ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №619/597/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2308/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/818/2308/20 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 23 березня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

- 02.12.2009 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;

- 18.03.2010 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

- 09.02.2012 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.187, ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України, на 7 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 6 місяців 12 днів,-

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 6 місяців арешту.

На підставі ст.71 КК України, з урахуванням пп.а п.1 ч.1 ст.72 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2012 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання 7 місяців позбавлення волі.

Зазначене кримінальне провадження було розглянуто в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 23 січня 2018 року приблизно о 16 годині ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до Дергачівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний заклад», розташованого за адресою: Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Золочівський шлях, 58, перебуваючи в коридорі, побачив електричний радіатор опалення «Atlantic», код 513620, модель CMG BL-meca, серійний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на балансі у вказаному вище закладі, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи та реалізовуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, з корисливих мотивів, діючи повторно, викрав електричний радіатор опалення «Atlantic» модель CMG BL-meca, серійний номер НОМЕР_1 . Після вчинення вищевказаних дій ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши тим самим Дергачівському НВК «ДШ-ДЗ» матеріальну шкоду на суму 1 410,15грн.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначив, що суд призначив ОСОБА_7 остаточне покарання у розмірі 7 місяців позбавлення волі, що суперечить положенням ч.2 ст.63 КК України, якими покарання у виді позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років. Наголосив, що суд при призначенні покарання не врахував, що обвинувачений ніде не працює, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків та законного джерела доходів, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення тяжких злочинів, вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення та у стані алкогольного сп`яніння. Указав, що висновки суду про наявність щирого каяття обвинуваченого безпідставні, оскільки останнім не було вчинено дій на відшкодування завданих збитків потерпілому.

Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України призначити обвинуваченому остаточне покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Виключити з мотивувальної частини вироку пом`якшуючу покарання обставину щире каяття.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який просив призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття та обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, всі обставини, які зазначені в апеляційній скарзі заступника прокурора Харківської області були враховані судом першої інстанції, а тому підстав для призначення за ч.2 ст.185 КК України більш суворого за своїм видом і розміром покарання, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необхідність виключення із мотивувальної частини вироку обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, оскільки обвинувачений не зробив жодних дій на відшкодування завданих збитків, є необґрунтованими.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження матеріальна шкода була відшкодована під час досудового розслідування і представник потерпілого надав суду першої інстанції заяву про відсутність до обвинуваченого претензій матеріального чи морального характеру та не пред`явлення у зв`язку з цим цивільного позову.

Твердження у скарзі про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ч.2 ст.63 КК України, внаслідок призначення судом першої інстанції із застосуванням ст.71 КК України остаточного покарання у розмірі 7 місяців позбавлення волі, є безпідставними.

Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції було призначено ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 6 місяців арешту, тобто у виді і розмірі, які передбачені у санкції ч.2 ст.185 КК України.
На підставі ч.1 ст.71 КК України суд частково приєднав до призначеного за цим вироком покарання, невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 09 лютого 2012 року у виді 1 місяця позбавлення волі, і з урахуванням приписів п.п.а) п.1 ч.1 ст.72 КК України, які визначають правила складання покарань, у тому числі за сукупністю вироків, перевів менш суворий вид покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту, у більш суворий вид покарання, яке було призначено за попереднім вироком, у виді позбавлення волі, із співвідношення 1 день позбавлення волі відповідає 1 дню арешту, що відповідає вимогам п.п.а) п.1 ч.1 ст.72 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм видом та розміром, є справедливим і підстав для призначення більш суворого покарання за ч.2 ст.185 КК України та за сукупністю вироків, - не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 23 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий:

Судді: