справа № 208/8691/20
№ провадження 1-кс/208/2212/20
УХВАЛА
Іменем України

18 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянув матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та постанову слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 21.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001321 від 11.12.2020 року за ч. 1 ст. 382 КК України, -

встановив:

18.12.2020 року заявник ОСОБА_2 шляхом надсилання відсканованих документів на електронну адресу суду звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з означеною скаргою, згідно якої, прохає визнати протиправною бездіяльність слідчого у виді відмови визнати його потерпілим, скасувати постанову слідчого ОСОБА_3 від 21.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001321 від 11.12.2020 року за ч. 1 ст. 382 КК України і відмову у визнанні його потерпілим, зобов`язати поновити провадження та визнати заявника потерпілим.

Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 КПК України за скаргою, встановив, що матеріали скарги не містять підпису особи, яка її подала. Наявне у скарзі відскановане зображення підпису не можна вважати достовірним підтвердженням волевиявлення заявника щодо подання процесуального документу, крім того, заявник не скористався програмними засобами підсистеми «Електронний суд» для подання до суду процесуальних документів в електронній формі.

На виконання рішення Ради суддів України № 17 від 02.03.2018 року, яким було викладено в новій редакції Положення про автоматизовану систему документообігу суду, рішення Ради суддів України № 16 від 12.04.2018 року, наказу ДСА України від 22.12.2018 року № 628 «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» у місцевих та апеляційних судах розпочалась експлуатація підсистеми «Електронний суд» в тестовому режимі.

Підсистема «Електронний суд» забезпечує обмін процесуальними документами (надсилання та отримання документів) в електронному вигляді органами та установами правосуддя, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу.

Починаючи з дати прийняття наказу, суди керуються вимогами розділу XI «Підсистема електронного суду» Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.03.2018 року № 17 зі змінами).

Таким чином, для подання процесуальних документів в електронній формі необхідно пройти передбачений підсистемою порядок реєстрації електронної адреси (Електронного кабінету) з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Державною судовою адміністрацією України листом від 10 січня 2019 року № 15-560/19 було роз`яснено, що інформація про учасника судового процесу формується з даних, що зазначені в електронному цифровому підписі.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду № 640/1374/19 від 10 вересня 2019 року, № 520/20958/18 від 22 серпня 2019 року, № 2340/4648/18 від 06 серпня 2019 року.

Отже, електронні документи можуть бути подані користувачем до суду після реєстрації його в підсистемі, чого заявником ОСОБА_2 зроблено не було.

Ч. 2 ст. 304 КПК України не передбачено підстави повернення скарги у зв`язку з відсутністю підпису скаржника.

Ч. 5, 6 ст. 9 КПК України вказано, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

П. 15, 19 ч. 1 ст. 7 КПК України передбачені такі загальні засади кримінального провадження, як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та диспозитивність.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на викладені положення кримінального процесуального закону, загальні засади кримінального провадження, враховуючи те, що неможливо пересвідчитись, чи дійсно мало місце волевиявлення особи щодо подання скарги, чи дійсно вона подана саме особою, зазначеній у скарзі, те, що за змістом принципів змагальності та диспозитивності, згідно з якими сторона в процесі вільно розпоряджається своїми матеріальними та процесуальними правами, зокрема щодо того, подавати скаргу чи ні та самостійно обстоювати перед судом її доводи, прийнятність її форми та законність змісту, того факту, що інші процесуальні закони, що регулюють як публічні, так і приватні процесуальні правовідносини містять обов`язкову вимогу щодо підпису особи, яка подає документ по суті справи, слідчий суддя вважає за необхідне повернути матеріали скарги скаржнику, роз`яснивши йому положення ч. 7 ст. 304 КПК України - повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею також враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, повернення слідчим суддею скарги з підстави відсутності підпису скаржника не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. Керуючись ст. 7, 9, 22, 26, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та постанову слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 21.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001321 від 11.12.2020 року за ч. 1 ст. 382 КК України повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1