У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.12.2020 Справа №607/21896/20

15 грудня 2020 року
провадження № 1кс/607/9066/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгайчики Теребовлянського району Тернопільської обл., громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження за № 0000409 від 13.12.2020 року, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.115 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області та СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 13 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 грудня 2020 року близько 10 години 30 хвилин в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_7 раптово виникла словесна сварка з приводу зловживання останньою спиртними напоями.
Під час вказаної сварки ОСОБА_4 , з метою умисного протиправного позбавлення життя і спричинення фізичної шкоди ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс удар лезом ножа в область грудної клітки ОСОБА_7 , чим спричинив їй тілесні ушкодження: проникаюче поранення грудей із ушкодженням серця, що призвело до настання смерті потерпілої, тобто умисно вбив ОСОБА_7 .
Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 10 год. 40 хв. в приміщені житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті проникаючого ножового поранення грудей.
Допитаний, як підозрюваний, ОСОБА_4 свою вину, у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_4 визнав.
14 грудня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню.
З врахуванням наведеного, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, які у сукупності вказують на неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив його задовольнити. Прокурор зазначив, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, належним чином обґрунтована, встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому з врахуванням зазначених ризиків, лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи наведене, прокурор вважає, що інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не забезпечить належної поведінки підозрюваного.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечив з приводу клопотання слідчого. Вважає, що для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 , у даному випадку достатньо буде застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Нормами ч.1 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Положеннями ч. 2 статті 177 цього Кодексу передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.
Судом встановлено, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області та СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 13 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
14 грудня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який є особливо тяжким злочином, санкція статті якого передбачає покарання, виключно у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.12.2020 року
- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 13 грудня 2020 року;
- протоколом огляду місця події від 13.12.2020 року.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.
При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.
Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.115 КК України, суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України не є вочевидь необґрунтованою.
Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов"язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме підозрюваний може: незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню.
Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.
Ризиком того, що у разі не застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні є те, що вказані особи є його родичами, сусідами, а тому перебуваючи на волі, він може незаконно здійснювати на них тиск та погрози, з метою дачі особами неправдивих показів, або відмови від добровільно наданих показань.
Ризиком того, що ОСОБА_4 може перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні обставин вчинення злочину, всіх учасників кримінального правопорушення, встановленню істини у кримінальному провадженні та забезпечення швидкого, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення злочину і завершення досудового розслідування у розумний строк є дані про його особу, спосіб учинення ним злочину.
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній одружений, має постійне зареєстроване місце проживання, не працює, офіційних доходів не отримує, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи вищенаведені обставини, у тому числі вагомість доказів, тяжкість покарання, обставини вчинення злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку незастосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, існують ризики, що підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню. Застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме його особі, обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.
Крім того, слідчому судді не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.
Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу більш м`якого слідчий суддя вважає безпідставним.
Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Докази, які б свідчили про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював перебування ОСОБА_4 в умовах СІЗО суду не надані.
Крім того, згідно з вимогами ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні,щодо злочину, який спричинив загибель людини
Оцінивши в сукупності всі обставини, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, та те, що злочин інкримінований ОСОБА_4 спричинив загибель людини, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 176, 178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Копію ухвали вручити ОСОБА_4 негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_6 чи іншого слідчого у даному кримінальному провадженні.
Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 07 лютого 2021 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1