Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 01 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, подане у кримінальному провадженні № 0000714 від 22.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

в с т а н о в и в :
В апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора, накласти арешт на автомобіль марки «Газель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ніж та мобільний телефон марки «МАХVІ С20», належні ОСОБА_8 та тимчасово позбавити власників, користувачів та третіх осіб можливості володіти, користуватись та розпоряджатись вказаним майном. Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною, оскільки вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Крім того, ніж є предметом кримінально протиправних дій та згідно висновку експерта являється холодною зброєю. Вважає, що мобільний телефон, належний ОСОБА_8 є предметом, що містить інші відомості (номери мобільних телефонів), які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зазначає, що автомобіль марки «Газель» був виявлений безпосередньо поблизу місця незаконної порубки дерев на території лісового господарства, а на місці незаконної порубки дерев виявлені сліди протектору автомобіля, тому чи перебував вказаний автомобіль на місці незаконної порубки дерев можливо буде встановити шляхом проведення експертного дослідження. Вважає, що постанова слідчого про визнання вилученого майна речовими доказами є достатньо мотивованою, а невірне зазначення слідчим номеру кримінального провадження є технічною помилкою та не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання. В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження зазначає, що прокурор не був присутній на проголошенні ухвали слідчого судді, а тому копія ухвали Житомирською місцевою прокуратурою була отримана 08.12.2020 року і саме з вказаної дати прокурору став відомий результат розгляду клопотання.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 19.11.2020 року прокурор на виконання вимог ухвал слідчого судді про повернення клопотання про усунення недоліків звернувся з клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль марки «Газель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ніж та мобільний телефон марки «МАХVІ С20», тимчасово позбавивши власника майна - ОСОБА_8 , а також третіх осіб можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.10.2020 року невстановлені особи, в 40 кварталі 35 виділу Богунського лісництва ДП «Житомирське лісове господарство», здійснили незаконну порубку двох дерев породи дуб, чим спричинили матеріальний збиток лісництву.

Під час огляду місця події, неподалік місця незаконної порубки лісу, а саме лісовий масив в кварталі 40 Богунського лісництва, поблизу с. Садки, Житомирського району, у ОСОБА_8 було вилучено належний йому автомобіль марки «Газель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також ніж, який в нього знаходився, та мобільний телефон марки «МАХVІ С20».

В органу досудового розслідування є обґрунтована підстава вважати, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

В клопотанні прокурор вказує, що неподалік зазначеного місця незаконної порубки дерев породи дуб, під час проведення огляду місця події, було виявлено та вилучено: сліди протектору шин, ідентичних до шин автомобіля «Газель», а також частину пластмасової фари з даного автомобіля та гілку дерева зі слідами від фарби автомобіля.

Постановою слідчого від 22.10.2020 року зазначені автомобіль, ніж та мобільний телефон, які було вилучено, визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що наявні відомості про перебування вказаного автомобіля на місці незаконної порубки лісу. Також, мобільний телефон може бути перевірений на предмет контактування з іншими особами, а вилучений під час огляду ніж може відноситись до холодної зброї, тому з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вказане майно.

Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слідчий суддя вважав, що наведені прокурором підстави для накладення арешту на вилучене майно не знайшли свого підтвердження; не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в майнові права особи, а тому подане клопотання задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд вважає за можливе поновити прокурору ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, який пропущено з поважних причин, оскільки прокурор не був присутній на проголошенні ухвали слідчого судді, а тому копію ухвали не отримував, копія ухвали була отримана Житомирською місцевою прокуратурою 08.12.2020 року, з апеляційною скаргою прокурор звернувся 12.12.2020 року.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повній мірі.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000714 від 22.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України по факту незаконної порубки дерев породи дуб (а.п. 2).
22.10.2020 року було проведено огляд місця події, яким є 40 квартал 34 виділу Богунського лісництва, де виявлено незаконну порубку двох дерев породи дуб. Також виявлено слід від транспортного засобу, з якого виготовлено гіпсовий відбиток; на дереві виявлено слід від фарби; а також виявлено частину ліхтаря червоного кольору, відповідно до протоколу огляду місця події 22.10.2020 року було вилучено автомобіль марки «Газель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ніж та мобільний телефон марки «МАХVІ С20» (а.п. 3-6).

