ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2020 Справа №607/27870/19

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000284 від 01.08.2019р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, депутатом не являється, раніше не судимого:

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_9 ОСОБА_8 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2019 року о 19 годині 10 хвилин водій ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем марки «MERCEDES-Benz Vito 112 CDI» р.н. НОМЕР_1 та рухався з одним пасажиром автодорогою М-12 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області у напрямку від м.Хмельницкий в сторону м. Тернополя. Під час керування автомобілем водій ОСОБА_3 не був достатньо уважний та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5 та 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі ПДР України), які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Проїжджаючи 157 км + 50 м вказаної автодороги, неподалік готельного комплексу «Злагода», що в с. Смиківці по вул. Злагоди, 1, Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 , керував транспортним засобом в межах своєї смуги для руху із швидкістю 60 км/год., чим порушив вимоги п.12.1, 12.4 ПДР України, які зобов`язують водія в установлених межах обрати безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, а також перевищив максимально дозволену на вказаній ділянці дороги швидкість. Унаслідок проявленої неуважності під час керування транспортним засобом та порушення швидкісного режиму на вказаному відрізку автодороги М-12 сполученням «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка» водій ОСОБА_3 , не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника дорожнього руху в порушенні вимог п. 10.1 ПДР України різко змінив напрямок свого руху, виїхав на праве узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку та зіткнувся із припаркованим на правому узбіччі автомобілем марки «MERCEDES-Benz 412 D», р.н. НОМЕР_2 . В результаті такого наїзду та зіткнення пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, хребта, грудей та живота з численними ушкодженнями внутрішніх органів (головного та спинного мозку та їх оболонок, аорти, печінки, правої нирки правої легені) та переломів кісток скелету (хребта, ребер, кісток тазу), від яких загинув на місці події; пасажир автомобіля «MERCEDES-Benz Vito 112 CDI» ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, а саме закриту черепно-мозкову травму з переломами кісток лицевого черепа, що супроводжувалося струсом головного мозку, в ділянці голови «рвано-різані» рани правої ділянки та підборіддя, садна обличчя, закриту травму грудної клітки у вигляді перелому 3-го лівого ребра та забиття легень, яка супроводжувалася розвитком пневматорексу, численні садна, травму правої нижньої кінцівки у вигляді відкритого перелому дистального (нижнього) метаепіфізу стегнової кістки та наколінника і між виросткових горбиків великогомілкової кістки з неспівпадінням їх суглобових поверхонь, «обширної рваної» рани в ділянці колінного суглобу, підшкірної гематоми, стегна, «рваної» рани гомілки та численних саден, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.10.1 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та завданням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 і спричиненням смерті ОСОБА_11 .

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому та надав покази, з яких вбачається, що в серпні місяці 2019 року він керував своїм автомобілем «Мерседес Віто», в якому також перебував його товариш ОСОБА_12 і сидів на пасажирському місці спереду, рухався по правій полосі із невеликою швидкістю руху, так як на даній ділянці інколи стоять працівники поліції. Проїжджаючи село Смиківці на підйомі відчув сильний удар і зіткнення з іншим автомобілем. Як це відбулося, чому втратив контроль над автомобілем і чому з`їхав із дороги не пам`ятає, можливо відволікся, нагнувся, щоб щось дістати чи включити магнітофон. Після зіткнення його хтось витягнув із автомобіля і положив на землю, приїхали працівники швидкої допомоги і завезли його до лікарні. Що було на місці події не пам`ятає. Пізніше, перебуваючи в лікарні взнав, що сталося і що загинула людина. При спілкуванні із ОСОБА_13 , він також говорив, що не пам`ятає, як сталася аварія. Перед їздою алкогольних напоїв чи наркотичних засобів не вживав. Просить вибачення у потерпілих, щиро кається у вчиненому і просить суворо його не карати, матеріальну та моральну шкоду ще не відшкодовував, бо не має достатнього доходу та утримує своїх непрацездатних батьків, проте від відшкодування заподіяної шкоди не ухиляється. Цивільний позов прокурора визнає повністю. Цивільний позов потерпілих визнає частково, оскільки не погоджується із розмірами моральної шкоди, витратами на поховання та розміром шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника.

Крім визнання ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України із викладеними в обвинувальному акті обставинами, повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування та оголошеними документами матеріалів кримінального провадження, а саме:

-- електронним рапортом від 01.08.2019р. №3364, згідно якого 01.08.2019 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №3364 як: «ДТП з травмованими». в результаті опрацьованої інформації встановлено, що 01.08.2019р. о 20:20 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.08.2019р. о 20:20 год. за адресою: м.Тернопіль, вул. Шпитальна, 2, лікарем лікарні №1 повідомлено, про те, що БШД доставила водія автомобіля ОСОБА_3 з діагнозом: політравма, ЗЧМТ, струс головного мозку, а також ОСОБА_14 , 1980р.н., з діагнозом: відкритий перелом правої великогомілкової кістки, тілесні ушкодження отримані в результаті ДТП в с.Смиківці.

