Справа № 148/1853/18
Провадження № 1-кп/930/60/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2021 року Немирівський районний суду

Вінницької області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424 від 11.09.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, проживаючого за адресою, АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, востаннє вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучу раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, останній раз 13.06.2018 року Тульчинським районним судом Вінницької області, за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці, та відносно якого Тульчинським районним судом Вінницької області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000008 від 06.01.2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не встав, та 06 серпня 2018 року у м. Тульчин Вінницької області продовжив злочинну діяльність за наступних обставин.

Так. 06.08.2018 року близько 12.00 год., ОСОБА_3 , його знайомий ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , попросив допомогти погасити кредит в «Moneyveо» за договором № 215016910 від 20.07.2018 року, через термінал, який перед тим йому оформляв ОСОБА_3 , так як останній не розуміється в сучасних технологіях, на що ОСОБА_3 погодився.

Після чого вони разом пішли до ТД «Імперіал», що знаходиться за адресою : Вінницька область, м. Тульчин, вул. М.Леонтовича, 60, де підійшли до «ІВОХ» № 8754454, біля якого в ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами, вчинене повторно, ОСОБА_3 , взяв у ОСОБА_6 , його мобільний телефон, та для правдоподібності розмовляв з оператором «Moneyveo» який нібито диктував йому реквізити для погашення кредиту, а сам тим часом діючи умисно, протиправно, запевнивши потерпілого у добросовісності та |правдивості своїх дій, шляхом обману з умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, вчиненим повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні Інаслідки і бажаючи їх настання на терміналі рахунку, виконуючи операцію по перерахунку грошових коштів, ОСОБА_3 вів номер своєї картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та відповідно перерахував 1030 грн., при цьому повідомив ОСОБА_6 , що він погасив його борг за кредитним договором № 215016910, таким чином розпорядившись чужим майном на власний розсуд.

Таким чином, органом досудового розслідування вказані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро кається, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, та дав покази, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочинів, що викладені в обвинувальному акті. Просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 , до зали судового засідання неодноразово не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою усіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істиною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 190 КК України, шахрайство, заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого .

Обставинами, які, відповідно до норми ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, востаннє вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2020 за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, за місцем проживання характеризується посередньо, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі і на підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання невідбутне ним згідно вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.12.2020.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 частково приєднати покарання не відбуте ним за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року і остаточне покарання ОСОБА_3 , призначити у вигляді 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти ) місяців позбавлення волі, зарахувавши відбуте ним покарання за попереднім вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.12.2020.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання - 08.10.2018.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1