УХВАЛА

23 листопада 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області із клопотанням про скасування арешту накладеного на майно постановою старшого слідчого прокуратури м. Рівне від 13.01.2011 року у кримінальній справі №51/32/10, а саме на транспортні засоби Renault Logan 90K (номер двигуна НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ); Iveco Cargo (номер двигуна НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ); МАЗ 5337 (номер двигуна НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ).

В обґрунтування клопотання зазначає, що 04.11.2020 р. ОСОБА_4 дізнався від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області з листа №31/17/5641-554з від 04.11.2020 р. про те, що на рухоме майно ОСОБА_4 , згідно постанови старшого слідчого прокуратури м. Рівне юриста 2 класу ОСОБА_5 від 13.01.2011 р. в межах кримінальної справи №51/322-10, накладений арешт.

Зазначений арешт наразі є діючим та перешкоджає ОСОБА_4 розпоряджатися наявним у нього транспортними засобами, а саме: RENAULT LOGAN 90K (номер двигуна НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ), IVECO CARGO (номер двигуна НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ), МАЗ 5337 (номер двигуна НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ).

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, та задоволити з підстав викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_6 подала заяву про проведення розгляду клопотання без її участі, щодо задоволення клопотання не заперчує, оскільки постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.09.2011 ОСОБА_4 було звільнено від відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а питання щодо скасування арешту на його майно не вирішено.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Із урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Судом встановлено, що постановою старшого слідчого прокуратури м. Рівне від 13.01.2011 року у рамках кримінальної справи №51/32/10 було накладено арешт на транспортні засоби Renault Logan 90K (номер двигуна НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ); Iveco Cargo (номер двигуна НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ); МАЗ 5337 (номер двигуна НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ). Однак при закритті провадження у кримінальній справі 23.09.2011, питання про скасування арешту на вищевказане майно не вирішено.

Статтею 321 ЦПК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обовязків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку що клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення, так як у його накладенні відпала потреба.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 107, 171, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту на майно задоволити.

Скасувати арешт, накладений згідно постанови старшого слідчого прокуратури м. Рівне юриста 2 класу ОСОБА_5 від 13.01.2011 р. в межах кримінальної справи №51/322-10, на транспортні засоби, а саме:

-RENAULT LOGAN 90K (номер двигуна НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ),

-IVECO CARGO (номер двигуна НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ),

-МАЗ 5337 (номер двигуна НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ) та повернути їх безоплатно власнику ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити в Територіальний сервісний центр МВС в Рівненській області №5641 (м. Рівне, вул. Макарова, 21) для виконання.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1