Справа № 357/4540/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2977/2020 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.539 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
із участю

прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 щодо перерахування строку попереднього ув`язнення.

Вказане рішення мотивоване тим, що у засудженого ОСОБА_8 відсутні відомості про рішення щодо запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які необхідно зарахувати у строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції засудженим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2020 року та зарахувати йому за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період до набрання законної сили вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 квітня 2019 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що при постановленні судом першої інстанції ухвали не було враховано постанову ВП ВС від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17, відповідно до якої якщо особа вчинила злочин в період з 24 червня 2015 року по 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року (пряма дія Закону). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VII, тоді до зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року має переживаючи (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається. Апелянт вказує, що його було затримано 08 лютого 2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України по справі №750/1059/18, що знаходилась у провадженні Деснянського районного суду м. Чернігова. В цей же час в даному суді знаходився обвинувальний акт, щодо скоєння ним злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (справа №750/3347/17), яка і є підставою для застосування до нього ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII, оскільки даний злочин вчинено ним 04 березня 2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Так, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №2046-VIII) попереднє увязнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

У відповідності до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 березня 2018 року (справа №750/1606/18, кримінальне провадження №0007844) ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Злочини за вказаним вироком засудженим було скоєно у період з 01 жовтня 2017 року по 09 грудня 2017 року. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та затримано його 08 лютого 2018 року.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 квітня 2019 року (справа №750/3347/17, кримінальне провадження №0009476) ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 186, ч.1 ст.71, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до довідки №, ОСОБА_8 у даному кримінальному провадження було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Таким чином, оскільки попереднє ув`язнення до ОСОБА_7 було застосовано у кримінальному провадженні за яким злочини скоєно у період з 01 жовтня 2017 року по 09 грудня 2017 року, а тому підстави для застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, відсутні.

Враховуючи зазначені вище обставини, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги засудженого і вважає обґрунтованими висновки міськрайонного суду про відсутність підстав для перерахування строку попереднього ув`язнення.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого необхідно відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 537 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 щодо перерахування строку попереднього ув`язнення без змін.

Головуючий:

Судді :