ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3436/20 Справа № 182/4176/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року про приведення у відповідність із законодавством України вироку Заводського районного суду м. Орел Російської Федерації щодо Калузького районного суду Калузької області РФ щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Менжинське Нікопольського району Дніпропетровської області, з середньою освітою, не одруженого, інваліда 3 групи по загальному захворюванню, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року, вирок Заводського районного суду м. Орел Російської Федерації від 16 березня 2017 року, яким ОСОБА_5 , визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.30 ч.5 ст. 228.1 КК РФ та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, привести у відповідність із законодавством України.
Ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з 16.03.2017 року.

Зараховано у строк відбування покарання час утримання під вартою з 30.01.2016 року по 15.03.2017 року включно.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат.

В апеляції:
- засуджений просить зарахувати йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, згдіно вимог ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Посилається на те, що його було затримано 30.01.2016 року.

16 березня 2017 року було ухвалено вирок Заводського районного суду м. Орел Російської Федерації щодо нього.

Однак по 06.06.2017 року від утримувався під вартою під час розгляду апеляційної скарги, і лише після цього був направлений до колонії.

Крім того вказує, що процесуальні витрати на користь Російської Федерації по справі ним сплачені в повному обсязі.

Заслухавши думку засудженого, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Як вбачається з вироку Заводського районного суду м. Орла Російської Федерації, ОСОБА_5 засуджено ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 УК РФ до 8 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня проголошення вироку 16.03.2017 року.

Зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 30.01.2016 року по 15.03.2017 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

Апеляційною ухвалою Орловського обласного суду від 17.05.2017 року вирок Заводського районного суду м. Орла Російської Федерації від 16.03.2017 року щодо ОСОБА_5 - залишено без змін.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року, вирок Заводського районного суду м. Орел Російської Федерації від 16 березня 2017 року, яким ОСОБА_5 , визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.30 ч.5 ст. 228.1 КК РФ приведено у відповідність із законодавством України та ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з 16.03.2017 року.

Зараховано у строк відбування покарання час утримання під вартою з 30.01.2016 року по 15.03.2017 року включно.

Аналізуючи зміст і цілі законодавчих норм, що мають правове значення для вирішення порушеного апелянтом питання про застосування ч. 5 ст. 72КК України, апеляційний суд виходить із наступного.

У редакції Закону № 838-VIII ч. 5 ст. 72 КК України було визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо дії в часі положень ч. 5 ст. 72 КК України, Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17) зазначив, що Закон № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тож вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і ч. 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

На підставі цього, у зазначеному рішенні Верховий Суд констатував, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_5 засуджений за злочини, вчинені ним до 25 січня 2015 року, 26 січня 2016 року, 28 січня 2016 року та 30 січня 2016 року.

У даному провадженні ОСОБА_5 затримано 30 січня 2016 року.

Отже, злочини, за якій засуджено ОСОБА_5 було ним вчинено до 20 червня 2017 року, тому строк його попереднього ув`язнення з 30 січня 2016 року(з дати затримання) по набрання вироком законної сили 17 травня 2017 року (дата постановлення апеляційної ухвали), має бути зарахований у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Таким чином, апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а ухвали суду зміні, в частині зарахування ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.

При цьому колегія суддів зазначає, що клопотання засудженого про зарахування йому в строк відбування покарання часу його етапування з 17.07.2020 року по 02.11.2020 року, заявленого в судовому засіданні, задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення», вказаний період не є попереднім ув`язненням.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо ОСОБА_5 , - змінити.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, строк перебування під вартою ОСОБА_5 з 30.01.2016 року по 17 травня 2017 року включно, зарахувати у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В інший частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4