У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0001533 за апеляційною скаргою законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 червня 2020 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, учня 9-го класу Вознесенської ЗОШ №10, не одруженого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
законний представник обвинуваченого ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі законний представник просить вирок суду скасувати. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України і призначено йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі; за ч.2 ст.289 КК України - з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.

Ухвалено на підставі ч.4 ст.70 КК України даний вирок та вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2019 року, яким ОСОБА_5 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75,104 КК України, ОСОБА_5 був звільнений від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік, виконувати самостійно. Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_5 , в строк відбуття покарання, строк тримання його під вартою з 6 листопада 2019 року по 15 червня 2020 року включно.

Цим же вироком, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 104 КК України ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання звільнено, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 завдані йому матеріальні шкоду в сумі 19 133 (дев`ятнадцять тисяч сто тридцять три) грн. 35 грн. та моральну шкоду в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 завдані їй матеріальні шкоду в сумі 2 821 грн. (дві тисячі вісімсот двадцять одну) грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 завдану їй моральну шкоду в 1000 (одна тисяча)грн. Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 завдану їй моральну шкоду в 1000 (одна тисяча)грн. Стягнуто з законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 судові витрати на користь держави в сумі 5 556 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) гривень 96 коп. за проведення судової експертизи. Вирішено питання щодо речових доказів.

Короткий зміст заперечень на апеляційну скаргу.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , а оскаржуваний вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі законний представник зауважує, в ході судового розгляду справи було встановлено, що всі злочини за якими ОСОБА_5 засуджено оскаржуваним вироком від 16.06.2020р., він скоїв до 29 листопада 2019 року, тобто до постановлення вироку Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 29.11.2019р., за яким йому було призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, ухвалюючи оскаржуваний вирок суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, керуючись ч.4 ст. 70 КК України, ухвалила виконувати вироки самостійно.

На думку апелянта, суд призначаючи покарання за ч.4 ст. 70 КК України, був зобов`язаний і в цьому кримінальному провадженні ухвалити новий вирок, призначивши покарання із застосуванням ст.75, 104 КК України.

Узагальнені доводи заперечення на апеляційну скаргу.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вважає, що статтею 70 КК України визначено підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Суд призначивши покарання (основне та додаткове) за сукупністю злочинів згідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України в даному випадку ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, має право але не обов`язок вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням в порядку, передбаченому ст.75, 104 КК України. На думку прокурора, ухвалюючи вирок 16.06.2020р. стосовно ОСОБА_5 суд, застосувавши ч.1 ст.69 КК України при призначенні покарання за ч.2 ст.289 КК України, врахувавши всі обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, також відомості про його особу, не встановив підстав для його звільнення від призначеного за сукупністю злочинів покарання з випробуванням.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 26.09.2019 року приблизно між 02:00 та 2:15 годиною у м. Вознесенську Миколаївської області непоновнолітній ОСОБА_5 переліз через паркан на огороджену територію гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , де побачив припаркований автомобіль марки ГАЗ3302-14 реєстраціний номер НОМЕР_1 та у нього виник корисливий умисел на таємне викрадення майна з зазначеного автомобіля, а саме автомагнітоли марки «Sony»», який належить ОСОБА_13 . Реалізуючи свій злочинний намір, через незачинені пасажирські двері таємно проник до автомобіля, де з панелі живлення якого таємно викрав автомагнітолу марки «Sony»» вартістю 800 грн. та металеву викрутку з пластмасовою ручкою чорного кольору з жовтими вставками вартістю 50 грн. Після чого ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті своїх умисних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 850 грн.

26.09.2019 року приблизно між 02:00 та 2:15 годиною у м. Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_5 переліз через паркан на огороджену територію гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , де побачив, припаркований транспортний засіб, а саме мопед марки «Honda DIO» чорного кольору, що належить ОСОБА_14 . В цей час, у ОСОБА_5 виник таємний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом «Honda DIO» чорного кольору, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно заволодів мопедом марки «Honda DIO» вартістю 7500 грн. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальний збиток в сумі 7500 грн.

02.10.2019 року приблизно о 22 годині 30 хвилин у м. Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_5 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на території КНП «Вознесенська багатопрофільна лікарня» побачили торгівельний кіоск, в цей час у них виник умисел на таємне викрадення майна з зазначеного кіоску, який належить ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до вхідних дверей кіоску та за допомогою викрутки, яку ОСОБА_5 приніс з собою пошкодили дверний замок. Перебуваючи в приміщені вчинили крадіжку продуктів харчування. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 розпорядилися викраденим майном на власний розсуд. В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_9 спричинили ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 2321 грн.

