Справа №766/5467/17
н/п 1-кп/766/1632/20
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу

29.07.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегіально у складі суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

захисників: ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13

від час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000077 від 15.04.2016 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в:
У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області з 09.07.2020 р. (колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ) перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 (ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2020 р. продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком до 18.08.2020 р.) та відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2020 р. продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту» строком до 18.08.2020 р.)

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, а тому на обговорення учасників судового засідання судом поставлено питання доцільності продовження строку тримання ОСОБА_14 під вартою, оскільки даний строк спливає 12.07.2020 р., проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин завершити не можливо.

Оскільки вирішення питання судом щодо обрання запобіжного відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, то відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк перебування особи під домашнім арештом може бути продовжений лише за клопотанням прокурора.

Так, Прокурор під час судового розгляду звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вигляді «домашнього арешту» пославшись на ту обставину, що останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за умови відсутності запобіжного заходу матимуть можливість ухилитись від суду та можливість впливати на свідків, що стане перешкодою для судового розгляду. При вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою зазначила, що до моменту обрання запобіжного заходу відбував покарання у ПВК №90, постійного місця проживання в м. Херсоні не має, як і відсутні відомості про міцні соціальні зв`язки. затримання останній не мав законних джерел доходу, один зі злочинів у вчиненні якого
Захисник ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечили проти продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , зазначивши, що останній тривалий час перебуває в умовах ізоляції, крім того має постійне місце проживання в м. Херсоні, жодних причин ухилятись від суду не має. Крім того, з огляду на вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, які діяли до 21.06.2017 р. ОСОБА_7 фактично відбув 7 років позбавлення волі. Просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_12 заперечили проти клопотання Прокурора. Вважають, що тривале застосування щодо них запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту» нічим не обґрунтовано. Жодної мети ухилитись від суду вони не мають, тому просили змінити останній на інший більш м`який, передбачений КПК України.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченим кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_7 під вартою, а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під домашнім арештом, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за санкцією яких можливе призначення покарання у вигляді «позбавлення волі» строком до 12 років, вчинене в складі організованої групи.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішення питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі підтвердження обставин встановлених органом досудового розслідування; відсутність ґрунтовних відомостей про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, з огляду на відсутність зареєстрованого або постійного місця проживання на території м. Херсона; відомості, що характеризують особу ОСОБА_7 , якому інкриміновані протиправні дії були вчиненні під час відбування покарання за іншим злочином, пов`язаним з посяганням на право власності; судом також враховуються вік та стан здоров`я, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення; крім того судовий розгляд не завершено по об`єктивних причинах.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам його можливого впливу на потерпілу та свідків, з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Обставини, на які посилається як ОСОБА_7 , так і захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку «домашнього арешту» щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинувачених переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також суд враховує у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинувачених; вчинення злочину в складі організованої групи, що у разі зміни запобіжного заходу може стати підставою для вчинення інших протиправних дій за попередньою змовою між собою; крім того судом також враховуються відомості, що характеризують особи ОСОБА_6 ТА ОСОБА_8 , а тому враховуючи позицію сторін кримінального провадження підстав для зміни або скасування раніше обраного запобіжного колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ними процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу щодо кожного строком на 60 діб (до 27 вересня 2020 р.)

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» відносно ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Феодосія, АР Крим), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України, на 60 днів до «27» вересня 2020 р. включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту» відносно ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України, на 60 днів до «27» вересня 2020 р. включно, що є не більше, ніж два місяці з дати прийняття попередньої ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_1 , у період доби з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покласти на ОСОБА_6 наступні процесуальні обов`язки: 1) прибувати до суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із м. Херсона без дозволу суду;

3) повідомляти суд та орган внутрішніх справ за місцем проживання про зміну місця проживання та роботи;

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту» відносно ОСОБА_8 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Білозерка, Херсонської області), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України, на 60 днів до «27» вересня 2020 р. включно, що є не більше, ніж два місяці з дати прийняття попередньої ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_8 залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_2 , у період доби з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покласти на ОСОБА_8 наступні процесуальні обов`язки:

1) прибувати до суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із смт. Білозерка Херсонської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд та орган внутрішніх справ за місцем проживання про зміну місця проживання та роботи;

Роз`яснити ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , що працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за їх поведінкою мають право з`являтись в їх житло, вимагати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Покладені обов`язки довести до відома обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під розпис та роз`яснити, що в разі їх невиконання до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на них може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» для виконання в частині тримання під вартою ОСОБА_7 .

Копію ухвали направити начальнику Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області для виконання в частині домашнього арешту ОСОБА_6 .

Копію ухвали направити начальнику Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області для виконання в частині домашнього арешту ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена в частині вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3