-- електронним рапортом від 01.08.2019 року, згідно якого 01.08.2019 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №3361 як: «ДТП з травмованими». в результаті опрацьованої інформації встановлено, що 01.08.2019р. о 19:12 год. при виїзді на місце події встановлено, що на а/д Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 157 км + 50 м водій автомобіля «MERCEDES-Benz Vito 112 CDI», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , 1981р.н., рухаючись у напрямку м.Тернополя, допустив зіткнення із автомобілем «MERCEDES-Benz 412 D», р.н. НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі, під керуванням водія ОСОБА_11 , 1981 р.н., який у момент зіткнення знаходився біля автомобіля та внаслідок ДТП загинув на місці події. Водій ОСОБА_3 та пасажир ОСОБА_12 автомобіля «MERCEDES-Benz Vito 112 CDI» госпіталізовані до ТМКЛШД №1.

-- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.08.2019 року зі схемою, фототаблицями до нього та додатком №2, якими зафіксовано, місце ДТП, що знаходиться на ділянці автодороги М12 сполученням Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 157 км, + 50 м, що в населеному пункті с.Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, із дозволеною максимальною швидкістю руху 50 км/год.

-- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №629 від 02.08-02.09.2019 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлені такі травматичні зміни: закрита черепно-мозкова травма, з переломом кісток склепіння та основи черепа, з обмежено-дифузними крововиливами під м`яку мозкову оболонку; закрита травма грудного відділу хребта, з розривом зчленувань між 4-м та 5-м і повними розривами аорти та спинного мозку на цьому рівні; закрита травма грудей, з повними численними, двобічними переломами ребер з ушкодженням плеври та правої легені; розривом правого купола діафрагми; закрита травма живота та органу заочеревинного простору, з тріщинами печінки та тріщиною задньої поверхні правої нирки; закрита травма тазу із повними розривами обох здухвинно-крижових та лобкового зчленувань; закритий косо-поперечний перелом правої стегнової кістки на межі середньої та нижньої третин; відкритий уламковий перелом кісток правої гомілки у середній третині; чисельні рани, садна, синці голови, тулуба та кінцівок.

Види ушкоджень (садна, синці, крововиливи; тріщини, надриви внутрішніх органів; переломи, розриви зчленувань), морфологічні властивості ран (нерівні осаднені краї розчавлені стінки) свідчать, що всі вони спричинені значною за силою дією тупих предметів. Морфологічні властивості ушкоджень (запалі рожево-коричневі поверхні саден; відсутність ознак загоєння в тріщинах та надривах органів; відсутність ознак консолідації (зрощення) переломів кісток; виражені темно-червоні крововиливи у м`які тканини в місцях ушкоджень); наявність внутрішньої кровотечі (внутрішньо-черевної та грудної); макро- та мікроскопічно встановлені ознаки прижиттєвої крововтрати (малокрів`я внутрішніх органів); відсутність різниці у проявах вираженості крововиливів в місцях ушкоджень, що всі травматичні зміни у потерпілого, утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті ОСОБА_11 .

Вказані вище травматичні зміни за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, стосовно живих осіб, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Масивність, множинність, різноманітний характер тілесних ушкоджень (рани, садна, синці, крововиливи, переломи кісток, розриви, тріщини тощо), їх локалізація, висота розташування, морфологічні особливості переломів кісток правої нижньої кінцівки, в сукупності, дають підставу вважати, що в даному випадку мала місце транспортна травма, наїзд (удар виступаючими частинами) транспортного засобу на потерпілого, котрий перебував у вертикальному чи близькому до нього положенні.

Характер травмування м`яких тканин тіла (поширені садна із виразною посмугованістю), в поєднанні, з морфологічними ознаками ушкоджень внутрішніх органів (розрив правого купола діафрагми з переміщенням частини печінки у праву плевральну порожнину) та властивостями переломів кісток скелету (ребер, тазу, хребта), наявністю сплощення та деформації частин тіла, розташування ушкоджень на діаметрально протилежних поверхнях тулуба, дають підставу вважати, що весь комплекс травматичних змін у потерпілого виник внаслідок їх динамічного стискання між двома площинами.

Смерть ОСОБА_11 настала в результаті поєднаної травми голови, хребта, грудей та живота з численними ушкодженнями внутрішніх органів (головного та спинного мозку та їх оболонок, аорти, печінки, правої нирки, правої легені) та переломами кісток скелету (хребта, ребер, кісток тазу). Таким чином, між спричиненням потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує прямий причино наслідковий зв`язок.

-- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №369 від 05.08.2019 року, згідно якого кров від трупа ОСОБА_11 належить до групи А (II) із ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною-системою АВ0.

-- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №1032 від 05.08-12.08.2019 року, згідно якого на підставі судово-медичної експертизи взірців крові та сечі від трупа ОСОБА_11 , враховуючи повідомлені обставини справи при газохроматографічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_11 метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

-- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №1092 від 15.08-20.08.2019 року, згідно якого на підставі судово-медичної експертизи взірців крові ОСОБА_3 , враховуючи повідомлені обставини справи при газохроматографічному дослідженні взірця крові громадянина ОСОБА_3 , відібраного медичними працівниками Тернопільської міської клінічної лікарні швидкої допомоги 01 серпня 2019 року о 19 годині 30 хвилин, - метилового, етилового, пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

-- висновком експерта (автотехнічної експертизи) №4.6-439/19 від 19.09.2019р., згідно якого на момент експертного дослідження технічних несправностей (невідповідностей вимогам п. 31.4.1 (Гальмові системи) та п. 31.4.2 (Рульове керування) Правил дорожнього руху України) робочої гальмової системи і системи рульового керування наданого на дослідження автомобіля «MERCEDES-Benz 412 D», р.н. НОМЕР_2 , не виявлено система перебуває у працездатному стані. На момент експертного дослідження технічних невідповідностей вимогам п. 31.4.5 (Колеса і шини) Правил дорожнього руху України коліс і шин наданого на дослідження автомобіля «MERCEDES-Benz 412 D», р.н. НОМЕР_2 не виявлено.

-- висновком експерта (автотехнічної експертизи) №4.6-498/19 від 15.10.2019р., згідно якого на момент експертного дослідження системи рульового керування, робочої гальмової системи та коліс і шин наданого на дослідження автомобіля «MERCEDES-Benz VITO 112CDI», н.з. НОМЕР_1 , встановлено: система рульового керування перебуває у стані повної відмови та вимогам п. 31.4.2 (Рульове керування) Правил дорожнього руху України не відповідає. Причиною, що викликає такий стан є порушення просторового розташування рульової колонки та пошкодження вхідного валу рульового механізму в місці з`єднання з карданним шарніром рульового валу. Виявлені несправності, ймовірно, носять аварійний характер та були утворені в ході ДТП, внаслідок дії динамічного зусилля; робоча гальмова система перебуває в стані повної відмови та вимогам п.п. 31.1, 31.4.1 (в) (Гальмові системи) Правил дорожнього руху України не відповідає. Причиною, що викликає такий стан є невідповідність рівня робочої рідини в компенсаційному бачку гідравлічного гальмового приводу вимогам заводу-виробника внаслідок порушення просторового розташування компенсаційного бачка головного гальмового циліндра, що в свою чергу призвело до розгерметизації робочої гальмової системи. Виявлені несправності носять аварійний характер та були утворені в ході ДТП внаслідок дії динамічного зусилля; колеса та шини вимогам п.п. 31.1, 31.4.5 (б) (Колеса і шини) Правил дорожнього руху України не відповідають. Причиною, що викликає такий стан є наявність на боковині шини переднього правого колеса наскрізних пошкоджень, що оголюють корд та, як наслідок, невідповідність значення тиску повітря у шині переднього правого колеса значенню, встановленому вимогами заводу-виробника. Виявлені невідповідності носять аварійний характер та були утворені в ході ДТП, внаслідок дії динамічного зусилля.

-- висновком експерта (транспортно-трасологічної експертизи) №4.6-440/19 від 25.09.2019р., згідно якого кут розташування поздовжніх осей автомобіля MERCEDES-BENZ 412 D, д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля MERCEDES-BENZ Vito 112 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 , в первинний момент зіткнення складав величину в межах 20° ± 5°. Зіткнення автомобіля MERCEDES-BENZ Vito 112 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 та автомобіля MERCEDES-BENZ 412 D, д.н.з. НОМЕР_4 , відбулось, у поперечному напрямку відносно елементів проїзної частини дороги - на правому узбіччі, якщо переміщатись в напрямку до м. Тернопіль. У повздовжньому напрямку - в місці, що безпосередньо передує початку утворення сліду пошкодження грунтово-щебеневого покриття, зафіксованого у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди під умовними позначеннями №2, якщо переміщатись в напрямку руху автомобіля «MERCEDES-Benz VITO.

