КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюється у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 2,4 ст. 191 КК України

за участю
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 500 000 гривень для забезпечення виконання покладених на нього слідчим суддею процесуальних обов`язків згідно частини 5 статті 194 КПК України.
Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а саме можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді,захисник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Захисник вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків слідчого судді обставинам кримінального провадження.
В доповненнях до апеляційної скарги захисник посилається на відсутність обґрунтованої підозри та вказує, що ОСОБА_6 грошові кошти, розтрата яких була ніби то здійснена, не були ввірені й не перебували в його віданні, а матеріали клопотання не містять доказів уповноваження ОСОБА_6 на вчинення юридично значимих дій по розпорядженню вказаними грошовими коштами.
Крім цього, як зазначає сторона захисту, матеріалами клопотання підтверджено, що ОСОБА_6 не здійснював облік робочого часу працівників, що виключає його вину у формі прямого умислу у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, ґрунтується виключно на показанні свідка, достовірність яких має обґрунтовані сумніви.
Також, захисник в своїй апеляційні скарзі вказує на відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Так, стороною обвинувачення проведено обшуки і за колишнім місцем роботи ОСОБА_6 , і за місцем його проживання, внаслідок чого вилучено всі документи, які, за позиції сторони обвинувачення, мають значення для кримінального провадження. Крім цього, отримано тимчасовий доступ до речей і документів, залучено експерта та отримано висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи, зібрано інші докази.
Отже, стороною обвинувачення вчинено всі можливі і залежні від неї процесуальні дії, направлені на збір речей і документів, які мають значення для кримінального провадження.
Окрім того, жоден свідок не допитаний в поряду статті 225 КПК України, а тому апелянт вважає, що реальні ризики впливу на свідків відсутні.
Враховуючи наведене, захисник вважає, що існування процесуальних ризиків, визначених статтею 177 КПК України, матеріалами клопотання не підтверджено за їх фактичної відсутності, що, у відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для відмови у застосуванні будь-якого запобіжного заходу, навіть, якщо слідчий суддя прийде до висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Посилаючись на непомірний розмір застави, апелянт вказує, що слідчий суддя застосував заставу в розмірі, більшому, ніж максимально допустимий, майже втричі, однак в клопотанні не зазначено, які саме існують виключні обставини і чим самевони підтверджені, які б надавали можливість, в розумінні абзацу 2 ч. 5 ст.182 КПК України, визначити розмір застави в більшому розмірі, ніж визначений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Крім того, захисник зазначає, що на утриманні ОСОБА_6 перебуває мати-пенсіонер, критично незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 вимагаєсистематичних витрат на лікування в значному розміру, включно з витратами на позапланову операцію.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги захисника не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Військовою прокуратурою Центрального регіону України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000629 від 28 травня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 175, ч. 1 ст. 366, ст. 366-1, ч. 2 ст. 191 КК України.
Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме, у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого у великих розмірах, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, а саме, у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
06 травня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 4 ст. 191 КК України.
06 травня 2020 року прокурор відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , із визначенням розміру застави не менше 525 500 гривень, що становить 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 500 000 гривень для забезпечення виконання покладених на нього слідчим суддею процесуальних обов`язків, згідно частини 5 статті 194 КПК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють питання застосування запобіжного заходу.

З огляду на зміст апеляційної скарги сторони захисту колегією суддів перевіряється законність та обгрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, долучені до клопотання докази містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих діянь, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки висновки викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, то вони є безпідставними. На думку колегії суддів, суддя при розгляді клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив усі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Посилання захисника на те, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для переконання об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Твердження захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції.

Доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя застосував заставу в розмірі, більшому, ніж максимально допустимий, при цьому в клопотанні прокурора не було зазначено, які саме існують виключні обставини і чим вони підтверджені, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Як вбачається із клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , в ньому обгрунтована необхідність визначення розміру застави у сумі, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням розміру заподіяної діями підозрюваного шкоди та тієї обставини, що в ході здійснення обшуку 01 жовтня 2019 року в службовому кабінеті ОСОБА_6 , розташованому в приміщенні Центру, на сьомому поверсі у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Сурікова, 6, було виявлено та вилучені належні йому грошові кошти у сумі 81 тис. доларів США та 3890 євро, що за курсом Національного банку України на даний час еквівалентно 2 298 825 грн.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням майнового стану ОСОБА_6 , зокрема перебування в його власності такої значної суми грошових коштів, беручи до уваги суму збитків, завдану розтратою чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у якій останній підозрюється, застава в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімуму для працездатних осіб не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. Та обставини, що слідчий судді в ухвалі недостатньо вмотивував, чому він визначив розмір застави в сумі , що становить 500 000 гривень, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки такий розмір застави не перевищує того, який просив застосувати у клопотанні прокурор.
Наявність даних, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 ,зокрема те, що на його утриманні перебуває мати-пенсіонерка, а сам він має незадовільний стан здоров`я, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, всупереч твердження сторони захисту, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційнійскарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у справі не встановлено.
Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі, який на думку колегії суддів достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176,177, 178, 182, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 500 000 гривень для забезпечення виконання покладених на нього слідчим суддею процесуальних обов`язків згідно частини 5 статті 194 КПК України залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2731/2020
Категорія: ст. 182 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_8
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1