Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

02 вересня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне у режимі відео конференції матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000792, внесеному до ЄРДР 08 липня 2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.1 ст.357, ч.1 ст.135 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 червня 2020 року продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого - запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали визначено рахувати до 24 год. 07 серпня 2020 року.
З матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Володимир-Волинському міському суді перебуває кримінальне провадження 0000792 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, ч.1 ст.357, ч.1 ст.135 КК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Зазначає, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу не відповідає вимогам ст.184 КПК України. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону Украини "Про виконання рішень і застосування практики Європейского суду з прав людини", тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є умовою sine qua non (обов`язковою, неодмінною умовою) законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§ § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 08.06.2006 року у справі "Корчуганова проти Росії", § § 66, 67 рішень ЕСПЛ від 07.04.2005 у справі "Рохлина проти Росії", § § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 01.06.2008 у справі "Мамедова проти Росії", § 79 рішень ЕСПЛ від 10.02.2011 року по справі "Харченка проти України", § 40-42 рішення ЕСПЛ від 02.03.2006 року у справі "Долгова проти Росії").
Під час апеляційного розгляду, прокурор ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_6 неодружений, не навчається, працездатний, тяжкими хворобами не хворіє, не має законного джерела доходів. Заявлені ризики не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_6 може переховуватися від слідства та суду (об`єктивно підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років). Після вчинення інкримінованого злочину виїхав за межі м. Нововолинська, Волинської області та був затриманий працівниками поліції у м. Фастові, Київської області; може вичинити інші кримінальні правопорушення; може незаконно впливати на свідків, чинити фізичний, психологічний тиск заради їхньої відмови від наданих показів чи їх зміни.

Судом першої інстанції враховано відомості про особу обвинуваченого та відсутність стримуючих факторів, а саме те, що ОСОБА_6 не одружений, ніде не навчається, не похилого віку, тяжкими хворобами не хворіє, не працює, тобто не має законного джерела доходів. За наведеного, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Доказів на спростування висновків суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 червня 2020 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3