Справа № 442/4846/20
Провадження № 1-кп/442/353/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 19.07.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дрогобич Львівської області, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої кастеляншею в закладі дошкільної освіти №24 «Смерічка» Дрогобицької міської ради, раніше судиму вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.01.2020 за ч.3 ст.15- ч.186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
встановив:
Судом визнано доведеним, що 17.07.2020, орієнтовно о 12.21 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у торговому залі магазину «Єва» ТОВ «РУШ» на вул. В.Великого 66/1 в м. Дрогобичі Львівської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, таємно викрала зі стелажу вказаного магазину товари, а саме: піну для ванни торгової марки «НІРР» об`ємом 350 мл. вартістю 110,95 грн., дитячу олійку торгової марки «НІРР» об`ємом 200 мл. вартістю 77 грн., дитячий гель для купання торгової марки «НІРР» об`ємом 400 мл. вартістю 149,50 грн., чим заподіяла юридичній особі ТОВ «РУШ» майнову шкоду га загальну суму 337,45 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 повторно таємно викрала чуже майно, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. Суду пояснила, що дійсно вчинила інкримінований їй злочин при обставинах, викладених в обвинувальному акті. У її сестри народилася дитина, і вказані косметичні засоби вона викрала, щоб їх привітати. Щиросердно розкаюється у вчиненому, просить суд її суворо не карати та врахувати, що у неї на утриманні є двоє неповнолітніх дітей..
Представник потерпілого подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності, щодо міри покарання покладається на думку суду.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченою ОСОБА_3 , її винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою і визнає фактичні обставини доведеними.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, оскільки вона повторно таємно викрала чуже майно.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст.ст.65 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчиненого нею кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винуватої, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, по місцю праці та проживання характеризується позитивно, на її утриманні є двоє малолітніх дітей.
Обставинами, що пом`якшують покарання, на думку суду, є щире каяття у вчиненому обвинуваченої, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 не встановлено.
Шкода обвинуваченою потерпілому не відшкодована.
З врахуванням наведеного, аналізуючи особу винуватої, як в загально соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, суд, з урахуванням положень Загальної частини Кримінального кодексу України дійшов висновку, що покарання обвинуваченій повинно бути призначено в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння нею нових злочинів.
Згідно зі ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
А тому, враховуючи те, що обвинувачена у вчиненому розкаюється, активно сприяла розкриттю злочину, будучи розлученою, має на утриманні двох малолітніх дітей : дочку ОСОБА_5 2009 року народження та дочку ОСОБА_6 2013 року народження, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення її від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.
Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої ОСОБА_3 в період дії іспитового строку та з метою організації органом виконання покарань належного контролю за її поведінкою, на обвинувачену слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
З речовими доказами необхідно поступити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України, за якою призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: диск з відеозаписом із камер відео спостереження з магазину «Єва», що знаходиться за адресою: м.Дрогобич вул.В.Великого 66/1 за 17.07.2020, на якому зафіксовано викрадення товару, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.
Суддя ОСОБА_1