Справа № 442/4889/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1044/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2020 року відносно обвинуваченої ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_9 ,
встановила:
цією ухвалою повернуто прокурору Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000429 від 06 березня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України, у зв`язку із невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України для усунення протягом розумного строку недоліків вказаних в мотивувальній частині ухвали.
Своє рішення місцевий суд мотивував недотриманням прокурором вимог, передбачених у п.2, п.3 ч.2, п.3 ч.4 ст. 291 КПК України, які полягають у некоректності анкетних даних обвинуваченої ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 щодо місця їх проживання, з огляду на те, що надіслана їм судом поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", та у непоінформованості обвинуваченої ОСОБА_7 про причину та характер обвинувачення, у зв`язку із тим, що долучений до матеріалів обвинувального акту бланк розписки підозрюваної про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, де відсутній підпис підозрюваної ОСОБА_7 і зазначено, що остання у присутності понятих відмовилась отримати обвинувальний акт, не може бути визнаний в якості належного додатку, що долучається обов`язково до обвинувального акту.

На вказану ухвалу прокурор Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що ухвала суду підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, окрім цього, рішення прийнято з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000429 від 06.03.2020, ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду від 21.07.2020 встановлено підозрюваній ОСОБА_7 та її захиснику - адвокату ОСОБА_9 строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження строком 5 робочих днів через ухилення підозрюваної від ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Акцентує, що підозрювана ОСОБА_7 не з`явилася до слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області у визначений строк ухвалою слідчого судді, а відтак, відповідно до вимог ч.10 ст. 290 КПК України вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів.

Звертає увагу на те, що захиснику підозрюваної ОСОБА_9 вручено повідомлення про те, що 29.07.2020 за адресою проживання підозрюваної ОСОБА_7 відбудеться вручення підозрюваній обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування і цього ж дня копію обвинувального акту та реєстру матеріалів вручено захиснику підозрюваної ОСОБА_9 , про що наявна відповідна розписка.

29.07.2020, процесуальний прокурор, з метою вручення обвинувального акта ОСОБА_7 за місцем проживання підозрюваної в присутності понятих здійснив вручення обвинувального акту останній, однак така відмовилася отримати вказані документи та надати розписку про їх отримання, про що складено відповідний протокол. Крім цього, факт відмови підозрюваної про отримання вказаних документів зафіксовано відеозаписом, який було додано до обвинувального акту.

29.07.2020 процесуальним прокурором під відеозапис скеровано рекомендованим листом копію обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000429 від 06.03.2020, та реєстр матеріалів досудового розслідування із зазначенням адреси реєстрації, місця проживання підозрюваної.

До місцевого суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні, реєстр матеріалів досудового розслідування із розпискою про отримання копій вказаних документів захисником підозрюваної ОСОБА_9 , який діяв в інтересах ОСОБА_7 , на підставі доручення від 09.06.2020 на стадії досудового розслідування, та ордеру серія ЛВ №070299. Відповідна розписка міститься у матеріалах справи.

Також апелянт зазначає, що разом з обвинувальним актом у кримінальному провадженні та реєстром матеріалів досудового розслідування, суду надано протокол про відмову в отриманні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, відеоматеріал про відмову в отриманні на CD дисках, квитанції про поштове скерування обвинувального акту та реєстру матеріалів за місцем реєстрації підозрюваної.

Наголошує, що прокурором вживалися неодноразові заходи з метою вручення обвинувального акту ОСОБА_7 .

Також не погоджується з ухвалою суду, в частині невідповідності обвинувального акту вимогам п.2, п.3 ч.2 ст. 291 КПК України де зазначено, що матеріали судового провадження не містять документів, які підтверджують те, що обвинувачена ОСОБА_7 та одна із потерпілих ОСОБА_10 належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду.

Акцентує, що в ухвалі суду також зазначено, що матеріали судового провадження не містять жодного офіційного документу на підтвердження того, що на момент складання та затвердження обвинувального акту обвинувачена ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_10 тривалий час не проживали за місцем мешкання.

Наголошує, що як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, потерпіла з`являлася до слідчого для виконанні слідчих та процесуальних дій, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та виконання вимог ст. 290 КПК України, що свідчить про те, що стороною обвинувачення встановлено місце проживання.

Покликається на те, що позначка «адресат відсутній за вказаною адресою» свідчить тільки про небажання особи з`явитися за одержанням рекомендованого листа, та не вказує на не встановлення їхнього місця проживання.

Зазначає, що матеріали провадження не містять офіційних відомостей щодо зняття обвинуваченої ОСОБА_7 або потерпілої ОСОБА_10 з реєстрації з місця проживання, або відомостей стосовно того, що вказані особи тривалий час не проживали за адресами, вказаними у обвинувальному акті.

