Провадження № 1-кп/161/1220/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 22 жовтня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000263, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 16.09.2020 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Небіжка Ківерцівського району Волинської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , українки, гр.України, з середньою освітою, заміжньої, має на утриманні малолітню дитину та перебуває у відпустці по її догляду, не судимої,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_5 05.08.2020 близько 23.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на прилеглій до будинку території, за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті неприязних відносин між нею та потерпілою ОСОБА_6 , нанесла останній декілька ударів долонею лівої руки в ділянку голови та декілька ударів правою ногою в ділянку голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянках обох губ, обличчя зліва, синця в тім`яній ділянці волосяної частини голови, що згідно висновку експерта №602 від 07.08.2020 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїла кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисно нанесла потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 не визнала. Суду дала показання, що словесний конфлікт між нею та потерпілою виник 05.08.2020 ще в обідню пору з приводу її брата, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після чого, ввечері вона з чоловіком повернулись додому з святкування дня народження, та між нею та чоловіком потерпілої почався конфлікт під час якого він її ображав та наносив побої. На крик з будинку вийшла потерпіла, підійшла до воріт і між ними теж виникла словесна суперечка, під час якої вона ( ОСОБА_5 ) схопила за волосся потерпілу, потягнула та вдарила кілька разів (3-4) долонею в ліву частину обличчя, у відповідь потерпіла її не била. Ствердила, що до моменту нанесення нею ударів потерпілій тілесних ушкоджень на ній не бачила. Після цього приїхали працівники поліції, забрали її від потерпілої, збили з ніг, поклали на землю та одягнули кайданки. Ствердила, що удари потерпілій нанесла виключно з метою самооборони, хоча остання її особисто і не била. Зазначила, що вони вжили незначну кількість не міцного алкоголю, тому в стані алкогольного сп`яніння не перебувала.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 , її винуватість в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_6 підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового провадження доказами.

Показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 судом до уваги не беруться, оскільки вони є суперечливими, не підтверджуються належними та допустимими доказами. Так, свідок ОСОБА_8 (чоловік обвинуваченої) в судовому засіданні дав показання, що 05.08.2020 ввечері між його дружиною ОСОБА_5 та чоловіком потерпілої виник словесний конфлікт, під час якого останній побив її. Натомість його дружина потерпілу взагалі не била, особисто він цього не бачив, а за кілька хвилин, коли його не було на місці події, вона такого не зробила б. Ствердив, що до приїзду працівників поліції обвинувачена нічого провокативного не робила. Дані показання повністю спростовуються дослідженими та проаналізованими нижче доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 дала показання, що 05.08.2020 близько 23.00 год. до них додому прийшла обвинувачена та покликала чоловіка. Той вийшов, між ними відбулась словесна суперечка, під час якої остання погрожувала їх сім`ї. Оскільки в цей час вона перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, то під час криків та вимахування руками вона падала зі сходів в квітник (кілька разів), чоловік її піднімав та виводив силоміць за ворота, однак та постійно поверталась та продовжувала суперечку. Коли вона підійшла до воріт, щоб їх зачинити, ОСОБА_5 раптово 3-4 рази вдарила її долонею по обличчю, після чого схопила за волосся та потягнула на себе, вони впали. Обвинувачена не відпускала її волосся і дуже сильно тягнула на себе, та під час цього вдарила 1-2 рази ногою по обличчю. В подальшому вона вирвалась, втекла до хати та вийшла по приїзду працівників поліції. Цивільний позов на даний час не заявляла. Наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченої.

Показання потерпілої ОСОБА_6 судом беруться до уваги, оскільки вони спростовують показання обвинуваченої та свідка ОСОБА_8 , які суд вважає неправдивими та такими, що дані виключно з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Такі показання потерпілої об`єктивно підтверджуються іншими здобутими та всебічно, повно дослідженими у справі доказами.

З висновку судово-медичної експертизи №602 від 07.08.2020 вбачається, що у ОСОБА_6 було виявлено тілесні ушкодження: садна в ділянках обох губ, обличчя зліва, синець в тім`яній ділянці волосяної частини голови. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею за 1-3 доби до моменту проведення експертизи і не є характерними для отримання їх при падінні з висоти власного зросту. За ступенем тяжкості кожне з тілесних ушкоджень відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.08.2020, за участю потерпілої ОСОБА_6 , вбачається, що остання деталізувала власні покази та розповіла про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень 05.08.2020 обвинуваченою ОСОБА_5 . При цьому, такі показання повністю відповідають показанням, даним нею в ході судового розгляду.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , кожен зокрема, в судовому засіданні дали аналогічні показання, що і потерпіла ОСОБА_6 , зазначивши, що обвинувачена, яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння під час конфлікту декілька разів вдарила потерпілу рукою по обличчю, після чого схопила за волосся та потягнула до себе, внаслідок чого вони впали. Після цього були викликані працівники поліції та швидка допомога.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 14.08.2020, за участю свідка ОСОБА_9 вбачається, що останній деталізував власні покази та розповів про обставини нанесення потерпілій тілесних ушкоджень 05.08.2020 обвинуваченою ОСОБА_5 . Такі його показання повністю відповідають показанням, даним ним в ході судового розгляду.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання, що 5.08.2020 як працівник поліції прибув на виклик за адресою АДРЕСА_2 , де відбувався конфлікт між обвинуваченою та потерпілою. Ствердив, що потерпіла мала видимі тілесні ушкодження, які з її слів та слів свідків були спричинені обвинуваченою ОСОБА_5 , при цьому остання перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, неадекватно поводилась, погрожувала і потерпілій (її сім`ї), і їм працівникам поліції, виривалась і намагалась знову нанести потерпілій ушкодження, тому вони були вимушені застосувати спецзасоби (кайданки).

Посилання обвинуваченої ОСОБА_5 на те, що вона діяла з метою самозахисту не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, і цього не заперечила остання, що потерпіла ОСОБА_6 взагалі не наносила їй (ні до побиття, ні в процесі побиття, ні після цього) ударів.

Судом критично оцінюються показання обвинуваченої ОСОБА_5 про те, що потерпілій вона нанесла удари лише по обличчю, з метою самозахисту та свідка ОСОБА_8 про те, що обвинувачена не наносила ударів потерпілій, оскільки вони є суперечливими (суперечать дослідженим доказам у справі), не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження, такі показання обвинуваченої суд розцінює як намагання пом`якшити відповідальність за фактично вчинене нею кримінальне правопорушення, а показання свідка ОСОБА_8 як сприяння уникнення обвинуваченою від відповідальності, в зв`язку з перебуванням у родинних відносинах.

Досліджені в судовому засіданні докази суд, відповідно до ст.85,86 КПК України суд вважає належними, допустимими та, відповідно до ст.94 КПК України, достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення щодо ОСОБА_5 .

Враховуючи, що показання потерпілої ОСОБА_6 , дані нею безпосередньо в судовому засіданні, є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_5 у спричиненні потерпілій ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, кваліфікуючи її дії за ч.1 ст. 125 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винної.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.66 КК України, суд не вбачає.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України, суд відносить вчинення кримінального проступку у стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачена ОСОБА_5 не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, на її утриманні та вихованні перебуває малолітня дитина, яка хворіє, що стверджується доданою медичною документацією, на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною (тобто не працює, стабільного доходу не має), вину не визнала та не розкаялась у вчиненому, вчинене нею кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України відносить до категорії кримінального проступку, є умисним, враховуючи позицію потерпілої, яка наполягала на суворій мірі покарання, тому суд, призначає покарання в межах санкції ст.125 ч.1 КК України, з врахуванням положень ч.2 ст.56 КК України, у виді громадських робіт (на мінімальний строк).
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинувачені за ст.125 ч.1 КК України, призначивши покарання 60 (шістдесят) годин громадських робіт.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1