Єдиний унікальний номер 452/2453/20
Провадження № 1-кс/448/203/20
Вказує, що 31.08.2020р. відомості за вказаним вище фактом було внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Зазначає, що цього ж дня, 31.08.2020р. проведено огляд місця події, в ході якого у неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучено транспортний засіб мотоцикл марки «Lifan SR200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , житель с.Воля -Блажівська Самбірського району Львівської області. Даний транспортний засіб тимчасово доставлено на стоянку ФОП « ОСОБА_9 », що в АДРЕСА_1 .
Покликається на те, що вилучений мотоцикл є засобом вчинення вказаного кримінального правопорушення, є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та має суттєве значення для встановлення важливих обставин.
З огляду на наведене, з метою забезпечення збереження даного речового доказу - мотоцикла марки «Lifan SR200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , а також запобігання його втрати або настання інших негативних наслідків, що можуть перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини, просить накласти арешт на зазначений транспортний засіб.
Старший слідчий СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в режимі телефонограми просив здійснювати розгляд клопотання у його відсутності, вказавши, що вимоги клопотання про накладення арешту підтримує у повному обсязі.
Представник власника майна (транспортного засобу марки «Lifan SR200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ) - адвокат ОСОБА_10 був повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання, однак в судове не з`явився, а в режимі телефонограми просив здійснювати розгляд клопотання у його відсутності.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття в судове засідання слідчого, власника та користувача майна не перешкоджає розгляду клопотання.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Проаналізувавши документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Так, згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зазначений в клопотанні транспортний засіб марки «Lifan SR200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , вилучений 31.08.2020р. в ході проведення огляду місця події, є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.
Вилучена у даному провадженні річ (транспортний засіб) відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могла зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Матеріалами клопотання підтверджено, що власником мотоцикла марки «Lifan SR200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_8 , житель с.Воля -Блажівська Самбірського району Львівської області.
Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи конкретні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що вилучене майно (транспортний засіб) є доказом кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки є знаряддям вчинення злочину та зберегло на собі його сліди, які відповідно можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного майна, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії, а володілець майна може в будь-який час його перетворити, пошкодити, відчужити чи розпорядитися ним.
Враховуючи наведене, а саме те, що на зазначеному вище майні наявні сліди кримінального правопорушення, у подальшому таке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, для можливості проведення ряду слідчих дій, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення - злочину, слідчий суддя вважає, що є всі правові підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, а відтак клопотання слідчого є обґрунтованим.
Незастосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановлення істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, перетворене чи пошкоджене.
Роз`яснити ОСОБА_8 , що застосований за ухвалою слідчого судді захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту транспортного засобу мотоцикла марки «Lifan SR200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавленні його ( ОСОБА_8 ) права на відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом.
Щодо визначення місця зберігання арештованого майна, то з метою подальшого запобігання можливості його пошкодження (руйнування), забезпечення належних умов зберігання майна, забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи на мирне володіння своїм майном та збереження його у цілісному стані, вважаю за можливе передати зазначений мотоцикл на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_8 , для зберігання за адресою: с.Воля-Блажівська Самбірського району Львівської області, зобов`язавши ОСОБА_8 зберігати транспортний засіб у незмінному стані до вирішення кримінального провадження по суті, забезпечити належне зберігання арештованого майна і безперешкодно цілодобово надавати доступ до нього слідчим СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області для проведення слідчих дій та для перевірки стану збереження арештованого майна, а також попередити під розписку ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України,- за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -
Накласти арешт на транспортний засіб - мотоцикл марки «Lifan SR200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , житель с.Воля -Блажівська Самбірського району Львівської області, який був вилучений в ході огляду місця події від 31.08.2020 року в неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Передати зазначений транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 , для зберігання за адресою: с.Воля-Блажівська Самбірського району Львівської області.
До вирішення кримінального провадження по суті зобов`язати власника майна ОСОБА_8 зберігати транспортний засіб у незмінному стані.
Зобов`язати ОСОБА_8 забезпечити належне зберігання арештованого майна і безперешкодно цілодобово надавати доступ до нього слідчим СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області для проведення слідчих дій та для перевірки стану збереження арештованого майна.
Попередити під розписку ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України,- за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали вручити слідчому та власнику майна.

Арешт майна може бути скасовано в порядку та за підстав, зазначених в ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Слідчий суддя ОСОБА_1