Провадження № 1-кп/643/107/20
Справа № 643/3790/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження №0001855 від 01.03.2016 за обвинуваченням,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Омськ Російської Федерації, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29.02.2016 близько 18:00 години навпроти 2-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 , між мешканцями вказаного під`їзду - ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на ґрунті неприязних стосунків, в ході якого ОСОБА_8 , знаходячись навпроти ОСОБА_9 на відстані близько 1 метру, долонею правої руки нанесла удар по лівій частині обличчя ОСОБА_9 , після чого з правої зовнішньої кишені своєї куртки дістала молоток, на що відразу відреагував ОСОБА_5 та вставши перед нею, намагався відібрати вказаний молоток, з метою уникнути подальше його застосування відносно нього або його дружини. Після цього ОСОБА_5 двома руками обхопив за тулуб ОСОБА_8 з метою заспокоїти останню. Проте ОСОБА_8 з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , будучи розлюченою на останнього, спочатку подряпала йому обличчя в області правого ока, після чого діючи умисно та протиправно, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, вкусила ОСОБА_5 зубами за 4-й палець правої кисті скрізь шкіряну рукавичку, одягнену на нього.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_8 спричинила ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, згідно висновку судово-медичної експертизи №08-82/19 від 24.06.2019: укушену рану четвертого пальця правої кісті із відривом горбистості дистальної фаланги цього пальця, яка має ознаки тривалого розладу здоров`я, відповідно до п.2.2.2. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я відповідно до п.2.2.1. «в» цих правил.

Крім того, ОСОБА_8 подряпала ОСОБА_5 обличчя в області правого ока, чим спричинила останньому різану рану обличчя, що виникла внаслідок дії гострого предмета та за ступенем тяжкості є легким тілесним ушкодженням відповідно до п.2.3.2. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені ,Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 , вину в інкримінованому їй кримінального правопорушення, не визнала у повному обсязі. Так, в суді ОСОБА_8 показала, що вона постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Близько 19 годин 29.02.2016 вона поверталася до дому, коли вона підійшла до другого під`їзду почула, як сусідка ОСОБА_10 почала голосно до неї звертатися з претензіями того, що вона кормить котів під вікнам де мешкають сусіди. Біля ОСОБА_10 стояла сусідка ОСОБА_9 , потерпілий стояв від них на відстані трьох метрів. Дружина потерпілого, ОСОБА_9 почала її оскорбляти. Вона зайшла до дому. Через 15-20 хвилин вона вийшла на вулицю, в кармані тримала молоток, за допомогою якого вона бажала забити цвях на лавці на території двора будинку, поставила під лавку їжу для котів, в той час на вулиці було темно, освітлення було біля першого та другого під`їзду. Вона в цей вечір, в темряві, бажала забити цвях на іншої лавці, яка стояла в глибині двора, оскільки в літку перейшла з котами до цієї лавки. Потім ОСОБА_9 почала її оскорбляти, вона вирішила підійти до неї з метою згладити конфлікт, при цьому вона взяла молоток у руку, та тримаючи його в лівій руці підійшла до ОСОБА_9 . Потерпілий схватив її за руку, в якій вона тримала молоток, його дружина, ОСОБА_9 схватила її за іншу руку, почали її тягнути в сторони. Вона впала до землі на спину, зверху неї сів потерпілий, колінами давив їй на ребра, правою долонею бив по губам, лівою - стискав за горло. ОСОБА_9 стояла над ними, тримаючи молоток, яким остання бажала її вдарити. Вона упиралася в груди потерпілого, та інстинктивно зімкнула зуби. Потім потерпілий встав. Вона підійшла до під`їзду, взяла до руки камінь, з яким мовчки продовжувала стояти. Вона чула на вулиці дитячи голоси.

Обвинувачена наполягала, що умислу спричиняти тілесні ушкодження потерпілому у неї не було, вона само захищалася, тому цивільний позов потерпілого вона не визнала у повному обсязі, оскільки вважає, що потерпілий самостійно спричинив собі моральні та матеріальні збитки.

Суд, вислухавши потерпілого, свідків, дослідивши надані докази, які є належними та допустимими, вважає винуватість ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення - доведеною.

