ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3021/20

01 грудня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, м. Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000760 від 09 липня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Красилів, Красилівського району, Хмельницької області, громадянин України, українець, із середньо спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом осіб сержатського складу, старшина 8-ої артилерійської батареї 3-го артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , сержант, не судимого, не одруженого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, -

за участю сторін та учасників кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб сержантського складу та проходячи військову службу на посаді старшини 8-ої артилерійської батареї 3-го артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. 11,16,127,128, 29,130,199,216,217 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2,24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 13 травня 2020 року близько 08 год. 00 хв. без будь - яких поважних причин, з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив місце служби - місце табірного збору військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та відправився проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби.

Дані дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 408 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи.

Суд, з`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядок їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 зазначеними вище діями вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.408 КК України, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.408 Кримінального кодексу України, кваліфікується як тяжкий злочин.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 , обставини суд враховує щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину. Відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 , характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Санкція ч.3ст.408 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про доцільність призначення покарання у вигляді позбавлення волі, однак вважає можливим виправлення ОСОБА_3 , без реального позбавлення волі, але в умовах нагляду за ним та звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов відсутній. Запобіжний захід відсутній. Судові витрати відсутні. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.374,376,395 КПК України, 75-76 КК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.408 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі і застосувавши ст.75, 76 КК України, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням - встановивши йому іспитовий строк терміном в 3 (три) роки, з покладенням на нього обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законний сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1