05.10.2019 приблизно між 01:30 та 01:50 годиною, ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Шевченко, 37 «В» м. Вознесенську Миколаївської області виявив в дворі багатоповерхівки припаркований транспортний засіб, а саме автомобіль марки ВАЗ 2107 реєстраціний номер НОМЕР_2 білого кольору, що належить ОСОБА_10 . В цей час, у ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник умисел на незаконне заволодіння цим транспортним засобом. Реалізуючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 перебуваючи в салоні автомобіля руками пошкодив панель замку живлення та не заводячи двинун відкотив припаркований автомобіль з двору. В подальшому демонтувавши руками кожух рульової колонки автомобіля, шляхом закручування дротів живлення завів двигун автомобіля та поїхав з місця. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки в сумі 39133 грн.

16.10.2019 року приблизно між 00:30 та 02:00 у м. Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_5 перебував за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, по вул. Папаніна, 66, біля магазину «Шанс». де у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з зазначеного магазину який належить ОСОБА_15 . Перебуваючи в приміщені вчинив крадіжку грошових коштів, які знаходилися в столі торгівельного прилавку в сумі 5300 грн. Після чого, ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_15 матеріальний збиток на загальну суму 5300 грн.

20.10.2019 року приблизно між 00:30 та 01:30 годиною, ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Центральна садиба,13 у м. Вознесенську Миколаївської області виявив у дворі багатоповерхівки припаркований транспортний засіб, а саме автомобіль марки ВАЗ 2101 реєстраціний номер НОМЕР_3 червоного кольору, що належить ОСОБА_16 . В цей час, у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння цим транспортним засобом. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму відчинив скло водійське, через яке в подальшому руками зсередини відчинив двері автомобіля потрапив в його салон. Перебуваючи в салоні автомобіля руками пошкодив панель замку живлення та не заводячи двигун відкотив припаркований автомобіль з двору. В подальшому демонтувавши руками кожух рульової колонки автомобіля, шляхом закручування дротів живлення завів двигун автомобіля та поїхав з місця. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_17 матеріальні збитки в сумі 14500 грн.

22.10.2019 приблизно між 00:00 та 01:00 годиною, ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Київській,228 «А» м. Вознесенську Миколаївської області виявив в дворі багатоповерхівки припаркований транспортний засіб, а саме автомобіль марки ВАЗ 2102 реєстраціний номер НОМЕР_4 білого кольору, що належить ОСОБА_18 . В цей час, у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 2102 білого кольору. Реалізуючи умисел на незаконне заволодіння цим транспортним засобом, ОСОБА_5 шляхом віджиму відчинивши скло водійське, через яке в подальшому руками зсередини відчинив двері автомобіля потрапив в його салон. Перебуваючи в салоні автомобіля руками пошкодив панель замку живлення та не заводячи двигун відкотив припаркований автомобіль з двору. В подальшому демонтувавши руками кожух рульової колонки автомобіля, шляхом закручування дротів живлення завів двигун автомобіля та поїхав з місця.Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_18 матеріальні збитки в сумі 19400 грн.

26.10.2019 приблизно між 23:30 та 27.10.2019 00:30 годиною, ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Шевченко, 35, в м. Вознесенську Миколаївської області виявив у дворі багатоповерхівки припаркований транспортний засіб, а саме автомобіль марки ВАЗ 2106 реєстраціний номер НОМЕР_5 бежевого кольору, що належить ОСОБА_19 . В цей час, у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 пошкодив дверний замок водійських дверей за допомогою викрутки, яку приніс із собою, через які потрапив в його салон. Перебуваючи в салоні автомобіля руками пошкодив панель замку живлення та не заводячи двигун відкотив припаркований автомобіль з двору. В подальшому демонтувавши руками кожух рульової колонки автомобіля, шляхом закручування дротів живлення завів двигун автомобіля та поїхав з місця. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_19 матеріальні збитки в сумі 31500 грн.

31.10.2019 приблизно між 04:00 та 04:30 годиною, ОСОБА_5 проходячи по вул. Одеська,7, в м. Вознесенську Миколаївської області, виявив в спільному дворі припаркований транспортний засіб, а саме автомобіль марки ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_6 помаранчевого кольору, що належить ОСОБА_20 . В цей час, у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 відчинив двостворчаті ворота та потрапив на територію домоволодіння, де був розташований автомобіль. В подальшому через незачинені водійські двері шляхом вільного доступу потрапив до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля в замку живлення виявив ключ запалювання та не заводячи двигун відкотив припаркований автомобіль з двору, в подальшому перебуваючи біля вищезазначеного двору, завів двигун автомобіля та поїхав з місця. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_20 матеріальні збитки в сумі 19400 грн.

