Справа № 385/340/20
Провадження № 1-кп/390/124/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" січня 2021 р. Колегія суддів Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький кримінальне провадження №0000020 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, до затримання працював у КП «Гайворонський комунальник», з вищою технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.11 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
На розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, п.11 ч.2 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів, яке обґрунтоване тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, відсутністю у останнього стійких соціальних зв`язків, а також тим, що, перебуваючи на волі, обвинувачений зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ухилятися від відповідальності, незаконно впливати на свідків, потерпілу, експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та є підставою для продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечила проти задоволення клопотання прокурора та у свою чергу заявила клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому просить змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який домашній арешт із забороною залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 у нічний час з 22.00 до 06.00 год. наступного дня. Клопотання обґрунтовано тим, що її підзахисний тримається під вартою з 14.02.2020 року. В подальшому під час продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор в клопотаннях щодо його продовження посилався на одні і ті ж підстави без надання жодних доказів існування ризиків. Натомість, на думку захисника існують докази та обставини, що спростовують існування ризиків, передбачених п.1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, у ОСОБА_6 наявні міцні соціальні та побутові зв`язки (має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матір пенсіонерку, постійне місце роботи), він має бездоганну репутацію (виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, є учасником громадської організації, не має судимостей), що є переконливим свідченням того, що ОСОБА_6 , не визнаючи своєї вини та маючи намір довести у суді свою невинуватість, буде належним чином виконувати відповідні процесуальні обов`язки і можливість його переховування від суду виключається. Обвинувачення особи у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для її тримання під вартою в період розслідування та судового слідства. Потреба позбавлення волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Припущення наявності ризику можливого впливу ОСОБА_6 на потерпілу, свідків та експертів, так само і можливість у ОСОБА_6 перешкоджати кримінальному провадженню не підтверджене жодними доказами. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому обвинувачується її підзахисний, спростовується тим, що він не судимий, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався. Доказів наявності у ОСОБА_6 соціальних зв`язків з кримінальними правопорушниками та його схильності до девіантної поведінки прокурором не надано. Крім того, заявлене клопотання захисник обґрунтовує незадовільним станом здоров`я ОСОБА_6 , оскільки він має хронічні захворювання, а фармакологічне лікування, що йому надається в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», не забезпечує проведення всіх необхідних медичних обстежень щодо подальшого лікування. Відсутність адекватної медичної допомоги завдасть непоправної шкоди здоров`ю та життю ОСОБА_6 , стане нелюдським поводженням з ним і таким, що принижує його честь і гідність. Враховуючи, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і його продовження не є виправданим, оскільки зазначені вище обставини не досліджувались судом, тому захисник обвинуваченого просить змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 на менш суворий домашній арешт в нічний час, що обумовлено бажанням ОСОБА_6 працевлаштуватись та погашати заборгованість по аліментам, яка виникла за останній час. Домашній арешт у нічний час з 22.00 до 06.00 год. захисник просить встановити за адресою місцезнаходження будинку, співвласником якого є мати обвинуваченого - ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 . Власники вказаного житла, проживають за іншою адресою, будинок пристосований для проживання. ОСОБА_9 подала нотаріально-посвідчену заяву про надання згоди на проживання за вищевказаною адресою ОСОБА_6 у разі обрання щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у заяві також надала доступ працівникам поліції для перевірки виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити та змінити йому запобіжний захід на менш суворий домашній арешт в нічний час, зобов`язався виконувати умови, покладені на нього судом.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_9 охарактеризувала обвинуваченого з позитивного боку, пояснила, що він дуже прив`язаний до дітей, відповідально ставиться до їх виховання і його позиція в цьому є незмінною. ОСОБА_6 не схильний до руйнування соціальних зв`язків і раптового припинення відносин з близькими. Після його затримання вона з ним майже не спілкується. Встановлення домашнього арешту ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , виключає вплив на неї з боку обвинуваченого, так як вона проживає за іншою адресою.

Прокурор та потерпіла заперечили проти задоволення клопотання захисника, наполягали на продовженні дії відносно обвинуваченого раніше обраного запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу щодо заявлених клопотань, зваживши їх доводи, дослідивши матеріали долучені до клопотання захисника, колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування обвинуваченому обрано найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою суду від 11.11.2020 року, строк дії якого закінчується 09.01.2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так в п.55 справи «Шалімов проти України» ЄСПЛ зазначено, що метою пункту 4 статті 5 Конвенції є захист права осіб, яких затримано і взято під варту, на судовий контроль законності застосованого до них заходу. Відповідний засіб юридичного захисту має бути доступним для затриманої особи під час її перебування під вартою і гарантувати їй невідкладний судовий контроль законності тримання її під вартою та, за відповідних обставин,- звільнення. Існування засобу юридичного захисту, якого вимагає пункт 4 статті 5 Конвенції, має бути достатньо визначеним як на практиці, так і в теорії, інакше такому засобу не вистачатиме доступності та ефективності, які вимагаються для цілей цього положення. Доступність засобу юридичного захисту означає, зокрема, що умови, які державні органи створили на власний розсуд, мають бути такими, щоб заявники могли реально скористатися цим засобом.