Постановою слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 22.10.2020 року вилучені під час огляду місця події автомобіль, ніж та мобільний телефон було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (а.п. 7).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слідчий суддя зазначив, що наведені прокурором підстави для накладення арешту на вилучене майно не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими, а необхідність накладення арешту на вилучені речі у вказаному кримінальному провадженні не доведена.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

З матеріалів клопотання прокурора не вбачається, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в майнові права особи.

Доводи апелянта про те, що висновок експерта по вилученому ножу, згідно якого вказаний ніж являється холодною зброєю, було отримано прокурором 09.12.2020 року, тобто, після постановлення ухвали слідчим суддею, а тому слідчий суддя дійшов передчасного висновку про те, що клопотання не містить доказів того, що вилучений ніж відноситься до холодної зброї, не може слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Згідно матеріалів клопотання, кримінальне провадження в межах якого прокурор просить накласти арешт на майно внесено в ЄРДР за ч.1 ст. 246 КК України по факту незаконної порубки дерев породи дуб.

Враховуючи, що вилучений ніж, згідно висновку експерта, являється холодною зброєю, яка вилучена з обігу, підстав для накладення арешту на ніж в межах кримінального провадження за ч.1 ст. 246 КК України не вбачається.

Разом з цим, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що на даний час відомості по факту незаконного носіння холодної зброї ОСОБА_8 не внесені до ЄРДР.

Доводи апелянта про те, що автомобіль марки «Газель» був виявлений безпосередньо поблизу місця незаконної порубки дерев на території лісового господарства, а на місці незаконної порубки дерев виявлені сліди протектору автомобіля, тому чи перебував вказаний автомобіль на місці незаконної порубки дерев можливо буде встановити шляхом проведення експертного дослідження, також, не спростовують висновків слідчого судді стосовно того, що всупереч п.3 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні прокурора не зазначено, хто є власником вилученого майна, не зазначені документи, які підтверджують право власності на майно.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду, прокурор вказаних документів не надав та пояснив, що на даний час власника вказаного автомобіля не встановлено, запити до Сервісного центру МВС щодо встановлення власника не направлялися, огляд вилученого автомобіля не проводився та трасологічна експертиза не призначалася.

Вказання апелянта на те, що мобільний телефон, належний ОСОБА_8 є предметом, що містить інші відомості (номери мобільних телефонів), які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки прокурором не доведено які сліди злочину він на собі містить; які обставини кримінального провадження можуть бути підтверджені при встановленні контактів ОСОБА_8 , на необхідність встановлення яких при перевірці мобільного телефону посилається прокурор.

Не наведено таких даних прокурором і під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що мобільний телефон марки «МАХVІ С20» не має ознак речового доказу, передбачених ст. 98 КПК України, в даному кримінальному провадженні.

Посилання прокурора на те, що невірне зазначення слідчим в постанові про визнання речовими доказами номеру кримінального провадження є технічною помилкою та не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання, крім того, на даний час вказана описка виправлена, не є безумовною підставою для накладення арешту на вказане в клопотанні прокурора майно.

Крім того, за результатами апеляційного розгляду встановлено, що постанова слідчого про визнання предметів речовими доказами в даному кримінальному провадженні є формальною та її наявність не впливає на правильність висновків слідчого судді.

Апеляційний суд звертає увагу прокурора, що відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Проте, з 22.10.2020 року жодних процесуальних дій з вилученим майном (транспортним засобом та телефоном) не провадяться та процесуальне рішення відносно холодної зброї також не приймається.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити прокурору Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 01 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 01 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, подане у кримінальному провадженні № 0000714 від 22.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: