питання які просить вирішити скаржник відносяться лише до компетенції органу досудового розслідування та не можуть бути розглянуті слідчим суддею, оскільки не відносяться до його компетенції і, відповідно, не підлягають оскарженню в порядку, визначеному відповідною статтею.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України приходжу до висновку, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області в порядку ст. 303 КПК України відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1