УХВАЛА
іменем України
03 лютого 2021 рокуСправа №451/904/20
Провадження № 1-кп/451/137/21

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 451/904/20

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження № 0000058 від 08.03.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акту - ОСОБА_3 07.03.2020, близько 20:00 год. перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , умисно наніс декілька ударів руками по голові своїй дружині потерпілій ОСОБА_6 , спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді гематоми на обличчі зліва, навколо орбітальної гематоми зліва з крововиливом в сполучну оболонку лівого ока, а також закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, що за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я..

Крім того, ОСОБА_3 - 07.03.2020, близько 20:00 год. перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 взяв у руки розкладний ніж яким наніс декілька ударів по різних ділянках тіла своєї дружини потерпілої ОСОБА_6 , спричинивши колоті рани рук, ніг, спини без проникнення в грудну та черевну порожнину, що за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №10/20 від 20.03.2020 - спричинені потерпілій вищезазначені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

03.02.2021 року потерпіла через канцелярію суду подала заяву про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК України, зазначивши, вони помирилися, претензій до ОСОБА_3 не має. В підготовчому судовому засіданні потерпіла заяву підтримала та просила її задовольнити.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримав заяву потерпілої і також подав суду заяву про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття щодо нього кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою. При цьому ОСОБА_3 пояснив, що розуміє, що вказана обставина не є реабілітуючою. ОСОБА_3 пояснив суду, що суть обвинувачення йому зрозуміле, він визнає свою вину у повному обсязі, підтвердив факт примирення з потерпілою.

Захисник підтримав заяву потерпілої та заяву обвинуваченого, просив задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяв потерпілої та обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілою, оскільки обвинувачений вперше вчинив кримінальний проступок, вину свою визнав у повному обсязі.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Розглядаючи заяви про закриття справи на підставі ст. 46 КК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Під вчиненням кримінального правопорушення вперше у ст. 46 КК України розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, про що на практиці свідчить відсутність: у особи непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинене кримінальне правопорушення; кримінальної справи, порушеної у зв`язку із вчиненням особою будь-якого кримінального правопорушення. Особою, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але: була виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням; була правомірно звільнена від кримінальної відповідальності; була реабілітована; була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання; відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунена законом (відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.88 КК України особа визнається такою, що не має судимості).

Крім того, відповідно до роз`яснень п. 18постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», згідно зі ст. ст.45-48, ч.1 ст.97 КК України однією з умов передбачених ними різновидів звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою злочину відповідного ступеня тяжкості вперше. Тому особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи незняту судимість за попередній, у тому числі і необережний злочин, звільняти від кримінальної відповідальності на підставі цих статей не можна.

Як вбачається із заяви потерпілої, а також заяви обвинуваченого, які в підготовчому судовому засіданні підтвердили, що обвинувачений помирився з потерпілою, жодних матеріальних претензій, потерпіла до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє наслідки закриття щодо нього кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Враховуючи вказані обставини, особу обвинуваченого, який вперше вчинив кримінальний проступок, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, а також те, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України статтею 12 КК України віднесено до кримінальних проступків, суд вважає, що його можливо звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Таким чином, заяви потерпілої та обвинуваченого підлягають задоволенню.

Питання речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішуватимуться в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження слід вирішити відповідно до статті 174 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі ст. 44, 46 КК України, керуючись ст.ст. 284, 286, 314, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Заяву потерпілої ОСОБА_6 та заяву обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Речовий доказ складний ніж та одяг із слідами РБК, який згідно постанови про визнання речовим доказом від 08.03.2020 року визнані речовими доказами, знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ( квитанція № 835) повернути потерпілій.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 13.03.2020 року ( справа № 451/904/20) - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий-суддяОСОБА_1