04.11.2019 приблизно між 01:00 та 02:00 годиною, ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Біляєва, 6, в м. Вознесенську Миколаївської області виявив біля будинку припаркований транспортний засіб, а саме автомобіль марки ВАЗ 2101 реєстраціний номер НОМЕР_7 коричневого кольору, що належить ОСОБА_21 . В цей час, у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 пошкодив дверний замок посажирських дверей за допомогою викрутки, яку приніс із собою, через які в потрапивши в його салон. Перебуваючи в салоні автомобіля руками пошкодив панель замку живлення та не заводячи двигун відкотив припаркований автомобіль. В подальшому демонтувавши руками кожух рульової колонки автомобіля, шляхом закручування дротів живлення завів двигун автомобіля та поїхав з місця. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_21 матеріальні збитки в сумі 24200 грн.

06.11.2019 року приблизно між 00:30 та 02:00 у м. Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив припаркований автомобіль марки ВАЗ 2105 д/н НОМЕР_8 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з зазначеного автомобілю, який належить ОСОБА_22 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 підійшов до автомобіля та за допомогою викрутки, яку заздалегідь приніс з собою, шляхом віджиму відчинив кришку капоту. В подальшому за допомогою рук, від`єднав клеми дротів живлення з акумулятору, та вчинив крадіжку батареї акумуляторної свинцевої стартерної потужністю 12 В, вартістю 1500 грн. Після чого, ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , судом кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно, за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення та сховище та за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше сховище.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винуватість у вчинені вказаних злочинах.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України є правильною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку суду апеляційної інстанції, при ухваленні вироку щодо ОСОБА_5 суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65, 66, 67 КК України, урахував тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які є нетяжкими та тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та навчання охарактеризований задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Врахувавши неповнолітній вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме повне визнання вини, щире каяття, оцінку органом пробації ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення як невисокого та невисокого ризику небезпеки для суспільства як високого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції призначив ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 289 КК України та застосував принцип поглинення при призначенні покарання за сукупністю злочинів.
Разом з тим, врахувавши кількість епізодів злочинної діяльності ОСОБА_5 (11 епізодів), а також те, що обвинувачений вчиняв злочини в той час, коли стосовно нього розглядалось кримінальне провадження Вознесенським районним судом Миколаївської області, яким стосовно ОСОБА_5 29.11.2019 року постановлено вирок за ч.3 ст. 185 КК України, що свідчить про стійку кримінальну поведінку обвинуваченого, обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута лише при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.
Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особі обвинуваченого, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. З урахуванням зазначеного, підстав вважати призначене ОСОБА_5 покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального закону та є надто суровим, апеляційний суд не вбачає.
Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги законного представника обвинуваченого про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.06.2020р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України і призначено йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі; за ч.2 ст.289 КК України - з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі без конфіскації належного йому майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації належного йому майна. Ухвалено на підставі ч.4 ст.70 КК України даний вирок та вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2019 року, яким ОСОБА_5 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75,104 КК України, ОСОБА_5 був звільнений від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік, виконувати самостійно

Твердження апелянта про те, що суд, призначаючи покарання за я.4 ст. 70 КК України імперативно був зобов`язаний і в цьому кримінальному провадженні ухвалити вирок, призначивши покарання із застосуванням ст.75, 104 КК України, апеляційний суд вважає хибним.

Так, за правилами ст. 75КК України, суд може прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, коли дані про особу засудженого, з урахуванням обставин справи та тяжкості вчиненого злочину, дають суду достатні підстави дійти висновку про те, що виправлення особи можливе без відбування призначеного покарання.

Питання про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням відноситься до дискреційних повноважень суду і є його правом, а не обов`язком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Зважаючи на вказані обставини та дані про схильність ОСОБА_5 до вчинення умисних тяжких злочинів колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про неможливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання, а тому, не погоджується із доводами апеляційної скарги законного представника обвинуваченого.

За таких обставин, колегією суддів не встановлено істотний порушеннь вимог кримінального процесуального законодавства чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які є підставою для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги законного представника обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 червня 2020р стосовно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: