Справа № 405/6271/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000066, клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровоград, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , за ч. 2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 .
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконному вироблені, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
В період з березня 2020 року по вересень 2020 року ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою незаконного збагачення за рахунок виготовлення і збуту психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, при невстановлених слідством обставин, придбала психотропну речовину - метамфетамін, яку незаконно зберігала за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збуту. Таким чином, ОСОБА_6 незаконно придбала та зберігала психотропну речовину з метою збуту.

05.09.2020, в період часу з 14:30 год. по 14:47 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи за адресою: м. Кропивницький, вул. Шатило, 3, біля квартири № 121 незаконно збула ОСОБА_7 , за гроші в сумі 300 грн., коктейльну трубочку запаяної з обох боків з кристалічною речовиною всередині, яка згідно висновку експерта № 1249 від 18.09.2020 містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено. Маса метамфетаміну, наданого на дослідження, становить 0,0287 г.

01.10.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час розгляду клопотання прокурор зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Слідчий підтримав позицію прокурора.
У судовому засіданні захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що стороною обвинувачення недоведені та необґрунтовані ризики, його підзахисна характеризується виключно позитивно, відсутні докази доведеності вини її підзахисної. Крім того, згідно практики ЄСПЛ за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_6 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.
Причетність ОСОБА_6 до оголошеної підозри, підтверджується протоколами допитів свідків; результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; матеріалами проведених експертиз за вказаним кримінальним провадженням.

Інші доводи сторони захисту про існування обґрунтованої підозри, належність та допустимість доказів, повинні оцінюватися виключно під час розгляду справи по суті у сукупності із іншими доказами.
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваною ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення її провини, що свідчить про те, що остання може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваною впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_6 лише запобіжного заходу тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання, виключно позитивно характеризується за місцем проживання.
За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1 , 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.179 КПК України, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останній цілодобово залишати житло та поклавши на неї обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Менш суворий запобіжний захід здатен забезпечити ефективний контроль з боку органу поліції та попередити існуючі ризики.
Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 25.11.2020 року, який полягає у забороні останній цілодобово залишати житло, а саме квартиру АДРЕСА_3 .
Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 на строк до 25.11.2020 року наступні обов`язки:
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому вона зареєстрована і проживає;
- повідомляти слідчого, прокурора та в подальшому суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування зі свідками та іншими учасниками кримінального провадження як безпосередньо так і через третіх осіб за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 25.11.2020 року.
Ухвалу передати до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області для виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8