Номер провадження: 11-кп/813/2196/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року, постановлену під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002791 від 06.09.2019 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Боруйськ, Бобруйського району, Могилевської обл., Р. Білорусь, має середню освіту, не працюючий, не одружений, раніше неодноразово судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
установив
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року було продовжено відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто 07.11.2020 року.

Суд мотивував рішення тим, що враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , в тому числі, те, що він є особою, яка раніше судима, не працює та не навчається, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливість продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від суду.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з ухвалою районного суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить розглянути її.
В обґрунтування апеляційної скарги, обвинувачений наполягає на тому, що фактів того, що він збирається переховуватися від суду немає, та це є лише внутрішнім переконанням прокурора. Крім тоговказує що до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він за першою вимогою з`являвся до слідчого та в суд.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судове засідання апеляційного суду, прокурор, будучи належним чином повідомленою, не з`явилась, подала до суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Однак, у зв`язку із тим, що строк дії оскаржуваної ухвали місцевого суду спливає 07.11.2020 року, апеляційний суд вважає за необхідне розгляд апеляційної скарги обвинуваченого здійснити без участі прокурора.

Враховуючи, що обвинувачений не порушував питання про його доставку в судове засідання апеляційного суду, а прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, колегія суддів, керуючись положеннями ч.4 ст.405 та ч.4 ст.107 КПК України, вважає за можливим провести апеляційним розгляд за їх відсутності та фіксування провадження за допомогою технічних засобів не здійснювати.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Мотиви апеляційного суду.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Частиною 4 ст.5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
З огляду на те, що Рішенням Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 року положення ч.2 ст.392 КПК України щодо неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України, вищезазначена ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року підлягає апеляційному оскарженню.
Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 року (далі - Рішення) зобов`язано Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене ч. 2 ст. 392 КПК України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.
Разом з тим, на час розгляду апеляційної скарги на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року, на виконання Рішення будь-яких змін до КПК України, які б визначали процедуру розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції щодо застосування запобіжного заходу під час розгляду кримінального провадження по суті, не внесені.
Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема, копії обвинувального акту (а.с. 2-13), на розгляді в Малиновському районному суді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України.
Оскільки ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року в частині продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ніким не оскаржена, апеляційний суд не перевіряє її у цій частині.
Колегія суддів відхиляє доводи обвинуваченого про відсутність ризиків, з огляду на таке.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та журналу судового засідання, розгляд обвинувального акту розпочатий, визначено порядок дослідження доказів зокрема, допит потерпілих та свідків не розпочався (а.с. 69-72).
Таким чином, станом на час вирішення питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків.
Зважаючи на обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, який відповідно до обвинувального акту обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 (шести) років, колегія суддів вважає, що існує ризик того, що перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_6 може ухилятися від органів досудового розслідування або суду.
Крім того, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 не працевлаштований, не навчається, що вказує на відсутність у нього засобів до існування, а також є особою неодноразово судимою, а саме 5 разів, що на думку апеляційного суду свідчить про наявність ризику можливого скоєння обвинуваченим нових злочинів.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд відхиляє доводи обвинуваченого про наявність підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також обставин та характеру вчиненого злочину, судом першої інстанції прийняте законне рішення, а відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час не можливо застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти і до теперішнього часу наявним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і апеляційним судом, встановлено не було.
Таким чином, апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі , залишити вирок або ухвалу без змін.
Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 331, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року у кримінальному провадженні №0002791 від 06.09.2019 року, якою продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4