Вважає, що доводи наведені судом в ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими та неповними, а судове рішення прийнято з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000429 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, виступ захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Ч.1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься і поняття розумних строків, яке відповідно до ч.5 ст. 28 КПК України передбачає, що кожен має право, щоб обвинувачення відносно нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що оскаржувана ухвала постановлена без врахування вказаних положень кримінального процесуального закону, а наведені у ній висновки не відповідають матеріалам провадження, що відповідно до ст. 411 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Так, у кримінальному процесуальному кодексі (ст. 293 КПК України) закріплено обов`язок прокурора надати копію обвинувального акту підозрюваному та його захиснику і отримати розписку про таке вручення. Проте, чіткої вказівки про спосіб надання копії процесуальних документів немає.

Відповідно до вимог ст. 290 КПК України слідчий (прокурор), визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, намагався відкрити доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваній ОСОБА_7 та її захиснику адвокату ОСОБА_9 та вручити ОСОБА_7 копію обвинувального акту і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Однак, остання відмовилася від ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та отримання обвинувального акту із реєстром, про що зазначено, зокрема, у «Розписці про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування» на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 10), яка засвідчена понятими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і скерована прокурором разом з обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування до місцевого суду, у відповідності до вимог ст. 283 КПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України ОСОБА_7 на власний розсуд використала надане їй ст.ст. 290, 293 КПК України право, відмовившись отримувати доступ до матеріалів досудового розслідування та отримання копії обвинувального акта.

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_9 , який уповноважений здійснювати захист ОСОБА_7 , отримав копію обвинувального акту разом із реєстром матеріалів досудового розслідування (а.с.12), що не заперечується останнім.

Враховуючи таку процесуальну поведінку обвинуваченої, колегія суддів приходить до висновку, що сторона обвинувачення дотрималася положень ст. 290 КПК України на стадії закінчення досудового розслідування і відсутні підстави вважати, що було порушено право на захист ОСОБА_7 .

Покликання місцевого суду на те, що долучений до матеріалів обвинувального акту бланк розписки підозрюваної про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, де відсутній підпис підозрюваної ОСОБА_7 та зазначено, що остання у присутності понятих відмовилась отримати обвинувальний акт, не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст. 291 КПК України та не може бути визнаний в якості належного додатку, що долучається обов`язково до обвинувального акту є безпідставними, оскільки у ч.4 ст. 291 КПК України законодавець визначає перелік документів (п.п. 1-5), які додаються до обвинувального акта. Додатки до обвинувального акта, визначені ч.4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність їх недоліків, як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Окрім цього, в обвинувальному акті від 17 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 органом досудового розслідування вказано місце реєстрації та проживання обвинуваченої за адресою: АДРЕСА_1 , а місцем поживання однієї із потерпілих ОСОБА_10 , зазначено АДРЕСА_2 і матеріали провадження не містять офіційних відомостей щодо зняття останніх з реєстрації за вказаними адресами, або відомостей стосовно того, що дані особи тривалий час там не проживали.

На підставі зазначеної інформації, суд першої інстанції для забезпечення вимог ст. 314 КПК України двічі викликав обвинувачену ОСОБА_7 , а також потерпілу ОСОБА_10 у підготовче судове засідання повістками, відправленими листами з рекомендованими повідомленнями про вручення (а.с. 26, 27, 39), які повертались з відмітками про те, що адресати відсутні за вказаними адресами. При цьому, суд не постановив жодних рішень щодо вжиття заходів для забезпечення явки обвинуваченої до суду, відповідно до ч.2 ст. 314, ч.1 ст. 323 КПК України, в тому числі щодо застосування приводу.
Разом з тим, як встановлено з матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора в суді апеляційної інстанції, 29 липня 2020 року, процесуальний прокурор, з метою вручення обвинувального акта ОСОБА_7 за місцем проживання підозрюваної, в присутності понятих здійснив вручення такого ОСОБА_7 , однак остання відмовилася отримати вказані документи та надати розписку про їх отримання, про що складено відповідний протокол, що, на думку колегії суддів, свідчить про її проживання за вказаною в обвинувальному акті адресою.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000429 06 березня 2020 року відносно ОСОБА_7 прокурору, із зазначених судом підстав, є передчасним, не ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню в суд першої інстанції для призначення нового розгляду, при якому, з дотриманням вимог чинного законодавства слід прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу прокурора Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2020 року, якою повернуто прокурору Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000429 від 06 березня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України, у зв`язку із невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України для усунення недоліків скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції в цьому ж складі.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4