ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/819/581/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Підозрюваного - ОСОБА_7

Захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження №0001656 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.09.2020 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка Великолепетиського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 вересня 2020 року залишено без задоволення клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього певних обов`язків. Встановлено строк дії ухвали до 25.10.2020 року включно.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вищевказану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню на підставі невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що клопотання слідчого з доданими до нього матеріалами в повній мірі доводять наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, те, що підозрюваний зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тому що ОСОБА_7 неодружений, дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, проте, у разі визнання його винуватим може буде призначена реальна міра покарання у виді обмеження волі до 5 років або позбавлення волі до 4 років; незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки основним джерелом доказів злочину, передбаченого ст. 296 КК України, є саме показання потерпілих та свідків, а з іншими підозрюваними є учасниками політичної партії «Національний корпус»; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, вказаний злочин вчинив у групі з іншими учасниками політичної партії «Національний корпус», які мають негативну репутацію. Тому, застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є занадто м`яким та не дасть можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, обравши підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21-00 год. до 07-00 год., з покладенням на нього певних обов`язків.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи є наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та достатньо підстав вважати про існування ризиків, на які вказує слідчий, прокурор, та має право постановити ухвалу про застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з таких ризиків, передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею досліджено матеріали кримінального провадження і зроблено висновок, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків, обізнаних щодо його злочинної діяльності, з метою зміни ними показів, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, переховуватися від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб. Разом з цим, слідчий суддя правильно врахував, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, мають порівняно невисокий ступінь, а також те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання у м. Херсоні, є студентом, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, не визнає обставини вчинення кримінального правопорушення, наголошує, що він не вчиняв будь-яких протиправних дій, тому, слідчим суддею ухвалено обґрунтоване рішення про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке відповідає вимогам КПК України, а також практиці ЄСПЛ, яка підлягає застосуванню у кримінальному процесуальному законодавстві України відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано для особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції прокурором не наведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Крім того, наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на свободі зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, - нічим не обґрунтовано, побудоване на припущеннях, є непереконливим і не підтверджується доказами.

З урахуванням зазначених обставин, суд обґрунтовано відмовив у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та обрав запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Правильність такого висновку у колегії суддів сумнівів не викликає.

В апеляційну інстанцію прокурором також не представлено переконливих доказів про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали і застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 181, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 вересня 2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього певних обов`язків, без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4