Справа№ 642/1267/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2020 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0000300 від 03.02.2020 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 30.03.2018 року Ленінським районним судом м.Харкова, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк чотирьох років, звільнений від покарання з іспитовим строком на два роки,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

25 січня 2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_6 знаходився на кухні своєї квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник словесний конфлікт з його донькою ОСОБА_4 , на грунті особистих неприязних відносин. В ході конфлікту, діючи з раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, переслідуючи мету нанесення тілесних ушкоджень та усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень ОСОБА_6 наніс останній один удар кулаком своєї правої руки в обличчя потерпілої, а саме в ділянку губ з права, після чого коли потерпіла ОСОБА_4 присіла, ОСОБА_6 наніс один удар своєю правою ногою в ділянку правого гомілковоступневого суглобу по його верхній поверхні потерпілої. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синець на голові та садно на правій нижній кінцівці, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-466/2020 від 04.02.2020 за ступенем тяжкості: синець та садно викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2 «Б», 2.3.5. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Такі дії, ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленному обвинуваченні не визнав, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення пояснив, що 25.01.2020 року не наносив удари потерпілій. Вона зранку почала на нього кричати, та кидатися на нього, а він її тільки відштовхнув, пішов до іншої кімнати, та закрився. Після чого потерпіла викликала поліцію, на написала заяву на нього.
Проте, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за наведених обставин повністю підтвердилась у судовому засіданні наступними доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила, що 25.01.2020 відбувся конфлікт через те, що обвинувачений зламав бак, який знаходиться в туалеті. Приблизно о 13:00 вона вийшла на кухню і запропонувала своєму батьку відремонтувати його, оскільки дитина не може постійно набирати воду з відра, оскільки це дуже важко для неї. Вона просила відремонтувати або поставити нову трубу. Після цього обвинувачений підійшов до потерпілої, показав їй дулю в обличчя, плюнув, а вона розпочала втікати від нього. Він вдарив її правою рукою в голову, в ділянку губ, внаслідок чого вона впала, а потім він наніс їй удар ногою по нозі. Потім прибігла дитина та мати, вони кричали, потім відвели її до спальної кімнати. Після цього викликали поліцію та швидку допомогу, дали заспокійливого засобу. Вона написала заяву в поліцію, після чого через декілька днів за заявою зробила експертизу тілесних ушкоджень. Після конфлікту 25.01.2020 р. вона ще двічі писала заяву з приводу протиправних дій її батька до дільничного.

- показаннями свідка ОСОБА_7 яка пояснила, що потерпіла це її мати, а обвинувачений це її дідусь. Вона зазначила, що її дідусь зламав бак у туалеті, а 25.01.2020 р. приблизно о 13:00 її мати сказала, що необхідно скинутись грошима, щоб його відремонтувати. Після цього дід розпочав кричати, торкатися її матері, вона почула крик та прибігла на кухню. Коли прийшла, її дід сидів і в руках у нього був ніж, він різав картоплю. А її мати лежала на підлозі та у неї з губи текла кров, а також кров текла з ноги. Він вдарив її мати по нозі, а її мати впала та наніс два удари: ногою по нозі та кулаком у губу. Натомість її мати, не кидалась на нього, а він в свою чергу не втікав від потерпілої. Також вказує, що вона не дружить із дідусем, що вони не вітають один одного із днем народження, у її матері такі саме відносини з її батьком. Бабуся із дідусем постійно сваряться, постійно кричать, чого вона дуже боїться.

-показаннями свідка ОСОБА_8 яка зазначила, що вона була у спальні, коли її донька сварилась із батьком з приводу необхідності відремонтувати бак в туалеті. Того дня до неї в кімнату забігла ОСОБА_7 і покликала бабусю на допомогу, вона сказала, що дід б`є її матір. Коли вона прийшла, на обличчі у її донки була кров, та вона трималась за ногу. Також свідок зазначила, що після цієї події в їхній сім`ї траплялись знову конфліктні ситуації.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується також письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду:
- висновком судово-медичної експертизи № 09-466/ 2020 від 05.03.2020 р., відповідно до якого, у громадянки ОСОБА_4 мали місце наступні тілесні ушкодження: синець на голові правій нижній кінцівці. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар або удар- стиснення, за винятком садна, яке утворилось за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 1-3 доби до моменту огляду. Цей висновок підтверджується характером ушкоджень, а також стадією загоєння садна синця. 3а ступенем тяжкості: синець та садно викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визнане тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.Виходячи із об`єктивних судово-медичних даних, гр-ці ОСОБА_4 було спричинено, як мінімум 2 травматичні впливи.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.02.2020 року, з ілюстративним матеріалом, за участю потерпілої ОСОБА_4 , та спеціаліста, в ході якого ОСОБА_4 розповіла про обставини вчиненого стосовно неї кримінального правопорушення, та на статисті показала яким чином їй були завдані тілесні ушкодження (а.с. 67-70,71,72,73);
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку та находить їх достатніми та допустимими, такими що узгоджуються між собою, у зв`язку з чим приходить до висновку щодо можливості покласти їх в основу ухваленого вироку суду.
З огляду на наведене, суд надає критичну оцінку показанням обвинуваченого та розцінює їх як позицію останнього на захист від пред`явленого обвинувачення та намагання пом`якшити покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, його особу (вік останнього), відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, з урахування обмежень призначення окремих видів покарань для осіб, які досягли пенсійного віку.
Згідно досудової доповіді, складеної інспектором Холодногірського районного відділу філії державної установи Центр пробації в Харківській області, виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі, або обмеження волі можливе та аналіз інформації свідчить про високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень ймовірності небезпеки для суспільства.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обвинувачений, повністю свою вину не визнав, щирого жалю з приводу скоєного та осуд своєї поведінки не висловлював.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому основне покарання у вигляді штрафу у межах, встановлених санкцією статті 125 ч. 1 КК України, так як відсутні умови і підстави призначення більш тяжкого покарання, та з огляду на те, що ОСОБА_6 досягнув пенсійного віку, це унеможливлює призначення йому покарання у вигляді виправних та громадських робіт.

Призначене покарання у вигляді штрафу на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, суд вважає, що вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 30.03.2018 року підлягає самостійному виконанню.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 30.08.2018 виконувати самостійно.

Покарання у вигляді штрафу виконується окремо.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1