Справа ЄУН 714/656/20
Провадження №1-м/714/9/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2020 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Герца Чернівецької області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, винесеного відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Герца Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей 2009, 2012 та 2014 років народження, засуджено вироком Ленінського районного суду м. Саранська Російської Федерації від 17.07.2018 року до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, пунктами «а», «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», вчинений організованою групою, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,-
В С Т А Н О В И В:
До Герцаївського районного суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації, яким засуджено громадянина України ОСОБА_4 .
Як вбачається з клопотання, 16 липня 2020 року наказом Міністерства юстиції України № 2433/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, пунктів 7, 8, 12 Розділу XII Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 № 2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 за № 956/33927, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 15.03.2019 № 06-32805/19.
ОСОБА_4 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Саранська Російської Федерації від 17.07.2018 року до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, пунктами «а», «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, з використанням інформаційно-телекомунікаційної мережі «Інтернет», вчинений організованою групою, у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 17 УФСВП Росії по Республіці Мордовія»; кінець відбуття строку покарання - 05.04.2022 року.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
З посиланням на вимоги ч.3 ст.609, ч.1 ст.610 КПК України в клопотанні ставиться питання про визначення положень за кримінальним кодексом Кримінального кодексу України, правову кваліфікацію діянь, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Ленінського районного суду м.Саранська від 17.07.2018р.; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Ленінського районного суду м. Саранська Російської Федерації від 17.07.2018 року.
В клопотанні також зазначено про розгляд справи без участі представника Міністерства юстиції України.
В судове засідання представник заявника не з`явився, у зв`язку з чим справу розглянуто у його відсутності, участь якого згідно з ч.1 ст.610 КПК України не є обов`язковою.
Заслухавши думку прокурора, який вважав, що клопотання підлягає задоволенню, суд дослідивши надані документи, вважає, що клопотання дійсно підлягає задоволенню за наступних підстав.
Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.
Так, відповідно до вимог ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті органи держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 конвенції.
Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено вироком Ленінського районного суду м.Саранська Російської Федерації від 17.07.2018 року до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, пунктами «а», «г» частини четвертої статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації.
Строк відбуття покарання обчислено з 17.07.2018 р., також в строк відбування покарання у виді позбавлення волі обчислено період затримання і тримання під вартою з 06.10.2017 року по 16.07.2018 року.
В теперішній час засуджений відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 17 УФСВП Росії по Республіці Мордовія»; кінець відбуття строку покарання - 05.04.2022., за час відбування засуджений зарекомендував себе з незадовільної сторони.
Засуджений ОСОБА_4 особисто виказав бажання продовжити подальше відбування покарання за місцем проживання та реєстрації в Україні, що підтверджується копією заяви останнього. Останньою відомою адресою його проживання є: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 виданого Герцаївським РВУМВС України в Чернівецькій області 27.09.2013 року.
У відповідності до вимог ч.3 ст.609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
У відповідності до вимог ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, відповідно до положень справжньої Конвенції передача може мати місце лише при наступних обставинах:
а) засуджений має бути громадянином держави виконання вироку;
б) судова постанова має бути остаточною і не підлягати оскарженню;
з) термін покарання, який засудженому ще належить відбувати, має бути рівний не менше шість місяцям на момент здобуття запиту про його переведення або ж бути невизначеним;
д) засуджений або, в разі похилого віку, фізичного і розумового стану останнього, його представник повинні дати згоду на передачу, якщо одна з двох Договірних держав вважає за необхідне здобуття такої згоди;
e) протиправні дії або бездіяльність, засудження, що послужили причиною, мають бути кримінальним правопорушенням з точки зору кримінального законодавства держави, виконуючої вирок, або могли б містити склад злочину, якщо мали місце на його території;
f) держава, яка винесла вирок і держава виконання вироку повинні домовитись про умови передачі.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України відповідають ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч.4 ст.610 КПК України, а саме якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком іноземної держави.
Визначаючи статтю закону України про кримінальну відповідальність якою передбачена відповідальність за кримінальний злочин, вчинений засудженим, суд виходить з наступного.
Санкція ст.30 ч.3 КК РФ передбачає замах на вчинення злочину визнаються умисні дії (бездіяльність) особи, безпосередньо направлені на скоєння злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця по незалежним від цього особи обставинам.
Санкція ст.228.1 ч.4 КК РФ карається позбавленням волі на строк від 10 до 20 років з позбавленням права займати певні посади або займатись певною діяльністю на строк до 20 років або без такого та з штрафом в розмірі до одного мільйона рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до п`яти років чи без такого.
Відповідно до Кримінального кодексу України дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за: ст.15 ч.3, 307 ч.3 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів вчинений організованою групою в особливо великих розмірах.
Санкція ч.3 ст.307 Кримінального Кодексу України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років. При цьому частина 2 статті 68 Кримінального Кодексу України передбачає, що за замах на вчинення цього злочину строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. За такою вимогою Закону України про кримінальну відповідальність в цьому випадку передбачений максимальний строк покарання у вигляді позбавлення волі тривалістю в (12 * 2/3) - 8 років.
Так як вироком Ленінського районного суду м.Саранська від 17.07.2018 року визначено міру покарання ОСОБА_4 у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, встановивши меншу міру покарання ніж передбачено санкцією ст.228.1 КК РФ та яка є меншою за передбаченою санкцією ст.307 ч.3 КК України, у зв`язку з чим у відповідності до ч.4 ст.610 КПК України слід дотримуватися визначеного строку призначеного покарання іноземним судом у вигляді позбавлення волі та вважає за можливе визначити засудженому ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій установі.
У відповідно до статті 72 Кримінального Кодексу України строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 слід рахувати з 17 липня 2018 року, але зарахувати у цей строк період його попереднього ув`язнення з 06 жовтня 2017 року по 16 липня 2018 року.
Керуючись вимогами ст.610 КПК Украйни, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленінського районного суду м. Саранська Російської Федерації від 17.07.2018 року у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Ленінського районного суду м. Саранська Російської Федерації від 17.07.2018 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено вироком Ленінського районного суду м. Саранська Російської Федерації від 17.07.2018 року до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, пунктами «а», «г» ч.4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ст.15 ч.3, 307 ч.3 Кримінального кодексу України до 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Визначити, що строк покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 17 липня 2018 року, але зарахувати у цей строк період його попереднього ув`язнення з 06 жовтня 2017 року по 16 липня 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 7-ми денний строк з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1