Винуватість ОСОБА_8 підтверджується наступними доказами, а саме:

-Показами потерпілого ОСОБА_5 , який у суді показав, що він разом з дружиною постійно мешкали в будинку АДРЕСА_2 . Сусідкою є обвинувачена, якій неодноразово сусіди робили зауваження з приводу того, що остання кормить котів під вікнами будинку. 29.02.2016 у вечорі він разом з дружиною гуляли біля будинку, приблизно о 18-19 години прийшла ОСОБА_8 , яка почала кормити котів біля вікон сусідки ОСОБА_10 , яка зробила зауваження обвинуваченій. В цей час він разом з дружиною стояли на відстані приблизно 20 метрів. ОСОБА_8 пішла до дому, з якого вийшла на вулицю приблизно через 20 хвилин, підійшла до дружини, яку один раз долонею вдарила по обличчю, потім з кармана свого одягу дістала молоток, яким почала замахуватися зі словами: «Я вас поубиваю». Він лівою рукою прикрив голову, але удар прийшовся по його лівому плечу. Потім він разом з дружиною намагалися відібрати у ОСОБА_8 молоток. Він разом з ОСОБА_8 впали на землю, тримаючись за молоток. ОСОБА_8 в цей час схопила його руку, яка була одягнута в рукавицю, та відкусила палець, пішла кров. Він відібрав у ОСОБА_8 молоток, намагався піти до дому, але ОСОБА_8 схопила в руку камінь, та намагалася з погрозами до нього бігти, її зупинили інші присутні, та вона викинула камінь. Сусідка ОСОБА_10 разом з дружиною ОСОБА_9 викликали поліцію та швидку допомогу. Потім йому зробили операцію, він перебував на лікарняному приблизно один місяць. Він ОСОБА_8 ніяких тілесних ушкоджень не спричиняв.

- показами свідка ОСОБА_10 , даними нею у суді про те, що вона мешкає в будинку АДРЕСА_2 , сусідами є обвинувачена, потерпілий та його на цей час померла дружина. В вечорі у лютому 2016 року, в період з 17 до 19 годин, вона біля другого під`їзду гуляла з онукою. На вулиці розмовляла з потерпілим ОСОБА_5 , та його дружиною ОСОБА_9 . В цей час з під їзда вийшла ОСОБА_8 , яка тримала молоток у руці, підійшла до них з погрозами помсти за своїх котів. Тоді вона відійшла. ОСОБА_8 почала замахуватися на ОСОБА_9 , тоді потерпілий почав відбирати у ОСОБА_8 молоток, в наслідок чого вони обидва впали на землю. Потерпілий відібрав у неї молоток, ОСОБА_11 відкусила йому палець. Вона бачила кров, коли потерпілий зняв рукавичку. Потім ОСОБА_8 відійшла, взяла камінь, та почала їм замахуватися. Потерпілий не спричиняв тілесних ушкоджень обвинуваченій.

- Показами свідка ОСОБА_12 , яка у суді показала, що у лютому 2016 року гуляла у дворі будинку АДРЕСА_2 , оскільки в цьому будинку мешкає. Во дворі гуляли потерпілий разом з дружиною, які зробили Ларіній зауваження стосовно її котів. Потім ОСОБА_8 вийшла, у неї був молоток, вона вдарила рукою дружину потерпілого, потім замахувалася на потерпілого, він її почав відводити, а потім вони вдвох впали на землю, та потерпілий кричав, що йому болить. Потім ОСОБА_11 біля під`їзду взяла у руку цеглу, почала замахуватися. Всі події вона бачила перебуваючи на відстані приблизно 4-х метрів. Через деякий час вона побачила кров на руці потерпілого. Потерпілий не спричиняв тілесних ушкоджень ОСОБА_8

- Показами свідка ОСОБА_13 , яка у суді показала, що у лютому 2016 року, в вечорі вона гуляла з друзями у дворі будинку АДРЕСА_2 . Чула як сусідка ОСОБА_10 зробила зауваження ОСОБА_8 , оскільки остання поблизу другого під`їзда кормила котів. ОСОБА_8 зайшла до під`їзду, з якого через деякий час вийшла, підійшла до дружини потерпілого, та вдарила її долонею по обличчю. В той час потерпілий з дружиною стояли разом з ОСОБА_10 . Потім ОСОБА_8 тримаючи молоток у руці почала замахуватися, нецензурно лаялась, а потім кричала, що : «Я вас всех поубиваю». Коли обвинувачена замахнулась на дружину потерпілого, то потерпілий ОСОБА_5 намагався відібрати молоток. Через деякий час у ОСОБА_8 відібрали молоток і вона підійшла до будинку з цеглою у руці. Свідок зазначила, що бачила у потерпілого на руці кров. Потерпілий не спричиняв тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Через деякий час викликали швидку допомогу.

