Єдиний унікальний № 946/4165/20
Провадження № 1-кп/946/521/20
ВИРОК
Іменем України

28 липня 2020 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
потерпілий ОСОБА_5
розглянувши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000825, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Виноградівка Болградського району Одеської області, громадянин України, гагауз, освіта вища, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 19 вересня 2012 року Болградським районним судом Одеської області за ст.185ч.1 КК України до штрафу в розмірі 1190 гривень,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
12 червня 2020 року, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись біля загону для тримання овець, розташованого по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які могли б помітити та запобігти його злочинним намірам та діям, відчинивши незамкнений на замикаючий пристрій дерев`яний щит, що виконував роль хвіртки, проник на територію вищезазначеного загону, звідки таємно викрав живу худобу, а саме 105 овець, 5 баранів, 45 кіз та 63 ягнят, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 311961 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена у великих розмірах, поєднана з проникненням у сховище.
У судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного злочину, щиро розкаявся в його вчиненні.
08 липня 2020 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_6 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
За умовами вказаної угоди від 08 липня 2020 року прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання висунутого обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з встановленням іспитового строку. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Потерпілий ОСОБА_5 08 липня 2020 року надав заяву, в якій надав згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, вказавши, що матеріальну шкоду йому відшкодовано повністю.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкцією ч.4 ст.185 КК України передбачене покарання, у тому числі, у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. При цьому суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, а також те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 липня 2020 року, укладену між прокурором, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без узгодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.

Скасувати арешт речових доказів у справі, на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 17 червня 2020 року та 105 овець, 5 баранів, 45 кіз, 63 ягнят повернути потерпілому ОСОБА_5 , мобільний телефон ZTE IMEI-1 НОМЕР_1 ; IMEI-2 НОМЕР_2 повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1