Справа № 308/1499/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/873/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, дистанційно, в режимі відеоконференції, з Закарпатським апеляційним судом, Державною установою «Закарпатська УВП №9», прокуратурою Вінницької області, апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0000095 стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 201, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.2 ст. 201, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307 КК України та обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 201, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України про продовження строку тримання під вартою, за участю:

прокурора ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів - по 03 вересня 2020 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів - по 03 вересня 2020 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів - по 03 вересня 2020 року.

Таке своє рішення суд мотивував тим, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України ризики, які враховувалися при обранні обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не відпали і продовжують існувати: є підстави вважати, що обвинувачені перебуваючи на волі можуть ухилятися від явки до суду і виконання процесуальних рінешь, перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином- впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, судом зазначено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому суд вважав, що небезпека переховування обвинувачених, шляхом ухилення від суду, здається переконливою.

Також суд враховуючи тяжкість обвинувачення, дані про особу обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , в силу характеру інкримінованих обвинуваченим діянь та одночасної потреби у проведені судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, прийшов до переконання про доцільність продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Крім того, враховуючи ступінь небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкості з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, розмір застави, визначений судом як альтернативний запобіжний захід при застосуванні щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд прийшов до висновку залишити без змін, оскільки альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 505 200 гривень, із покладенням на них певних обов`язків в разі внесення застави не є надмірним, з огляду на тяжкість інкримінованих їм злочинів, їх суспільну небезпеку та корисливий мотив.

На дану ухвалу захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Від інших учасників апеляційних скарг не поступало.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати, обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Вважає, ухвалу суду незаконною, так як клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим подане з грубим порушенням приписів ч.1 ст. 199 КПК України, суд не мав права приймати його до розгляду. Зазначає, що суд лишив поза увагою доводи захисника про те, що клопотання не відповідає вимогам ст. 199 КПК України, в частині його мотивування, зокрема судом встановлено відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_6 в інкримінованих йому діяннях, що є підставою для зміни запобіжного заходу.

Апелянт вказує, що жодних доказів про співучасть ОСОБА_6 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях матеріали справи не містять.

У своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2020 року про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнити його в залі суду. Вважає, вищевказану ухвалу незаконною, необгрунтованою, постановлення якої супроводжувалось неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, а тому вона підлягає скасуванню.

Зазначає, що сторона обвинувачення не довела наявність та існування критеріїв і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому суд не мав підстав для продовження строку тримання під вартою.

Апелянт звертає увагу на те, що судом при прийнятті рішення не враховано стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки з листа ДУ «Закарпатська УВП №9» вбачається, що за час перебування в установі ОСОБА_8 неодноразово звертався за медичною допомогою до лікарів медичної частини та перебуває на обліку з діагнозом: Гіпертонічна хвороба II ст., кл.2, КВР помірний, СН0. Хронічний калькульозний холецистит. Отримує амбулаторне лікування. Заслухавши доповідача, думку захисника адвоката ОСОБА_7 , підтриману обвинуваченим ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , підтриману обвинуваченим ОСОБА_8 , які просили задоволити апеляційні скарги, думку захисників адвокатів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , підтриману обвинуваченим ОСОБА_10 на підтримання апеляційних скарг, міркування прокурора щодо залишення ухвали суду без змін, вивчивши матеріали контрольного провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
І, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та даних про особи обвинувачених, та про те, що є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останнім запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно врахувавши те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, які не мають міцних соціальних зв`язків та постійного джерела прибутку, крім того обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні декількох злочинів, прийшов до вірного переконання, що ОСОБА_6 , ОСОБА_8 при застосуванні більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою можуть продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, а тому їм необхідно продовжити строк тримання під вартою.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянтів про неповноту судового розгляду, а також про істотне порушення вимог кримінального-процесуального закону при розгляді даного питання.
Як вбачається з клопотання про продовження строку тримання під вартою таке відповідає вимогам ст. 199 КПК України, зокрема містить у собі короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_8 правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, посилання на ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, та обґрунтування того, що такі продовжують існувати та не зменшилися, обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Що стосується доводів апелянтів щодо необгрунтованості ухвали, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Наявність ряду захворювань у обвинуваченого ОСОБА_8 на які покликається його захисник в апеляційній скарзі, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимогзахисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисників-адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів - по 03 вересня 2020 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: