ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.09.2020 Справа №607/11707/20

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000801 від 14.07.2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, колишнього військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , не працюючого, одруженого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12 лютого 2015 року),

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2017 року ОСОБА_3 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки.

Цього ж дня, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) військовослужбовець за контрактом солдат ОСОБА_3 , зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначений на посаду курсант, де останній проходить військову службу.

Відповідно до положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту зарахування до списків особового складу військової частини, тобто з 25 лютого 2017 року ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.

Надалі, 23 червня 2017 року солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 та поставлений на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) від 26 червня 2017 року №142 військовослужбовець за контрактом солдат ОСОБА_5 , призначений на посаду номера обслуги 4 гармати 2 гарматного артилерійського взводу 3 гарматної артилерійської батареї 1 гарматного артилерійського дивізіону.

В подальшому, ОСОБА_3 перепризначено на посаду оператора топогеозедиста відділення управління старшого офіцера на батареї 1 артилерійського взводу 6 артилерійської батареї 2 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат».

Під час проходження військової служби старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.ст. 17, 65 інституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015, затвердженого Законом України від 15 січня 2015 року №13-VIII, з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави оголошено проведення протягом 2015 року часткової мобілізації у три черги протягом 210 діб.

Старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 58, 59, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист 5 ітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість, старший солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Розпорядком дня військової частини НОМЕР_1 , затвердженого наказом командира вказаної військової частини визначено, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 прибувають на військову службу о 08 год. 30 хвилин.

Однак, 23 серпня 2018 року о 08 годині 30 хвилин військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 , не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків (в умовах особливого періоду), без поважних причин та за відсутності відповідного дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , не з`явився на військову службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться у Тернопіль по АДРЕСА_1 .

30 січня 2019 року о 08 годині 30 хвилин старший солдат ОСОБА_3 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2020 року №41 старшого солдата ОСОБА_3 звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням контракту.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 23 серпня 2018 року о 08:30 год. на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин та за відсутності відповідного дозволу командування не з`явився та в подальшому проводячи час на власний розсуд та 30 січня 2019 року о 08:30 год., добровільно з`явився до розташування військової частини НОМЕР_1 . На даний час про вчинене він, ОСОБА_3 щиро шкодує, просить суд його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12 лютого 2015 року), за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015р.), як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті ст. 407 КК України військовослужбовцем, крім строкової служби.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, відсутність обтяжуючих обставин, приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 за поданим клопотанням відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015 року) та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення. Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1