№566/1516/19
В И Р О К
Іменем України

«29» липня 2020 року смт.Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Млинів угоду про визнання винуватості від 29 липня 2020 року, укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 від 05.09.2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку немає, не депутата, відповідно до ст..89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

05 вересня 2019 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля магазину ФОП ОСОБА_8 , що розташований в с.Владиславівка Млинівського району Рівненської області, після прибуття наряду СРПП Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області в складі: начальника СРПП №4 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_9 та поліцейського СРПП №1 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , відразу безпричинно почав поводити себе агресивно, шляхом висловлювання у їх адресу образливих слів із вживанням ненормативної лексики та погрози заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Ігноруючи неодноразові вимоги правоохоронців про припинення неправомірної поведінки, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що працівники поліції виконують свої службові обов`язки, умисно з метою невиконання їх законних вимог, вчинив активну дію опір працівнику правоохоронного органу, а саме взяв в руку камінь та, тримаючи його за спиною, розпочав рух в напрямку ОСОБА_6 , який перебував при виконанні службових обов`язків, висловлюючи при цьому погрози заподіяти тілесні ушкодження, підійшов до ОСОБА_6 та наніс удар долонею правої руки в нижню щелепу та вухо зліва. Після цього ОСОБА_4 захватив ОСОБА_6 руками за шию, стиснувши її, та намагався кинути його на землю, внаслідок чого заподіяв тілесне ушкодження у вигляді крововиливу на шиї під кутом нижньої щелепи зліва, яке згідно висновку експерта №99 від 09.09.2019 року належить до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та ч.2 ст.342 КК України опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадського порядку.
29 липня 2020 року, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 визнає себе винуватим в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадського порядку, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345 КК України та ч.2 ст.342 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді 3 років обмеження волі та за ч.2 ст.342 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на три роки, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку один рік з покладенням обов`язків, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 2 ст.345 КК України та ч.2 ст.342 КК України.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, потерпілого, вважає, що угода про визнання винуватості від 29.07.2020 року, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 може бути затверджена судом.
Суд вважає, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та ч.2 ст.342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадського порядку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Кримінальні правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України, у вчиненні яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до категорії нетяжких та тяжких відповідно. Потерпілий ОСОБА_6 надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинувачуваним.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим Кримінальним процесуальним кодексом України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання визначене в угоді про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального кодексу України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 473, 468, 469, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000378, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.09.2019 року, укладену між прокурором Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.342 КК України - покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч.2 ст.345 КК України покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно до ст.532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим, які утримуються під вартою в той же строк з дня вручення вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

С У Д Д Я: ОСОБА_10