-- висновком експерта (транспортно-трасологічної експертизи) №4.6-483/19 від 08.10.2019р., згідно якого під час експертного огляду автомобіля MERCEDES-BENZ Vito 112 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 , не виявлено слідів, які б свідчили про його контактування із пішоходом, однак експерт не виключає, що дані сліди могли знищитись (накрастись) внаслідок його подальшого контактування із стоячим автомобілем MERCEDES-BENZ 412D, р.н. НОМЕР_2 . Наїзд автомобіля MERCEDES-BENZ Vito 112 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 на пішохода відбувся у поперечному напрямку по відношенню до елементів дороги - правому узбіччі, якщо переміщатись в напрямку до м. Тернопіль, у повздовжньому напрямку - дещо передує зафіксованому кінцевому розташуванню передньої частини даного транспортного засобу, якщо переміщатись в напрямку руху цього автомобіля.

-- висновком експерта (автотехнічної експертизи) №4.6-520/19 від 22.10.2019р., згідно якого в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля «MERCEDES-Benz Vito 112 CDI» повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. При заданому комплексі вихідних даних, на момент проведення експертизи не відомі причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля «MERCEDES-Benz Vito 112 CDI» діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України, отже його дії в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вимогам зазначеного пункту Правил. В даній дорожньо-транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля «MERCEDES-Benz Vito 112 CDI» вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При встановлених обставинах розвитку дорожньо-транспортної пригоди і заданому комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля «MERCEDES-Benz Vito 112 CDI» вимогам п. 10.1 ПДР України привела до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, тобто причиною настання даної ДТП - наїзд транспортного засобу на пішохода та перешкоду, з технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля «MERCEDES-Benz Vito 112 CDI» зазначеним вимогам пункту ПДР України.

-- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №846 від 30.08-30.09.2019 року, згідно якого у ОСОБА_3 , згідно із записами у медичній карті № 4528/847 стаціонарного хворого, під час стаціонарного лікування у період 1-20.08.2019 у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та травматологічному відділенні КНП "Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги", на підставі даних клінічного обстеження та спостереження лікарями було відмічено "забій-осаднення" лобної та тім`яної ділянки голови та численні садна обох нижніх кінцівок (без уточнення анатомічної локалізації), "осаднення" та "колото-рвана" рана латеральної (зовнішньої) поверхні правого стегна. Характер відмічених у ОСОБА_3 тілесних ушкодження свідчить про їх утворення від дії тупих предметів, незадовго до його госпіталізації у лікувальний заклад, не виключено у термін події (01.08.2019) та за обставин дорожньо-транспортної пригоди. Тілесні ушкодження у ОСОБА_3 за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день) пп. 2.3.1 а/. 2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995).

-- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №1078 від 25.10-28.11.2019 року, згідно якого у ОСОБА_12 за період лікування з 01 серпня по 07 жовтня 2019 року в умовах стаціонару КНП "Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги", на підставі даних об`єктивного клінічного обстеження та спостереження і результатів інструментальних досліджень, було діагностовано: закриту черепно-мозкову травму з переломами кісток лицевого черепа справа, що супроводжувалась струсом головного мозку, а із зовнішніх ушкоджень в ділянці голови відмічені "рвано-різані" (в діагнозі заключному клінічному - "рвані") рани правої надбрівної ділянки та підборіддя, садна обличчя; закриту травму грудної клітки у вигляді перелому 3-го лівого ребра та забиття легень, яка супроводжувалась розвитком пневмотораксу (накопичення повітря в плевральній порожнині); із зовнішніх ушкоджень відмічені численні садна (без уточнення локалізації); травму правої нижньої кінцівки у вигляді відкритого перелому дистального (нижнього) метаепіфізу стегнової кістки та наколінника і міжвиросткових горбиків великогомілкової кістки з неспівпадінням їх суглобових поверхонь, а також зовнішніх ушкоджень - "обширної рваної" рани в ділянці колінного суглоба, підшкірної гематоми стегна, "рваної" рани гомілки та численних саден; із зовнішніх ушкоджень були відмічені садна на шиї та передній черевній стінці.

Описані у ОСОБА_12 тілесні ушкодження супроводжувались крововтратою, що призвела до розвитку постгеморагічної анемії важкого ступеня і гіповолемічного шоку. Виявлений у ОСОБА_12 відкритий перелом кісток правої нижньої кінцівки з "обширною" раною м`яких тканин ускладнився розвитком післятравматичного остеомієліту (запальний стан кісткової тканини, викликаний інфекційним збудником) дистального кінця стегнової кістки та гнійного артриту (гнійно-запальним процесом в суглобі). З приводу наведеного, ОСОБА_12 з 08 по 21 жовтня 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП "Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги". ОСОБА_12 з приводу травми правої нижньої кінцівки було проведено ряд оперативних втручань: 01.08.2019р. первинна хірургічна обробка рани, відкрите вправлення вивиху кісток гомілки і накладання апарату зовнішньої фіксації; 06.08.2019 відкрита репозиція (співставлення) відламків стегнової кістки та фіксація їх металевими спицею та гвинтами; у зв`язку з відмиранням тканин країв рани ділянки колінного суглоба неодноразово проводилось їх висічення, а 11.09.2019р. проведено аутодермопластику (пересадку шкіри) рани по зовнішній поверхні ділянки колінного суглоба. Виявлені у ОСОБА_12 ушкодження, з огляду на їх вид, клінічний перебіг, відсутність ознак консолідації (зрощення) переломів, характер ран та відомості про проведення оперативних втручань, утворились від дії тупих предметів незадовго до його госпіталізації у лікувальний заклад. Зважаючи на характер та розташування описаних у ОСОБА_12 травматичних змін, утворення їх внаслідок травми в салоні автомобіля, за наведених в ухвалі обставин дорожньо- транспортної пригоди, яка мала місце 01.08.2019р., не виключається.

Виявлені у гр-на ОСОБА_12 тілесні ушкодження належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння - п. п. 2.1.2, 2.1.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України. Київ, 1995).

-- актом огляду спеціальної медичної комісії КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР №360 від 05.11.2019р., згідно якого на підставі медичного огляду лікарів комісії, даних лабораторного обстеження, матеріалів кримінальної справи, спеціальна комісія прийшла до висновку, що у ОСОБА_3 наркологічних захворювань не виявлено.

Із показань потерпілих, які були допитані під час судового розгляду встановлено, що вони, за виключенням потерпілого ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , не були очевидцями обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, проте, на думку суду, враховуючи інші докази в їх сукупності, які були дослідженні, також доводять вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення та його винуватість.

Так, із показів потерпілого ОСОБА_12 встановлено, що він перебував на передньому пасажирському місці в автомобілі під керуванням ОСОБА_3 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 був у тверезому стані, їхали в сторону Тернополя. ОСОБА_3 їхав з допустимою швидкістю. Проїхавши село Смиківці на підйомі раптово почув зіткнення з іншим автомобілем. Як це сталося не пам`ятає і нічого більше не може повідомити, оскільки через отримані травми нічого не пам`ятає. Зазначає, що матеріальних претензій до ОСОБА_3 не має і не хоче, щоб до нього застосовували покарання у виді позбавлення волі.

Згідно показань потерпілої ОСОБА_8 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник дочки ОСОБА_9 встановлено, що вона їхала разом із своїм чоловіком ОСОБА_11 в автомобілі, чоловік зупинив машину на узбіччі недалеко від якогось комплексу і вийшов, щоб спитатися дорогу, вона залишалася в середині. Коли чоловік знаходився на узбіччі, то відчула сильний удар в їхню машину, вдарилася головою у вітрове скло, машину розвернуло. Вийшовши із автомобіля побачила, що в них в`їхав інший бус, а її чоловік лежить під машиною без ознак життя. Зупинилося багато інших машин, люди надавали допомогу, потім приїхала карета швидкої допомоги. Лікарі сказали, що її чоловіку вже не допомогти. Як саме відбулося зіткнення вона не бачила. Водій іншої машини, яка в них в`їхала ледве стояв на ногах, можливо і перебував в стані алкогольного сп`яніння. Заподіяна матеріальна і моральна шкоди обвинуваченим не відшкодована, просить застосувати максимальну і найсуворішу міру покарання. Заявлений цивільний позов підтримує повністю.

Потерпілий ОСОБА_7 надав показання, з яких вбачається, що про дорожньо-транспортну пригоду взнав, коли був у дома, дружина сина повідомила по телефону і відразу зібралися і поїхали до Тернополя. Свідком обставин виникнення ДТП не був, а лише потім із слів дружини сина взнав, що вона сиділа в машині, а його син вийшов з машини і будучи на узбіччі біля своєї машини, в нього в`їхав інший автомобіль. Отримав часткове відшкодування від страхової компанії. Просить застосувати сувору міру покарання та цивільний позов задовольнити.

Із показань потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що про дорожньо-транспортна пригоду взнала, коли була вдома, свідком не була. Просить застосувати сувору міру покарання. Цивільний позов підтримує.

Із показань потерпілої ОСОБА_15 , яка діє в інтересах дочки ОСОБА_16 вбачається, що вона свідком дорожньо-транспортної пригоди не була, взнала із слів сестри ОСОБА_17 , що сталася ДТП, бачила про це в мережі Інтернет. Шкоду, як законному представнику дочки померлого ОСОБА_11 обвинуваченим не відшкодовано, а отримано лише частину від страхової компанії. Просить застосувати максимальну міру покарання та задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть та заподіяло тяжкі тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, хоча є необережним. В результаті його вчинення ОСОБА_3 настала смерть ОСОБА_11 , а потерпілий ОСОБА_12 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу винного, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, його сімейний стан, позицію потерпілих щодо відшкодованої їм шкоди та щодо призначення обвинуваченому максимальної міри покарання, думку потерпілого ОСОБА_12 з приводу призначення ОСОБА_3 міри покарання та прокурора, який просить призначити йому основне покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, а додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк три роки.

До обставин згідно з положеннями статті 66 КК України, що пом`якшує покарання, суд відносить повне і беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини, частково заявлений цивільний позов потерпілих і повне визнання цивільного позову прокурора, та відносить при цьому і розкаяння ОСОБА_3 під час його допиту, судових дебатах і в останньому слові, яке судом розцінюється як щире.

Обставин, які обтяжують відповідальність згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому основне покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується.

З означених вище доводів, суд не знаходить достатніх підстав, які б належним чином могли обґрунтовувати можливість при призначенні покарання ОСОБА_3 застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити вказаного обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, про що клопоче захисник.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки та приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на певний строк, адже покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим злочинів у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню, як учасника дорожнього руху.

Окрім того, прокуратурою Тернопільської області заявлений позов в рамках кримінального провадження в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради про стягнення із ОСОБА_3 52138,12 грн., понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_12 від кримінального правопорушення.

Так, згідно довідки, наданої КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 11.12.2019р. №858 встановлено, що ОСОБА_12 знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному та хірургічному відділенні з 01.08.2019р. по 21.10.2019р. і вартість затрат на лікування ОСОБА_12 становить 52138,12 грн. За вказаних обставин, суд вважає, що сума затрачених закладом охорони здоров`я коштів на лікування потерпілого від злочину на підставі ст. 1206 ЦК України повинна бути стягнута із винної особи ОСОБА_3 , який ним визнається, а тому позов прокуратури Тернопільської області підлягає до задоволення.

В межах розгляду кримінального провадження, до обвинуваченого ОСОБА_3 був заявлений цивільний позов потерпілими, а саме:

-- позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 про стягнення із ОСОБА_3 124320 грн. витрат на поховання померлого ОСОБА_11 , 1498,83 грн. шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника щомісячно по життєво, 170000 грн. моральної шкоди;

-- позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 про стягнення із ОСОБА_3 1498,83 грн. шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника щомісячно по життєво, 170000 грн. моральної шкоди;

-- позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 в своїх інтересах про стягнення із ОСОБА_3 1498,83 грн. шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_9 чотирнадцяти років, 170000 грн. моральної шкоди;

-- позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 в інтересах дочки ОСОБА_9 про стягнення із ОСОБА_3 1498,83 грн. шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника щомісячно до досягнення ОСОБА_9 вісімнадцятирічного віку, а випадку навчання до досягнення двадцяти трьох річного віку, 170000 грн. моральної шкоди;

-- позовні вимоги потерпілої ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_16 про стягнення із ОСОБА_3 1498,83 грн. шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника щомісячно до досягнення ОСОБА_16 вісімнадцяти річного віку, а у випадку навчання до досягнення двадцяти трьох річного віку, 170000 грн. моральної школи.

При вирішенні заявлених позовних потерпілого ОСОБА_7 про стягнення із ОСОБА_3 понесених витрат на поховання на загальну суму 124320 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Так, в підтвердження понесених витрат в цій частині позову, ОСОБА_7 додає накладну №57 від 08.08.2019р. про оплату ОСОБА_7 вартість виготовлення гранітного пам`ятника та його встановлення на суму 76700 грн., накладну №42 від 01.08.2019р. про оплату ОСОБА_7 вартість предметів ритуальної належності і транспортні послуги на суму 10850 грн., фіскальний чек від 03.08.2019р. №8 про оплату 29078 грн. витрат на поминальний обід після похованні ОСОБА_11 , товарний чек від 02.08.2019р. №0031 і товарний чек від 02.08.2019р. без номера про оплату ОСОБА_8 вартість предметів ритуальної належності в сумі 3610 грн. та одяг для померлого на суму 4100 грн., що на загальну суму становить 7710 грн.

Однак, суд, дослідивши подані докази прийшов до висновку, що заявлений ОСОБА_7 цивільний позов в цій частині підлягає до задоволення лише частково на суму 10850 грн. згідно накладної №42 від 01.08.2019р.

В частині задоволення позову на суму 7710 грн. згідно товарного чеку від 02.08.2019р. №0031 та згідно товарного чеку від 02.08.2019р. без номера, то в цій частині слід відмовити у їх стягненні, так як суму згідно товарного чека №0031 оплачувала ОСОБА_8 , а не ОСОБА_7 і нею вказана сума не заявляється до стягнення, а із товарного чека від 02.08.2019р. без номера не можливо встановити особи платника.

