Справа №761/8411/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3398/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
Іменем України

« 26 » жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного м. Києва від 14 серпня 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Горностаївка Ленінського району Кримської області, гр. України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого в ТОВ «АТБ-маркет» охоронцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 12.10.1992р. Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст. 141 КК України ( в ред. КК 1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 14.02.1996р. за відбуттям строку покарання;
2) 10.12.1996р. Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст. 117, ч.2 ст.142 КК України (в ред. КК 1960 р.) до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився з місць позбавлення волі 16.09.2008 року за відбуттям покарання;
3) 06.04.2009р. Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.187, ч.2 ст.152, ч.2 ст.153 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився з місць позбавлення волі 09.12.2015р. за відбуттям строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4років позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат, вирішено питання щодо скасування арешту на майно.

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
01 лютого 2020 року, приблизно о 01 год. 10 хв., ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку №1/3 по вулиці Новоукраїнській в м. Києві та побачивши ОСОБА_9 з метою відкритого викрадення чужого майна підбігши до потерпілої, наніс їй один удар кулаком в обличчя та схопив рукою за шию, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я Добровольської після чого зірвав з її плеча жіночу сумку з особистими речами та повторно відкрито викрав майно потерпілої на загальну суму 2538 грн. 66 коп.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи вирок в частині доведеності його вини у вчиненому кримінальному правопорушенні та правильність кваліфікації його дій, просив вирок в частині призначеного покарання змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
В обґрунтування своїх вимог обвинувачений послався на те, що судом не враховано наявність на його утриманні матері-пенсіонерки, яка хворіє на онкозахворювання, повне відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілій, думку потерпілої, яка не заперечувала проти призначення йому покарання без позбавлення волі, недостатньо врахував наявність в нього місця проживання та роботи; вважає, що призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України буде достатнім для його виправлення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи вирок в частині доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просила вирок в частині призначеного ОСОБА_10 покарання змінити та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України встановивши іспитовий строк 3 роки.
Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що суд при призначенні обвинуваченому покарання не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, добровільне відшкодування потерпілій матеріального та морального збитку, те, що потерпіла не заперечувала проти призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного із позбавлення волі; вважає, що судом не враховано факт вчинення ОСОБА_10 злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, т.я. йому не вистачало грошей на лікування матері, яка є онкохворою; вважає, що в сукупності з повним визнанням вини обвинуваченим та відшкодуванням матеріальної і моральної шкоди потерпілій до нього можливо застосувати ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційні скарги та просила змінити вирок в частині призначеного покарання і застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за обставин викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим і не оспорюється учасниками судового розгляду.
Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення майна чужого майна(грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.
Перевіряючи доводи апеляційної скарг обвинуваченого та його захисника щодо суворості призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів виходить з наступного.
За змістом ст.ст.50, 65 України, при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Колегія суддів вважає, що суд, призначаючи ОСОБА_8 , покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Так, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, суд обґрунтовано врахував характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, займається суспільно-корисною працею, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
Доводи апеляційних скарг про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання тяжкості вчиненого та його особі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з урахуванням сукупності наведених у вироку обставин, що впливають на покарання, в тому числі неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість виправлення ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства.
Будь-яких обставин, які не були враховані при призначенні ОСОБА_10 покарання і свідчили б про можливість його виправлення без відбування покарання, апеляційна скарга не містить.
Обране ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає таким, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, призначене з врахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, що впливають на покарання, є домірним скоєному та необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Підстав для застосування до призначеного судом покарання ОСОБА_8 ст.75 КК України колегія суддів не знайшла.
Керуючись ст. ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді __________________ ____________________ _____________________