Згідно з ч.1 ст.201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

З документів, долучених захисником обвинуваченого до клопотання про зміну запобіжного заходу, долучила відповідні документів на підтвердження обставин, зазначених в клопотанні, а саме:

- відповідь ПрАТ «Фарлеп-Інвест» № 628/04-11 від 02.12.2020 року та характеристику, згідно яких ОСОБА_6 ж 01.01.2008 року по 04.07.2018 року працював на вказаному підприємстві та займав керівні посади, за час роботи характеризується виключно позитивно, жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності, неодноразово заохочувався;

- листи, складені працівниками ПрАТ «Фарлеп-Інвест», в яких вони характеризують ОСОБА_6 лише з позитивного боку;

- відповідь т.в.о.начальника відділу ювенальної превенції Управління превентивної діяльності ГУНП в м.Києві № 55-аз/125/19/06-2020 від 30.11.2020 року, в якій зазначено, що згідно обліків бази даних ГУНП в м.Києві в період з 04.07.2015 року по день надання відповіді відомостей щодо надходження звернень до поліції відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за виключенням звернень ОСОБА_8 , не надходило;

- заяви мешканців м.Гайворона, в яких вони характеризують ОСОБА_6 , як дбайливого батька, який піклується про свою дочку ОСОБА_10 , завжди приділяє їй достатньо уваги і виховання;

- заяву жителів м.Гайворона, в яких 26 осіб вказали, що ОСОБА_6 вони знають як сусіда, який з особливою увагою ставився до виховання доньки, він сприяв її всебічному розвитку, між ними склались теплі сімейні стосунки;

- довідку голови Громадської організації «Територія мрій» згідно якої ОСОБА_6 є активним членом цієї організації, прикладає максимум зусиль для розвитку творчих здібностей своєї дочки ОСОБА_10 , власним прикладом спонукає її до здобуття нових знань;

- аналіз результатів психодіагностичного обстеження ОСОБА_6 , наданого кандидатом психологічних наук Інституту психології імені Г.С. Костюка НАПП України, за підсумками якого, встановлено, що ОСОБА_6 відповідально ставиться до ролі батька, прагне брати безпосередню участь у житті і вихованні своїх дітей;

- акт обстеження житлових умов будинку АДРЕСА_3 , складений депутатом Гайворонської міської ради, згідно якого будинок пристосований для проживання, на даний час власники за вказаною адресою не проживають;

- ультразвукове дослідження № 604 від 05.02.2020 року, наданого ПП «ВЛАДА-МЕДІКА» згідно якого ОСОБА_6 має хронічний калькульозний холецистито-панкреотит, сечо-кам`яна хвороба обох нирок, рекомендовано лікування.

В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_9 , в якій вона надала свою згоду на постійну реєстрацію та проживання ОСОБА_6 в житловому будинку АДРЕСА_3 , в якому їй належить 1/2 частка у праві власності. Разом з тим надає згоду працівникам органів Національної поліції України здійснювати перевірку виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, у зв`язку з обранням запобіжного заходу, для чого надає цілодобовий доступ до вказаного житла.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурор клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що продовжують існувати, а саме: можливістю ОСОБА_6 переховуватись від суду та кримінальної відповідальності через можливе покарання, його можливістю впливати на потерпілу, свідків та експертів з метою зміни ними показань, зловживати своїми правами та обов`язками, чим вплине на прийняття рішення у розумні строки, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Захисник обвинуваченого у своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу посилається на відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, з огляду на що просить клопотання задовольнити та змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби. Виконання обов`язків домашнього арешту ОСОБА_6 просить покласти за адресою знаходження будинку, що належить його матері: АДРЕСА_3 , яка надала відповідну нотаріально посвідчену заяву.

Згідно п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та п.2 ч.1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор), але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5, ч.6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на доводи сторін кримінального провадження, з урахуванням особи обвинуваченого, який має хронічні захворювання, має постійне місце проживання, в якому проживав до затримання, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, позитивно оцінений психологом, має бездоганну репутацію, раніше не судимий, що свідчить про наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, що підтверджується документами поданими суду захисником, які достатньо переконливо свідчить про суттєве зниження ризику ухилення обвинуваченого від суду.

Крім того, на теперішній час досудове розслідування завершено. Свідки та потерпіла допитані та попереджувались про кримінальну відповідальність, в тому числі за надання завідомо неправдивих показань, показання вказаних учасників зафіксовані, тому колегія суддів вважає, настання ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України на теперішній час є меншим.

З урахуванням відсутності поданих суду доказів того, що обвинувачений, не утримуючись під вартою, буде ухилятися від суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжить злочинну діяльність, колегії суддів не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора, тому суд вважає, що обвинуваченому слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт, звільнивши його негайно з-під варти в залі суду.

Колегія суддів враховує той факт, що кримінальне правопорушення, вчинення якого ставиться в провину обвинуваченому, має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що знизились, проте не перестали існувати, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства,

З огляду на ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення балансу між правами і інтересами окремої особи (обвинуваченого) та суспільними інтересами (захист особи суспільства і держави), а також застосування належної правової процедури.

Отже, на даному етапі, обмеження прав особи, що має процесуальний статус обвинуваченого, обрання запобіжного заходу у виді цілодобового арешту буде сприяти досягненню дієвості кримінального провадження, і не становить надмірного втручання у права і свободи обвинуваченого, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження. Колегія суддів виходить з того, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, не становить непропорційного порушення прав людини, а отже таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Таким чином, дотримуючись принципів, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності обставин, суд вважає доцільним застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження цілком спроможний на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 331, 376 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт на строк 60 діб, з 10.00 год. 06.01.2021 року до 10.00 год. 06.03.2021 року.
Обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити негайно з-під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 10.00 год. 06.03.2021 року наступні обов`язки:
- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками, експертами у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, в якому він проживає, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити Відділенню поліції № 1 (м.Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Строк дії ухвали визначити до 10.00 год. 06.03.2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, направити до Відділення поліції № 1 (м.Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, а також до Кіровоградської обласної прокуратури.

По справі оголосити перерву до 12.00 год. 08.02.2021 року.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 11.01.2021 року.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2