В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 10002171 від 26 жовтня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Харківської області, громадянина України,

не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, із неповною середньо-спеціальною освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2020 року приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився в приміщенні зальної кімнати будинку АДРЕСА_2 , де також знаходився ОСОБА_6 , який спав.

В зазначений час, в приміщенні зальної кімната будинку АДРЕСА_2 , на підставі раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , який прокинувся та лежав на дивані на лівому боці, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 з метою спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 підійшов до нього та носком правої ноги наніс йому не менше 2 ударів в лицьову частину голови.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: відкритий подвійний перелом нижньої щелепи з незначним зміщенням: тіла зліва поміж 1 та 2 зубами та суглобного відростка справа, крововилив у слизову нижньої губи, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як потребуючий для свого загоєння терміну понад 6 діб але не більше 21 доби; забита рана слизової верхньої губи зліва, яка відносить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуюча для свого загоєння терміну понад 6 діб але не більше 21 доби; синець повік правого ока, крововилив у склеру правого ока, синець праворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності; садно правої лобної області, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд переконався в правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин, які ним не оспорюються та у добровільності його позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які в судовому засіданні ніхто не оспорює.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повістю, пояснив, що дійсно при обставинах, викладених в обвинувальному акті вчинив кримінальне правопорушення, а саме в день та час, зазначені в обвинувальному акті, він знаходився в зальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , де між ним та потерпілим ОСОБА_6 виникла сварка, під час якої він наніс останньому два удари правою ногою в область обличчя. Зазначив, що в скоєному розкаюється.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 щодо того, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України в сукупності з іншими, добутими по справі доказами, суд вважає ці пояснення обвинуваченого правдивими та такими, що відповідають дійсності, оскільки вони цілком підтверджуються іншими, добутими по справі доказами.

Відповідно до Висновку експерта № 204, згідно рентген знімків № 4071 від 07 червня 2020 року у громадянина ОСОБА_6 виявлено перелом тіла нижньої щелепи зліва поміж 1 та 2 зубами та перелом суглобового відростка справа з незначним зміщенням. Відкритий подвійний перелом нижньої щелепи з незначним зміщенням: тіла зліва поміж 1 та 2 зубами та суглобового відростка справа, крововилив у слизову нижньої губи утворився від дії тупого твердого предмету за механізмом удару, можливо в зазначений термін та відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які потребуючий для свого загоєння терміну понад 21-ої доби. Забита рана слизової верхньої губи зліва утворилась від дії тупого твердого предмету за механізмом удару, можливо в зазначений термін та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуюча для свого загоєння терміну понад 6 діб, але не більше 21 діб. Синець повік правого ока, крововилив в склеру правого ока, синець на передній поверхні шиї розповсюджуючись до кута нижньої щелепи праворуч утворились від дії тупих твердих предметів за механізмом удару, можливо в зазначений термін та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Садно правої лобної області утворилось від дії тупого твердого предмету за механізмом ковзання-тертя, можливо в зазначених термін та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Протоколом проведення слідчого експерименту, проведеного 17 червня 2020 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого останній, знаходячись у приміщенні Слов`янського ВП продемонстрував обставини кримінального правопорушення, вчиненого відносно нього ОСОБА_4 та пояснив, що 07.06.2020 року приблизно о 01 год. 00 хв. він знаходився в будинку АДРЕСА_2 , де спав на дивані, в зазначений час у вказаному місці потерпілий прокинувся та відчув різкий біль від нанесених обвинуваченим ударів ногою.

Протоколом проведення слідчого експерименту 18 червня 2020 року, за участю свідка ОСОБА_7 , згідно з яким остання, знаходячись у приміщення Слов`янського ВП, продемонструвала обставини вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 та пояснила, що 07.06.2020 року приблизно о 01 год. 00 хв. вона спала на дивані у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 . В зазначені час та місці, свідок прокинулась та побачила, яка ОСОБА_4 наносить удари ногою потерпілому ОСОБА_6 .

Протоколом проведення слідчого експерименту 18 червня 2020 року, за участю свідка ОСОБА_8 , відповідно до якого останній, знаходячись у приміщення Слов`янського ВП, продемонстрував обставини вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 та пояснив, що 07.06.2020 року приблизно о 01 год. 00 хв. він спав на дивані у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 . В зазначені час та місці, свідок прокинув та побачила, яка ОСОБА_4 наносить удари ногою потерпілому ОСОБА_6 .

Висновком експерта № 217, згідно з яким, на підставі вивчення дослідної частини Висновку частини № 204 від 12 червня 2020 року, даних протоколів проведення слідчого експерименту та у відповідь на поставлені питання, експерт прийшов до висновку, що судячи з кількості, характеру та локалізації виявлених у гр. ОСОБА_6 , 1988 року народження тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх виникнення при обставинах на які вказали ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під час проведення слідчих експериментів за їх участі.

Таким чином, сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При визначенні міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів невеликої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з вересня 2011 року, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає повне визнання своєї провини та щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання суд виходить з того, що статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами покарання» від 24 жовтня 2003 року, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд приймає до уваги ті обставини, обвинувачений ОСОБА_4 за місцем мешкання характеризується посередньо, перебуває під профілактичним наглядом у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, враховує обставини, що пом`якшують покарання, характер протиправних дій та ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, у зв`язку з чим та доходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики, ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення. Зважаючи на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд вважає, що з урахуванням зазначених обставин, а також відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому необхідно для його виправлення і попередження нових злочинів призначити покарання, яке за переконанням суду буде відповідати тяжкості правопорушень і не становитиме "особистого надмірного тягаря для винного".
Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета покарання буде досягнута при призначенні обвинуваченому саме такого виду покарання. З цією метою, в даному конкретному випадку можливо застосувати статтю 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Речових доказів по справі не має.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 124, 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1