29.01.2021 Справа № 756/1158/21
Справа № 756/1158/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2021 слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_5 від 18.01.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001144 від 14.02.2020,

в с т а н о в и в:
27.01.2021 до провадження слідчого судді ОСОБА_1 , надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 від 18.01.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001144.

Так, у своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає про те, що вказана постанова слідчого є незаконною, а тому просить її скасувати та зобов`язати уповноваженого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0001144 від 14.02.2020, вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином. При цьому подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримує та просить задовольнити.

Уповноважена особа Оболонського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0001144 в судове засідання не з`явилася, про розгляд скарги повідомлялася належним чином. Слідчий ОСОБА_5 подав до суду заяву, де заперечив проти задоволення скарги, та просив розгляд справи провести за його відсутності. Разом із тим, надав слідчому судді матеріали кримінального провадження №0001144 від 14.02.2020 для дослідження.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, що не з`явилися, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, матеріали кримінального провадження №0001144, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в межах заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Положеннями ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Однак, як вбачається з постанови про відмову у визнанні потерпілим від 18.01.2021, слідчий при прийнятті такого рішення вказаних вимог недотримав, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001144, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння автомобілем марки «Porshe» моделі «Macan» (д.н.з. НОМЕР_1 ), який на праві власності належить ОСОБА_6 .

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 від 18.01.2021 було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про залучення як потерпілого до кримінального провадження №0001144.

Аргументуючи своє рішення, слідчий вказав, що долучені до заяви ОСОБА_4 додатки (платіжні доручення), не свідчать про те, що він є особою, якій спричинено будь-яку шкоду відповідно до ст. 55 КПК України, оскільки слідчим було встановлено, що фактичне придбання транспортного засобу (автомобіля марки «Porshe» моделі «Macan»), здійснювала ОСОБА_6 , що також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , де остання вказана як власник автомобіля марки «Porshe» моделі «Macan», та яку й було визнано потерпілою в межах даного кримінального провадження.

Натомість, відповідно до частин 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з фабули кримінального провадження, а також із мотивувальної частини оскаржуваної постанови слідчого, кримінальне правопорушення полягає у незаконному заволодінні невстановленими особами автомобілем марки «Porshe» моделі «Macan» (д.н.з. НОМЕР_1 ), який на праві власності належить ОСОБА_6 .

У поданій слідчому заяві від 12.01.2021 року ОСОБА_4 зазначено, що предмет кримінального правопорушення, а саме автомобіль марки «Porshe» моделі «Macan» був придбаний ним за особисті кошти, на підтвердження чого ОСОБА_4 долучив до заяви три платіжних доручення.

Однак, слідчим належним чином не перевірено та не спростовано в постанові від 18.01.2021 вказані ОСОБА_4 обставини придбання транспортного засобу, автомобіля марки «Porshe» моделі «Macan», за кошти, належні саме ОСОБА_4 , що свідчить про передчасність висновків слідчого.

За таких обставин, в силу принципу змагальності сторін, органом досудового розслідування не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку про законність та вмотивованість рішення слідчого, а відтак приходжу до висновку, про необхідність скасування постанови слідчого від 18.01.2021, як такої що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 55 КПК України, а питання щодо залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження №0001144 як потерпілого підлягає повторному розгляду з урахуванням вищевикладеного.

Що стосується вимог особи, яка подала скаргу, в частині зобов`язання слідчого вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, то слід відмітити, що слідчий суддя при розгляді скарг в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування наділений правом зобов`язати слідчого, дізнавача чи прокурора, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання (заяву, скаргу), проте рішення по суті приймає слідчий (дізнавач, прокурор) самостійно.

Порядок залучення до кримінального провадженні потерпілого чітко визначений § 4 КПК України «Потерпілий і його представник».

Особа, що звернулась зі скаргою, вимогою про зобов`язання слідчого вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого фактично просить слідчого суддю самостійно прийняти відповідне процесуальне рішення про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого до кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України прокурор, слідчий чи дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, внаслідок чого слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Виходячи з того, що залучення особи у якості потерпілого на стадії досудового розслідування є виключно дискреційними повноваженнями слідчого, дізнавача, прокурора у кримінальному провадженні, який в межах наданих їм повноважень на власний розсуд визначають достатність підстав для прийняття такого рішення, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги, заявлені у скарзі, є передчасними та такими, що знаходяться поза межами компетенції слідчого судді, з огляду на що вимоги скарги в цій частині задоволенню не підлягають, а скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 9, 22, 26, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 від 18.01.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001144 від 14.02.2020 та зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілого.

В іншій частині вимоги скарги залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1