- витягом з кримінального провадження №0001855. Дата внесення до ЄРДР 01.03.2016, заявник ОСОБА_5 . Заява ОСОБА_5 про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення від 29.02.2016. ( т.1 а.с. 25, 26).

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17.03.2016 за участю потерпілого ОСОБА_5 , двох понятих, в ході проведення якого потерпілий зазначив місце, час місце, та механізм скоєння ОСОБА_8 стосовно нього кримінального правопорушення, а саме, спричинення тілесних ушкоджень 29.02.2016 . ( т.1 а.с.154-157);

- висновками судово-медичної експертизи № 610-С/16 від 21.03.2016, згідно до яких: на підставі даних судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_5 з урахуванням наданої медичної документації приходжу до висновків, що у нього малися: вкушена рана 4-го пальця правої кисті з повним відривом бугристості дистальної фаланги, та різана рана на обличчі.

Вкушена рана 4-го пальця правої кисті виникла від дії тупих твердих предметів з окремо пошкоджоючою поверхнею та вираженим ребром. А різана рана на обличчі виникла від дії гострого предмета, якій має ріжучі властивості.

По ступеню тяжкості вкушена рана с повним відривом дистальної фаланги відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я за ознакою стійкої втрати загальної працездатності менше 10% (5%) згідно таблицям Міністерства Фінансів про порядок та проведення медично-страхової експертизи; різана рана це ЛЕГКІ тілесні ушкодження (відповідно до п.2.3.2. «б», п. 2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень)

Показання потерпілого ОСОБА_5 про положення його в момент спричинення йому пошкодження, а також про механізм спричинення цих пошкоджень, на які він посилається при проведенні слідчого експерименту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним даним. ( т.1 а.с. 158-159).

-Висновками судово-медичної експертизи № 08-82/19 від 24.06.2019, згідно до яких: на підставі даних комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами цивільної справи № 643/3790/16-к за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_14 , 1942 р.н., у відповідь на поставлені питання судово-медична експертна комісія підводить наступні підсумки.

1.3.5. У зв`язку із подією 22.02.16 року у гр. ОСОБА_5 укушена рана четвертого пальця правої кісті із відривом горбистості дистальної фаланги цього пальця. У зв`язку із цим було проведено хірургічну обробку рани та призначено відповідне лікування. Загоєння рани та кісткового ушкодження відбувалося до 04.04.16 р. із клінічними ознаками хронічного остеомієліту культі 4-го пальця в ділянці його після травматичного дефекту.

Відповідно до «Висновку експерта» № 610-С/16 мається вказівка на наявність окрім ушкодження 4-го пальця правої кісті лінійної рани на обличчі гр. ОСОБА_15 праворуч, яка розцінена, як різана.

Травма 4-го пальця правої кісті є результатом дії предмету із різко обмеженою площею поверхні, що травмувала, за механізмом двобічного здавлення або однобічного здавлення за умови протилежної фіксації. Таким предметом, зважаючи на механізм травмування та клініко-анамнестичні дані, були зуби людини при укусі (відкушуванні) пальця.

Зважаючи на подовжений характер загоєння із розвитком ускладнення у вигляді запалення кісткової тканини (остеомієліт), вважаємо, що травма 4-го пальця правої кісті у гр. ОСОБА_5 має ознаки тривалого розладу здоров`я, відповідно до п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, і відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я відповідно до п.2.2.1. «в» цих правил.

Характеристики «різаної» рани обличчя свідчать про те, що вона виникла внаслідок дії гострого предмета, поверхня якого, що травмувала, мала ріжучі властивості. За ступенем тяжкості ця травма є ЛЕГКИМ тілесним ушкодженням відповідно до п.2.3.2. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

4. Будь-яких даних про те, що гр. ОСОБА_5 «сам відкусив собі палець» та наніс собі різану рану обличчя, в наданих матеріалах не міститься.

2.3. Зважаючи на характер на локалізацію ушкоджень у ОСОБА_5 , взаєморозташування учасників події могло будь-яким за умови розміщення 4-го пальця правої кісті ОСОБА_5 на лінії прикусу зубів людини, що кусала.( т.2 а.с. 67-70).

-Даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03.03.2016, а саме: молоток з рукояткою та диск для лазерних систем зчитування формату «DWD-RW». ( т.1 а.с. 23-24).

