Справа № 201/7134/20
Провадження № 1-кс/201/7134/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 вересня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання захисника ОСОБА_3 внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001481 від 28.07.2020 року про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, має малолітню дитину, офіційно не працюючого, раніше судимого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України

В судовому засіданні приймали участь

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 30.07.2020 на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування клопотання захисник посилався на те, що його підзахисний не може перешкоджати органу досудового розслідування, оскільки не має ні яких владних повноважень аби впливати на будь-яких осіб або знищити речові докази, оскільки останні зібрані та перебувають у сторони обвинувачення, а тому ризики встановлені ухвалою суду від 30.07.2020 у зв`язку з плином часту нівелювалися, і на сьогоднішній день є необхідність змінити запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою.

В судовому засіданні захисник підтримав своє клопотання та додатково просив визнати недопустимим доказом протокол допиту свідка ОСОБА_6 , оскільки слідчим не встановлено особу свідка, і як наслідок, визнати підозру очевидно необґрунтованою, що є підставою для скасування запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника та просив суд змінити міру запобіжного заходу на не пов`язану з триманням під вартою, так як має на утриманні малолітню дитину.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти клопотання захисника.

Суд, дослідивши клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

30.07.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, у кримінальному провадженні № 0001481 від 28.07.2020, відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.
За змістом ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу: зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків.

Що стосується ризиків, які були встановлені слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу 30.07.2020, то на сьогоднішній день не надано доказів того, що ці ризики зменшились чи припинили своє існування, а тому підстав для зміни запобіжного заходу не має.
Посилання захисника на те, що ризики зменшились внаслідок спливу часу який пройшов від дати обрання запобіжного заходу, не можна прийняти до уваги, так як з моменту обрання запобіжного заходу пройшло лише трохи більше 30 діб.

Що стосується обґрунтованості підозри, то слід зазначити наступне.
В судове засідання стороною захисту був викликаний громадянина, який представився ОСОБА_7 , однак документів які б посвідчували його особу у нього при собі не було, як він повідомив, документи були втрачені давно, і відсутні тривалий період і при допиті у слідчого його особа не встановлювалась.

З протоколу допиту свідка від ОСОБА_7 від 25.07.2020 наданому у судовому засіданні дійсно встановлено, що в графі «9» «Відомості про паспорт або інших документ, що засвідчує особу» зазначено лише мобільний номер телефону.

Враховуючи викладене, судом було відмовлено в задоволенні клопотання захисника про допит свідка ОСОБА_7 .

Однак, враховуючи вищевикладені обставини встановленні під час судового засідання, суд прийшов до висновку про необхідність визнання протоколу допиту свідка від 25.07.2020 ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні недопустимим з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
Відповідно до ч.2 ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Відповідно до ч.3 ст. 224 КПК України, перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту. У разі допиту свідка він попереджається про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілий - за давання завідомо неправдивих показань. За необхідності до участі в допиті залучається перекладач.

Таким чином, враховуючи, що під час досудового розслідування, зокрема під час допиту свідка ОСОБА_7 , слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_8 не було встановлено особу гр. ОСОБА_7 відповідно до ч.3 ст. 224 КПК України, суд приходить до висновку про визнання протоколу допиту свідка від 25.07.2020 у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 187 КК України недопустимим.

Однак, при цьому ступінь обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри не зменшується, так як крім показань ОСОБА_6 підозра підтверджується рядом інших доказів, які перелічені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, а тому підстав для зміни запобіжного заходу в зв`язку з необґрунтованістю підозри не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 201, 84-89, 224, 352 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 відмовити.

Повний текст ухвали буде оголошено 09.09.2020 о 16:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1