В частині задоволення позову на суму 76700 грн. згідно накладної №57 від 08.08.2019р. та на суму 29078 грн. згідно фіскального чеку від 03.08.2019р. №8, то в цій частині слід відмовити у стягненні вказаних сум, оскільки положеннями Закону України «Про поховання та похоронну справу» поминальний обід, виготовлення та встановлення пам`ятника не входять до комплексу заходів щодо поховання померлого. Крім цього, із фіскального чеку від 03.08.2019р. №8 не можливо встановити особу платника.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Vito 112 CDI» номерний знак НОМЕР_1 , яким управляв ОСОБА_3 в момент настання дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в ПАТ «Просто-Страхування» згідно полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ6750996 від 18.12.2018р.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленим цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 23 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Із наданого листа ПАТ «Просто страхування» від 16.01.2020р. №02-209 вбачається, що потерпілим частково в межах страхового ліміту було виплачене страхове відшкодування внаслідок настання страхового випадку, яке складалося із моральної шкоди та шкоди внаслідок втрати годувальника.

Положеннями ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У відповідності до ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;
Згідно частини 2 статті 1200 цього Кодексу, особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.
При дослідженні цивільного позову потерпілих в частині стягнення шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника, судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 23.03.2017р.

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 15.12.2009р.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу № НОМЕР_7 від 25.05.2010р., шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_18 був розірваний та колишня дружина отримала прізвище « ОСОБА_19 ».

ОСОБА_11 та ОСОБА_20 21.08.2014р. зареєстрували шлюб, після якого дружина отримала прізвище « ОСОБА_21 », про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_8 від 21.08.2014р.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були батьками ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 від 17.06.1981р.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_10 отримує пенсію за віком. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на дату виникнення дорожньої-транспортної пригоди досяг пенсійного віку.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому від 26.06.2020р. №1062 встановлено, що ОСОБА_8 знаходиться на обліку в Управлінні та отримує допомогу дитині померлого годувальника на ОСОБА_22 , 2017 року народження, з 02.08.2019р. по 21.03.2035р.

Згідно довідки ОСББ «Барвисте» від 09.07.2020р. №152/20, ОСОБА_8 , яка проживає з дочкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_2 , з моменту втрати годувальника ОСОБА_11 і поданий час не працює, а перебуває по догляду за малолітньою дитиною.

Із долучених позивачами доказів до заявленого цивільного позову встановлено, що на момент смерті ОСОБА_11 на його утриманні перебували його малолітні діти ОСОБА_9 і ОСОБА_16 , дружина ОСОБА_8 , батьки ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , а відтак вони мають право на звернення із вимогами про відшкодування шкоди у разі смерті потерпілого.
Виходячи із наведеного, з цивільного відповідача ОСОБА_3 , як володільця джерела підвищеної небезпеки, на користь позивачів потерпілих в цій частині заявлених позовів, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_11 із 12 лютого 2014 року по 19 січня 2017 року перебував у статусі суб`єкта підприємницької діяльності фізична особа.

При розгляді цивільного позову встановлено, що ОСОБА_11 на день смерть не працював, підприємницькою діяльності, будучи в статусі підприємця не займався, позивачами не було додано до матеріалів цивільного позову доказів в підтвердження отримання ним доходу.

А тому, при встановлених обставинах, суд не бере до уваги обґрунтування цивільних позивачів та проведений ними розрахунок, який викладений у позовній заяві та у відповіді на відзив щодо визначеного розміру шкоди, пов`язаної із втратою годувальника на рівні 1498,83 грн., виходячи із довідки ГУ статистики у Хмельницькій області від 21.08.2019р. №14.2-10/1004-19 про середньою заробітну плату штатного працівника у 2019 році у Хмельницькій області із посиланням при цьому на ч. 3 ст. 1197 ЦК України для визначення саме такого розміру як необґрунтований та такий, що не ґрунтується на нормах законодавства і не підтверджений долученими ними доказами.
У відповідності до ч. 2 ст. 1195 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що у 2019 році мінімальна заробітна платна у граничному розмірі становила 4173 грн.
Враховуючи положення ст. 1200 ЦК України, частка утримання кожного із позивачів повинна становити 695,50 грн. Дана сума, як шкода, пов`язана із втратою годувальника і підлягає до стягнення на користь цивільних позивачів до відповідного періоду відносно кожного із цивільних позивачів окремо.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно вимог ст. 1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить.

При визначені розміру моральної шкоди кожному із потерпілих, суд, враховуючи ступінь вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що потерпілі, які заявили цивільні позови, втратили сина, батька, чоловіка, унаслідок ДТП та її наслідків у них змінився та був порушений нормальний спосіб життя, виходячи зі наведених у позові обґрунтувань та доповнених під час судового розгляду вони понесли значне потрясіння, страждання через смерть близької і любимої людини, що змусило докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя, а тому вважає, що вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілим завдано значної моральної шкоди і приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму по 150000 грн. в користь ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , 170000 грн. в користь ОСОБА_8 , 100000 грн. в користь ОСОБА_9 , інтереси якої представляє ОСОБА_8 , 170000 грн. в користь ОСОБА_16 , інтереси якої представляє ОСОБА_15 .