- Електронний носій диск для лазерних систем зчитування формату «DWD-RW» - відео з місця події, який був предметом дослідження у суді. (т.3 а.с.118).

- молоток з рукояткою, який був предметом дослідження у суді;

- Висновками судово-медичних експертиз № 09-1983/2018 від 16.05.2018, № 1079-2017 від 21.09.2017, згідно до яких у ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження:

Згідно представленої медичної документації (медичної карти амбулаторного хворого) гр. ОСОБА_8 була оглянута лікарями і у неї були виявлені наступні ушкодження: «подряпина лівої щоки від брови до нижньої вилиці, гематома на ключицях і шиї, гематома на черевній порожнині під ребрами, садна на долонях».

Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів: гематоми за механізмом удар або удар-здавлення, за винятком саден, які утворилися за механізмом удар-тертя-ковзання; подряпини утворилися в результаті дії тупого твердого предмета з обмеженою впливаючею поверхнею за механізмом удар-тертя-ковзання. Ці ушкодження могли бути отримані не пізніше дати звернення до лікувального закладу, де і були виявлені дані пошкодження, але при цьому слід зазначити, що не виключена можливість їх утворення і в строк, зазначений освідуваною.

За ступенем тяжкості: подряпини, садна, гематоми викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Діагноз: «закрита черепно-мозкова травма» розцінити в судово-медичній практиці не представляється можливим, так як відсутні дані динамічного спостереження даної травми лікарями фахівцями невропатологом, нейрохірургом з відображенням клінічної симптоматики, характерної для даного виду травми. ( т. 2 а.с. 2,3; т.1 а.с. 234-235).

Стосовно зазначеної позиції обвинуваченої ОСОБА_8 , щодо того, що вона вимушена була захищатися від нападу на неї потерпілого та його дружини, оскільки проходила повз них у вечорі після 19 години 29.02.2016 з метою забити цвях на лавці во дворі будинку АДРЕСА_2 , куди вона літком планувала перейти з котами, суд знаходить ці ствердження безпідставними, оскільки спростовуються як матеріалами справи, а саме висновками судово-медичних експертиз, один із яких був наведений з урахуванням даних при проведенні слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 , приведених вище у вироку, показами потерпілого, дослідженим у суді відеозаписом, показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які у суді надавали послідовні свідчення, котрі не змінювали в ході судового розгляду справи. Тому у суду відсутні підстави ставити данні свідчення під сумнів.

Більш того, суд бере до уваги медичну документацію потерпілого, а також вік потерпілого, щодо спричинення йому тілесних ушкоджень, та час їх лікування.

На підставі аналізу матеріалів справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про причетність обвинуваченої ОСОБА_8 до скоєння інкримінованого їй кримінального правопорушення, події якого мали місце 29.02.2016, а невизнання своєї провини, пояснюється її намірами можливими способами спростувати обставини справи, зменшити їх у вигідному до себе напрямку, або зменшити ступінь своєї вини, та полегшити свою участь, а також вибраною тактикою захисту у суді.

Суд вважає за необхідне навести, що судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, та кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки вона скоїла умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином. Більш того, обвинувачена раніше не судима, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має місце реєстрації, за яким постійно мешкає, та осередкове характеризується.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченій, судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 .

Обставину, що обтяжує покарання останньої, яка передбачена ст. 67 КК України, судом визнано, вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій частини статті, за якою кваліфіковані її дії.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009, звернута увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи данні про особу винної, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані про особу винної, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, покладає на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стосовно обвинуваченої клопотань про обрання запобіжного заходу до суду не надходило.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов. До суду надійшло письмове клопотання потерпілого, яке було підтримано його представником у суді, в якому останній прохає суд залишити без розгляду його цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_8 на його користь, спричинену матеріальну шкоду. Ухвалою суду від 19.11.2020 клопотання потерпілого задоволено.

Тому потерпілий та його представник наполягають на задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення на користь потерпілого ОСОБА_5 з обвинуваченої ОСОБА_8 , спричинену моральну шкоду, яку потерпілий оцінює у суму 50000 гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167, ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення платежів.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає доцільним стягнути з обвинуваченої на користь потерпілого в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди суму у розмірі 10000 тисяч гривень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди суму 10000 (десять тисяч) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази: Електронний носій диск для лазерних систем зчитування, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження; молоток, який переданий на зберігання до камери схову Московського ВП ГУНП в Харківській області знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_8 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1