Провадження № 1-в/679/48/2020
Справа № 679/2315/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої

прокурора ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Нетішинського міського суду Хмельницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, просив задовольнити та зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Прокурор ОСОБА_2 заперечила проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII викладено у редакції ч. 5 ст. 72 КК України, зокрема, зазначено, що строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, зараховується судом із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до Прикінцевих положень цього Закону його положення застосовуються до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

21.06.2017 року набрав чинності Закон України від 18.05.2017 року № 2046-VIII, яким скасовано норму про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Однак дія Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року поширюється на осіб, які вчинили злочинні діяння до набрання Законом № 2046-VIII від 18.05.2017 року, така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 663/537/17.

Судом встановлено, що вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 березня 2020 року, ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст. 71 КК України приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.12.2014 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 18.04.2019 року.

Вироком Хмельницького апеляційного суду від 11 листопада 2020 року постановлено новий вирок, яким ОСОБА_3 призначено покарання: за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст. 71 КК України приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.12.2014 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень ст.72 КК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року, № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року частину 5 статті 72 КК України змінено: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

За приписами ч. 2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Водночас, ч. 2 ст.4 КК України встановлює, що застосуванню підлягає не будь-який закон про кримінальну відповідальність, який діяв на момент вчинення діяння, а лише той, що визначає «злочинність», «караність» та «інші кримінально-правові наслідки діяння». «Попереднє ув`язнення» та «зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» не тотожні поняття.

Норма ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Ця норма за своєю суттю та цілями не виконує функцію вирішення процесуальних питань, а є складовою частиною інституту призначення покарання, який, у свою чергу, є одним з кримінально-правових інститутів, передбачених у розділі ХІ Загальної частини КК України.

Зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст.5 КК України (поліпшує або погіршує його);

Закон №838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Закон №2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Зазначені висновки викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17).

Проте, ОСОБА_3 вчинив злочини у 2015, 2018 та 2019 роках, за які його було засуджено вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13.03.2020 року, який скасовано вироком Хмельницького апеляційного суду від 11.11.2020 року та фактично затриманий й взятий під варту 18.04.2019 року, а тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), а саме: з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

З огляду наведеного, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки дія Закону № 838-VIII не поширюється на останнього, а тому підстав для зарахування засудженому ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не має.

Керуючись ст.537,539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суду Хмельницької області.

Суддя ОСОБА_1