Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 січня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Катеринівська випранва колонія №46» щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні подання ДУ «Катеринівська виправна колонія №46» та спостережної комісії Сарненської РДА щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Мотивував своє рішення суд тим, що з наданої установою характеристики, не вбачається, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення чи довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та задовольнити подання ДУ «Катеринівської ВК №46» та спостережної комісії Сарненської РДА щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 .

На обґрунтовання цих вимог зазначив, що згідно цього подання, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягався, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, відвідує релігійні та просвітницькі заходи тощо.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, дослідивши матеріали судової справи та матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений 21.03.2016 Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі, а підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 15.04.2015 по 21.03.2016.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 13.06.2016 вказаний вирок Рівненського міського суду Рівненської області змінено постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.04.2015 по 13.06.2016.

Початок строку відбуття покарання 19.04.2015.

Кінець строку відбуття покарання 23.02.2021.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у Державній установі «Катеринівська виправна колонія №46», куди прибув 13.07.2016.

Відповідно до припису п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Отже, враховуючи наведене, дата можливого настання умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 23.10.2018.

За даними наданої адміністрацією установи характеристики, ОСОБА_5 під час перебування у ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» порушень не допускав, заходи заохочення до нього не застосовувались. При цьому він зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебуває. На виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з досягненням пенсійного віку. Дотримується правомірних відносин з персоналом установи, у взаємовідносинах з іншими засудженим не конфліктний, регулярно відвідує заходи виховного характеру, релігійні та просвітницькі заходи, відвідує бібліотеку.

Водночас, згідно ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

У відповідності до ч.2 вказаної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, згідно роз`яснень, які містить п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2 умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Колегія суддів звертає увагу, що висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Разом з тим, як було встановлено колегією суддів, рішеннями адміністративної комісії Катеринівської виправної колонії від 31.08.2016, 13.08.2017, 31.10.2018 засудженого ОСОБА_5 було визнано таким, що не став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст.ст.100,101 КВК України, ст.81, ст.81 КК України відповідно.

З огляду на викладене, колегія суддів, врахувавши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням обставини даного судового провадження, приходить до переконання про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення Гомзи ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.81 КК України, та, відповідно, задоволення апеляційних вимог сторони захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні подання ДУ «Катеринівська виправна колонія №46» щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3