Провадження № 11-кп/824/1855/2020 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трусово, Нариманівського району, Архангельської області, Російської Федерації, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.05.2017 за ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
За вироком суду, ОСОБА_7 визнано винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за наступних обставин.
06.12.2018 приблизно о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у магазині «Простор» за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 65, підійшов до полиці з товаром та скориставшись відсутністю уваги з боку працівників магазину, взяв з неї чоловічий набір марки «Nivea», вартістю 187 гривень 29 копійок та крем для обличчя марки «Loreal», вартістю 144 гривні 76 копійок, а всього майна, що належить ТОВ «Стиль Д» на загальну суму 332 грн. 05 коп. та утримуючи їх при собі направився у бік виходу з магазину, де оминувши сигнальні турнікети вийшов на вулицю. У цей час, злочинні дії ОСОБА_7 були помічені працівником магазину «Простор» ОСОБА_8 , яка вибігла за ним, однак ОСОБА_7 ігноруючи вимоги ОСОБА_8 зупинитися та повернути викрадений товар, почав тікати. Після цього, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його злочинні дії набули відкритого характеру, утримуючи вищевикрадене майно при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши ТОВ «Стиль Д» магазину «Простор» матеріальної шкоди на загальну суму 332 грн. 05 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 рокускасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, так як, після вчинення крадіжки він не бачив, що його переслідує касир магазину та не чув її криків . Окрім того, апелянт звертає увагу на те, що крем марки «Loreal» він не викрадав.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, за обставин, викладених у вироку обґрунтований сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.
Зокрема, суд першої інстанції правильно послався на підтвердження вини ОСОБА_7 на показання самого обвинуваченого, який не заперечував факт викрадення майна, а саме чоловічого косметичного набору «Nivea»з магазину «Простор» по вул. Попудренка, 65 в м. Києві, однак вказував про те, що вчинив таємне викрадення майна, а не відкрито ним заволодів.
Проаналізовано судом першої інстанції і показання допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка показала, що 06.12.2018 приблизно о 20 годині 10 хвилин в магазині«Простор», де вона працює продавцем спрацювали ворота «анти вор», після чого вона вийшла з приміщення магазину і побачила що від магазину біжить чоловік та тримає щось в руках. Вона почала його наздоганяти і кричати щоб він зупинився. Після того, як наздоганяла вказаного чоловіка то помітила, що він викинув набір «Nivea», а крем залишився в нього. Чоловіка затримали працівники ринку і вона покликала охоронників ринку.
Досліджено судом першої інстанції і дані протоколу огляду від 06.12.2018, відповідно до якого було оглянуто ділянку місцевості, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 65, де на підлозі біля кіоску було виявлено та вилучено чоловічий подарунковий набір «Nivea» (а.с. 64-68).
Проаналізовано судом і фактичні дані протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.12.2018, відповідно до якого під час обшуку у ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України було вилучено крем для обличчя марки «Loreal» та мобільний телефон марки «Sony X-peria» чорного кольору (а.с. 69-73).
Взято до уваги і довідку ТОВ «Стиль Д» вих. № 238-бух від 07.12.2018 щодо вартості майна (а.с.79).
Надано оцінку і оглянутим в судовому засіданні DVD дискам із записами з камер відеоспостереження приміщення ТОВ «Стиль Д», що по вул. Попудренка, 65 в м. Києві, з яких вбачається, що коли ОСОБА_7 вийшов з магазину з викраденим майном, то його деякий час наздоганяла працівник магазину ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_7 намагався від неї втекти, але невдовзі був затриманий нею та іншими особами.
З огляду на наведені докази суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та вмотивовано не прийняв до уваги доводи обвинуваченого щодо вчинення ним таємного викрадення майна розцінивши обрану позицію, як бажання обвинуваченого уникнути покарання за скоєне кримінальне правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів.
Крім того, як правильно встановив суд першої інстанції, така версія обвинуваченого в повному обсязі спростовується наведеними у вироку показаннями свідка ОСОБА_8 , записами DVD дисків з камер відеоспостереження, а також показаннями самого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив, що чув і бачив, що його наздоганяють, якісь особи, у зв`язку з чим і викинув косметичний набір.
Отже, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не викрадав крем марки «Loreal», то колегія суддів вважає їх неспроможними, з огляду на те, що зазначений креммарки «Loreal» було вилучено у ОСОБА_7 під час його обшуку в порядку ст. 208 КПК України в присутності його захисника без жодних зауважень чи заперечень, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.12.2018, та у сукупності з іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, доводить винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Таким чином, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України стороною обвинувачення доведена повністю та підстав для скасування судового рішення, не вбачає.
Відповідає вимогам статті 65 КК України і призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання, розмір якого обраний з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин його вчинення та даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, вчинив новий злочин, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, відсутністю обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, в межах установлених санкцією ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів, з яким погоджується і колегія суддів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обгрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_7 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4