Справа № 535/1193/20
Провадження № 1-кп/535/20/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за № 0000272 від 08 грудня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, розлученого, на утриманні маючого двох малолітніх дітей, раніше не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України;

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», у період часу з 31.08.2020 року по 07.12.2020 року за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв відносно співмешканки ОСОБА_5 акти психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Так, 31.08.2020 року близько 15 години та повторно 01.09.2020 року близько 18 години обвинувачений ОСОБА_6 , за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , що виразилося у висловлюванні нецензурною лайкою в адресу останньої.

У подальшому, продовжуючи свої протиправні системні дії, 12.09.2020 року, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , повторно вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , що виразилося у висловлюванні нецензурною лайкою в адресу останньої.

Постановами Котелевського районного суду Полтавської області від 11.09.2020 року та 14.09.2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення психологічного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 та накладено стягнення у виді громадських робіт.

Продовжуючи свої злочинні та системні дії, 07.12.2020 року близько

15 години 40 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , що виразилося в завданні морального, психологічного болю, приниженні честі та гідності, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

У судовому засіданні після роз`яснення головуючим суті обвинувачення ОСОБА_6 зазначив суду, що йому зрозуміло суть обвинувачення, він визнає себе винним повністю та виявив бажання давати суду показання.
Під час системного допиту в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_6 в свої поясненнях суду свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (нетяжкому злочину) визнав повністю, підтвердивши фактичний виклад обставин зазначених в обвинувальному акті, щодо часу, місця вчинення лайок відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , які супроводжувалися нецензурними висловлюваннями. Пояснив суду, що все відбувалося по вині вживання ним спиртних напоїв та життєвих обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив суду, що вину визнає повністю, щиро розкаюється в скоєному, шкодує про вчинене, запевняв суд, що більше не буде вчиняти сварки та психологічне насильство відносно своєї співмешканки.

Допитана під час судового слідства потерпіла ОСОБА_5 , підтвердила вчинення ОСОБА_6 психологічного насильства відносно неї. Пояснивши суду, що фактично всі сварки відбувалися коли її співмешканець перебував в стані алкогольного сп`яніння. Зазначивши суду, що в теперішній час сварки припинилися, по мірі покаранню згідна з прокурором та покладається на розсуд суду.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільними дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_6 , та потерпіла ОСОБА_5 вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції. При цьому судом було роз`яснено всім учасникам процесу, зокрема прокурору потерпілій та обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судовий розгляд кримінального провадження було проведено відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

Суд системно допитавши обвинуваченого та потерпілу проаналізувавши норми кримінального закону, вважає, що винуватість ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (нетяжкого злочину) за встановлених вище у вироку обставин, які також підтверджуються показаннями наданими самим обвинуваченим, що є процесуальним джерелом доказів, і знайшли своє підтвердження безпосередньо у судовому засіданні.

Суд зазначає, що згідно пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» визначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 винний в скоєнні кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), за вище вказаних обставин, а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 , і кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), особу винного обумовлену тим, що він має на утриманні двох малолітніх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (нетяжкому злочині), наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

З урахуванням пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого, позицію публічного обвинувача та потерпілої, суд вважає за можливе і справедливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт на певний строк не в максимальних межах, передбачених санкцією ст. 126-1 КК України. Так-як на думку суду, максимальна межа громадських робіт, передбачена санкцією ст. 126-1 КК України буде карою, а не покаранням за вчинення конкретного нетяжкого злочину. Перешкод відповідно до вимог змісту ст. 56 КК України для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 , даного виду покарання, як громадські роботи на час винесення вироку судом не виявлено.

Крім цього суд виходить з того, що правосуддя в Україні має здійснюватися на засадах принципів справедливості та індивідуалізації.
Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (нетяжкому злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_6 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-

У Х В А Л И В:

Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання: за ст. 126-1 КК України у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
Надані прокурором матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого залишити на зберіганні при обвинувальному акті в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Полтавського Апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору вирок вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити, обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1