У Х В А Л А
26 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні з фіксацією технічними засобами заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 під час розгляду кримінальної справи № 212/10772/19 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
В провадження судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2020 року надійшла заява захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 для її розгляду.
Свою заяву мотивує тим, що на його думку, суддя ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України зацікавлений в результаті розгляду справи. Відвід заявлений на підставі п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України.
Прокурор в судовому засідання заперечувала щодо задоволення заяви про відвід судді, вважала її не обґрунтованою. Пояснила, що розгляд клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не відбувся, а отже жодних прав обвинуваченого не відбулось.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 вказав, що суддею були порушені права захисника та обвинуваченого на захист та відповідно на справедливий суд. Так, не було дотримано строку вручення клопотання про продовження строку запобіжного заходу. Таким чином суддя ОСОБА_6 виявив особисту упередженість щодо ОСОБА_4 .. Адвокат посилався на корелятивну практику ЄСПЛ.
ОСОБА_4 наполягав на задоволенні заяви про відвід судді.
Вислухавши учасників справи, дослідивши заяву про відвід з викладеними мотивами, суд дійшов до наступного.
Підстави відводу судді передбачені ст. 75 КПК України, зокрема за п.3, п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
У своїй заяві про відвід та в судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_5 посилається на підставу, передбачену п.4 ч.1ст. 75 КПК України, яка визначає, що суддя не може брати участь у розгляді кримінального провадження за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або наявності інших обставин, які викликають такі сумніви.
Разом з тим, на переконання суду, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, оскільки у заяві не надано достатнього обґрунтування, які б вказували на необ`єктивність судді та які б свідчили про його упередженість при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України
Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).
Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).
Доводи захисника викладені в заяві про відвід не містять будь-яких об`єктивних відомостей щодо можливої зацікавленості судді підчас здійснення судового розгляду кримінального провадження та не ставлять під сумнів його об`єктивність та неупередженість,не містять даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 що передбачені нормами КПК України.
Наведені доводи на думку суду є лише незгодою із прийнятими або такими, що можуть бути прийнятими (розгляд запобіжного заходу) процесуальними рішеннями та можуть бути підставами для оскарження судового рішення на наслідками розгляду відповідного клопотання, а тому заявлений відвід судді задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 під час розгляду кримінальної справи № 212/10772/19 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1