Дата документу 14.09.2020 Справа № 554/8458/20
У Х В А Л А
іменем України

14 вересня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000682 від 04.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У період часу з 01.08.2020 по 03.09.2020 ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , шахрайським шляхом, зловживаючи довірою під приводом перевезення легкового автомобіля, AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску, з Бельгії до України, заволоділи вказаним автомобілем, що належить ОСОБА_7 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.

04.09.2020 за вказаними фактами відкрите кримінальне провадження №0000682 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Будучи допитаним у якості потерпілого ОСОБА_7 повідомив наступне: 13.07.2020 року між ним - ОСОБА_7 та Бельгійською компанією «M.Motors B.V.» було укладено Контракт №1 від 13.07.2020 на постачання автомобіля AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску, номер кузову: НОМЕР_1 . 20.07.2020 він провів оплату за вказаний автомобіль в обсязі 11100 євро (350 800,00 грн. на дату оплати). 31.07.2020 він розмістив замовлення на перевезення вказаного автомобіля на сайді lardi-trans.com з метою знайти грузоперевізника, який зміг би доставити куплений ним автомобіль з Бельгії в УКРАЇНУ. 01.08.2020 о 17:15 до нього зателефонував ОСОБА_5 (іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) та запропонував свої послуги по перевезенню автомобіля. У розмові даний чоловік запевнив потерпілого, що має відповідні кваліфікації, дозволи, технічні засоби для такого роду перевезень. Також, у розмові він підкреслював свою обізнаність з правилами перевезення вантажів країнами Шенгенської зони, посилався на значний досвід своєї роботи. Такі запевнення викликали у нього довіру до ОСОБА_5 , як до людини та перевізника. Щоб закріпити довіру вказаний чоловік надав йому витяг з реєстру платників ПДВ ФОП ОСОБА_5 № 039. У подальшому вони домовилися що він, за оплату у розмірі 21000,00 грн., протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту загрузки авто на причіп, доставить належне потерпілому авто до митного складу для проведення митного огляду та митного оформлення у м. Київ. Розраховуючи на порядність перевізника, потерпілий надав дозвіл продавцю автомобіля передати його перевізнику ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_5 отримав автомобіль 03.08.2020 р. за адресою: Kortijksweg 150, BE 8791 Beveren Leie, Belgie та завантажив на причип державний номер НОМЕР_3 , 2016 року виробництва, сірого кольору, автомобіль Mercedes Benz, Sprinter 316, білого кольору, державний номер НОМЕР_4 . У підтвердження своєї добропорядності та наміри виконати перевезення ОСОБА_8 надіслав потерпілому фото його автомобіля - AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску, на його транспортному засобі. Починаючи з 13.08.2020 р. ОСОБА_5 на вимоги потерпілого, про дотримання строків доставки автомобіля для початку процесу розмитнення, почав запевняти потерпілого про ніби-то виниклі труднощі. Спочатку він пояснював, шо є «невеликі трудності», потім почав запевняти, що цю роботу виконає його водій - інша особа. 15.08.2020 ФОП ОСОБА_5 попросив мене надати доручення на право перевезення автомобіля через кордон Угорщина Україна для його водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 25.04.2007 року Мукачевським РО УМВС України в Закарпатській області, яку потерпілий оформив у приватного нотаріуса ОСОБА_9 (№ 666 в книзі реєстрації). У подальшому ОСОБА_5 почав запевняти потерпілого, що його авто затримане і знаходиться за кордоном. У подальшому, останній зовсім перестав виходити на зв`язок. У результаті цього, стало зрозумілим, що вказані особи зловживаючи довірою та користуючись наданою довіреністю привласнили автомобіль потерпілого AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску, що завдало йому значних збитків.
У ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетні також дві особи, громадяни України, які фактично ввезли на митну територію України легковий автомобіль AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску номер кузову: НОМЕР_1 , що фактично належить ОСОБА_7 , а саме: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт НОМЕР_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі довіреності від 07.08.2020 №660 виданої громадянином України ОСОБА_11 (ІПН НОМЕР_7 ) паспорт НОМЕР_8 від 02.04.1998, виданий Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час переміщення через митний кордон України у якості товару, автомобіль «AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску номер кузову: НОМЕР_1 » ввезений на митну територію України транспортними засобами НОМЕР_9 / НОМЕР_10 за документом контролю доставки від 07.085.2020 UA305160/2020/038800.

