Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2033/20
Провадження №1-кп/523/906/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0001546 від 3.04.2018р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно працюючого барменом в ресторані, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, -

Встановив:

3.04.2018 року приблизно о 4:30 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №6, розташованому по вул. Генерала Бочарова в м. Одесі, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, підійшовши до раніше незнайомої йому ОСОБА_6 , шляхом ривку зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок плетіння «бісмарк» вагою 15гр. вартістю 15000 гривень з золотою іконою у вигляді «Божої матері» вагою 6гр. вартістю 6000 гривень, каучукову мотузку із золотими вставками вартістю 2000 гривень, на якій висів золотий хрестик з розп`яттям «Ісуса Хреста» вагою 2гр. вартістю 2000 гривень, після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 25000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, викладеному в обвинувальному акті, та пояснив, що з 3 на 4 квітня 2018 року відпочивав в нічному клубі «караоке», де помітив дівчину, на якій були золоті прикраси. У нічний час вона поїхала додому, він на таксі направився за нею, де вона живе, коли потерпіла підійшла до будинку, розташованому по вул. Бочарова у м. Одесі, наздогнавши її, він шляхом ривку зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок з підвісками, та швидко втік з місця скоєння злочину. В подальшому викрадене майно здав до ломбарду.
Вину визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, щиро розкаюється, причину свого вчинку пояснити не зміг.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідків не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам скоєного злочину в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 ,своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.186 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вперше вчинив злочин, відповідно долучених до матеріалів кримінального провадження характеристик позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, має постійне місце мешкання та реєстрації, офіційно працює, відсутність тяжких наслідків, негативне відношення до скоєного діяння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України є щире каяття, повне визнання своєї провини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням матеріалів встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися, залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0001546 від 3.04.2018р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з урахуванням санкції ч.1 ст186 КК України та вимог ст.ст.50, 53 цього ж Кодексу, суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчиненого злочину; характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії злочину середньої тяжкості та мало місце у 2018 році, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, те, що він працює, має постійний заробіток, місце проживання, позитивно характеризується, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність тяжких наслідків, враховуючи поведінку ОСОБА_5 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, приймаючи до уваги думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали слідчого судді припинив свою дію 28.01.2020р., в подальшому відносно обвинуваченого за відсутністю клопотань заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, запобіжний захід не обирався. Враховуючи прийняте судом рішення про призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Керуючись, ст.ст. 349, 369-372, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 під час судового провадження не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Матеріали кримінального провадження за №0001546 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3.04.2018 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: