Єдиний унікальний номер 205/9756/20
Провадження №1-в/205/9/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_3 про визнання кримінальної справи незакінченою, звільнення його від покарання, призначеного вироком Дніпропетровського апеляційного суду від 19 березня 2002 року у виді довічного позбавлення волі або заміни покарання більш м`яким, визнання неправомірним утримання його під вартою та позбавлення свободи посадовими особами Дніпропетровського слідчого ізолятора № 3 та Дніпропетровської виправної колонії № 89, звільнення його з-під варти, визнання недостовірними та недійсними копії вироків, -

за участю

прокурора - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває заява засудженого ОСОБА_3 про визнання кримінальної справи незакінченою, звільнення його від покарання, призначеного вироком Дніпропетровського апеляційного суду від 19 березня 2002 року у виді довічного позбавлення волі або заміни покарання більш м`яким, визнання неправомірним утримання його під вартою та позбавлення свободи посадовими особами Дніпропетровського слідчого ізолятора № 3 та Дніпропетровської виправної колонії № 89, звільнення його з-під варти, визнання недостовірними та недійсними копії вироків.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 подану ним заяву підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_3 , посилаючись на її необґрунтованість та законність вироку відносно останнього.

Суд, вислухавши пояснення засудженого та думку прокурора, приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2002 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст.187, ч.3 ст.142, ч.2 ст.17, п.п. а,і ст.93, п.п. а,г,ж,з,і ст.93 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Згідно матеріалів особової справи 18.04.2002 копія вказаного вироку надіслана Апеляційним судом Дніпропетровської області начальнику слідчого ізолятора №3 м. Дніпропетровська для виконання.

Ухвалою судової палати Верховного Суду України з кримінальних справ від 21.10.2003 вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2002 року залишено без змін. Згідно матеріалів особової справи 13.01.2004 року копія ухвали надіслана Верховним Судом України для виконання до слідчого ізолятора №3 м. Дніпропетровська.

Відповідно до ст.4 Кримінально-виконавчого кодексу України підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію та акт помилування.

Згідно зі ст.4 Виправно-трудового кодексу України (від 23.12.1970 № 3325-VII), який діяв на час засудження ОСОБА_3 , підставою відбування кримінального покарання і застосування до засуджених заходів виправно-трудового впливу є тільки вирок суду, який набрав законної сили.

Згідно зі ст.20 Виправно-трудового кодексу України (від 23.12.1970 № 3325-VII) особи, засуджені до позбавлення волі, направляються до виправно-трудових установ для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня звернення його до виконання.

Згідно зі ст. 401 КПК України (1960) вирок місцевого суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій, а вирок апеляційного суду - після закінчення строку на подання касаційної скарги, якщо його не було оскаржено. У разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Обвинувальний вирок виконується після набрання ним законної сили.

Відповідно до ст. 402 КПК України (1960) ухвали і постанови апеляційної і касаційної інстанцій набирають законної сили негайно після їх оголошення, крім випадків, передбачених зазначеним Кодексом.

У відповідності до ст. 403 КПК України (1960) вирок, ухвала і постанова суду, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх державних і громадських підприємств, установ і організацій, посадових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виходячи із вказаних норм законодавства, яке діяло на час засудження ОСОБА_3 , обвинувальний вирок відносно останнього виконується з 21.10.2003 року, тобто з моменту набрання законної сили вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2002 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав у Державної Установи «Дніпровська виправна колонія №89» для застосування до ОСОБА_3 кримінального покарання у вигляді довічного позбавлення волі за вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2002 року, який набрав законної сили, у зв`язку з чим заява останнього про визнання кримінальної справи незакінченою, звільнення його від покарання, призначеного вироком Дніпропетровського апеляційного суду від 19 березня 2002 року у виді довічного позбавлення волі тощо, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 372, 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про визнання кримінальної справи незакінченою, звільнення його від покарання, призначеного вироком Дніпропетровського апеляційного суду від 19 березня 2002 року у виді довічного позбавлення волі або заміни покарання більш м`яким, визнання неправомірним утримання його під вартою та позбавлення свободи посадовими особами Дніпропетровського слідчого ізолятора № 3 та Дніпропетровської виправної колонії № 89, звільнення його з-під варти, визнання недостовірними та недійсними копії вироків - відмовити.

На ухвалу можуть бути подані апеляції до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1