Митне оформлення транспортного засобу AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску номер кузову: НОМЕР_1 в режимі імпорт здійснено 27.08.2020 за МД типу ІМ 40 ДЕ №UA305160/2020/044263 в зоні діяльності Закарпатської митниці держмитслужби.

Також до слідчого надійшов письмовий рапорт від оперуповноваженого СКП ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 про те, що в ході виконання доручення у кримінальному провадженні №0000682 від 04.09.2020 було проведено моніторинг мережі інтернет з метою встановлення місцезнаходження автомобіля AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску номер кузову: НОМЕР_1 , у ході якого виявлено оголошення на сайті AUTO.RIA за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2020 року, в якому продається вищевказаний автомобіль. Продавцем в оголошенні зазначена жінка на ім`я ОСОБА_13 , тел. НОМЕР_11 , яка намагається продати авто у м. Ужгород Закарпатської області за 21500 доларів США.

У ході проведення досудового розслідування 11.09.2020 року у відповідності до 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України проведено огляд оголошення на сайті AUTO.RIA за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2020 року, в якому продається вищевказаний автомобіль, у результаті чого встановлено, що вказаний автомобіль зареєстровано та поставлено на облік в Україні, державний номерний знак НОМЕР_12 .

У подальшому було встановлено, що добросовісним набувачем автомобіля AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску номер кузову: НОМЕР_1 , являється ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_8 від 02.04.1998, виданий Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

11.09.2020 року постановою слідчого ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , відповідно до ст. 98 КПК України, автомобіль AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску номер кузову: НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за №0000682.

Беручи до уваги вище викладене та враховуючи, що вказаний автомобіль AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску номер кузову: НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження, а також виключення можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, на нього необхідно накласти арешт.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_7 подав до суду заяву про розгляд клопотання слідчого без його часті, проти його задоволення не заперечував.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Судом установлено, що у провадженні СВ відділення поліції №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000682 від 04.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР встановлено, що у період часу з 01.08.2020 по 03.09.2020 ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , шахрайським шляхом, зловживаючи довірою під приводом перевезення легкового автомобіля, AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску, з Бельгії до України, заволоділи вказаним автомобілем, що належить ОСОБА_7 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.

На обґрунтування доводів клопотання слідчим долучені копію заяви про кримінальне правопорушення, копію протоколу допиту потерпілого від 04.09.2020 року, копію витягу з ЄРДР, копії рапортів, копію постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, якими у сукупності підтверджуються викладені слідчим обставини.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 10 ст.170 КПК України нее може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що легковий автомобіль AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску номер кузову: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_12 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказами злочину, об`єктами кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Крім цього, відповідно до постанови слідчого від 11.09.ю2020 року автомобіль AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску номер кузову: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_12 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, автомобіль AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску номер кузову: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_12 , який вилучений під час огляду місця події, підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим у клопотанні доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження. При цьому враховує можливість використання його як доказу в даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на відсутність обґрунтованих припущень, що володілець майна ОСОБА_7 може будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, суд вважає можливим, з метою недопущення порушення прав власника, передати вищевказане майно на відповідальне зберігання ОСОБА_7 .

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на легковий автомобіль AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску номер кузову: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_12 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає: АДРЕСА_4 , та добросовісним набувачем якого являється: ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_8 від 02.04.1998, виданий Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Легковий автомобіль AUDI Q5 2.0 TDI 2014 року випуску номер кузову: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_12 , передати на зберігання - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає: АДРЕСА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000682 від 04.09.2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1