В кримінальному провадженні наявні судові витрати, а саме 1256,08 грн. за проведення інженерної транспортної експертизи №4.6-439/19; 1256,08 грн. за проведення інженерної транспортної експертизи №4.6-439/19; 1570,10 грн. за проведення інженерної транспортної експертизи №4.6-440/19; 1256,08 грн. за проведення інженерної транспортної експертизи №4.6-483/19; 942,06 грн. за проведення авто технічної експертизи обставин ДТП №4.6-520/19, а всього на загальну суму 6280,40 гривень. Зазначену суму слід стягнути із обвинуваченого в користь бюджету.
Речові докази, а саме взуття і одяг, в яких був одягнений потерпілий ОСОБА_11 і які упаковані в сейфпакет №INZ4017423 після вступу вироку в законну силу необхідно повернути дружині ОСОБА_8 .

Накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.08.2019р. №607/18387/19 арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 112 CDI» номерний знак НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) в порядку ст. 174 КПК України слід скасувати після вступу вироку в законну силу та вказаний автомобіль повернути ОСОБА_3 без сплати плітежів.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 174, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування призначеного судом покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Позов прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради про стягнення із ОСОБА_3 52138,12 грн. понесених витрат на лікування потерпілого задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь місцевого бюджету кошти, витрачені на лікування потерпілого в сумі 52138,12 грн.

Позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення із ОСОБА_3 124320 грн. витрат на поховання померлого ОСОБА_11 , 1498,83 грн. шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника щомісячно по життєво, 170000 грн. моральної шкоди; потерпілої ОСОБА_6 про стягнення із ОСОБА_3 1498,83 грн. шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника щомісячно по життєво, 170000 грн. моральної шкоди; потерпілої ОСОБА_8 в своїх інтересах про стягнення із ОСОБА_3 1498,83 грн. шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_9 чотирнадцяти років, 170000 грн. моральної шкоди; потерпілої ОСОБА_8 в інтересах дочки ОСОБА_9 про стягнення із ОСОБА_3 1498,83 грн. шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника щомісячно до досягнення ОСОБА_9 вісімнадцятирічного віку, а випадку навчання до досягнення двадцяти трьох річного віку, 170000 грн. моральної шкоди; потерпілої ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_16 про стягнення із ОСОБА_3 1498,83 грн. шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника щомісячно до досягнення ОСОБА_16 вісімнадцяти річного віку, а у випадку навчання до досягнення двадцяти трьох річного віку, 170000 грн. моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 10850 грн. понесених витрат на поховання померлого; 695,50 грн. шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника щомісячно по життєво; 150000 грн. моральної шкоди. В іншій частині розміру заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 695,50 грн. шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника щомісячно по життєво; 150000 грн. моральної шкоди. В іншій частині розміру позовних вимог в задоволенні відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_8 695,50 грн. шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника щомісячно до дочкою ОСОБА_9 чотирнадцяти років; 170000 грн. моральної шкоди. В іншій частині розміру заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 в інтересах дочки ОСОБА_9 695,50 грн. шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника щомісячно і до досягнення ОСОБА_9 вісімнадцятирічного віку, а випадку навчання до досягнення двадцяти трьох річного віку; 100000 грн. моральної шкоди. В іншій частині розміру заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_15 в інтересах дочки ОСОБА_16 695,50 грн. шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника щомісячно і до досягнення ОСОБА_16 вісімнадцятирічного віку, а випадку навчання до досягнення двадцяти трьох річного віку; 170000 грн. моральної шкоди. В іншій частині розміру заявлених позовних вимог відмовити.

Речові докази, а саме взуття і одяг, в яких був одягнений потерпілий ОСОБА_11 і які упаковані в сейфпакет №INZ4017423 після вступу вироку в законну силу повернути дружині ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету судові витрати: 1256,08 грн. за проведення інженерної транспортної експертизи №4.6-439/19; 1256,08 грн. за проведення інженерної транспортної експертизи №4.6-439/19; 1570,10 грн. за проведення інженерної транспортної експертизи №4.6-440/19; 1256,08 грн. за проведення інженерної транспортної експертизи №4.6-483/19; 942,06 грн. за проведення автотехнічної експертизи обставин ДТП №4.6-520/19, а всього на загальну суму 6280,40 гривень.

Накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.08.2019р. №607/18387/19 арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 112 CDI» номерний знак НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) скасувати після вступу вироку в законну силу та повернути ОСОБА_3 без сплати платежів.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1