УХВАЛА
Справа № 495/5491/20

Номер провадження 1-кп/495/602/2020

14 грудня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР № 0000974 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Ухвалою суду від 14.12.2020 року вирішено провести судове засідання 14.12.2020 року за участю обвинуваченого ОСОБА_3 в режимі відео конференції за клопотанням обвинуваченого.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Просив враховувати, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, тобто у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України вважає, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту, застави, особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість та зухвалість під час вчинення злочину, може призвести до вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінального провадження, обвинувачений, бажаючи уникнути застосування покарання, переховуватиметься від суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, чим може допустити настання ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
З урахуванням викладеного, прокурор вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 буде відповідати меті застосування запобіжних заходів, а також буде сприяти виконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
До судового засідання у режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_3 доставлений не був, з тих підстав, що відмовився виходити з камери ДУ «Ізмаїльській слідчій ізолятор».

Будь-яких медичних довідок чи інших документів про неможливість участи обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні до суду не надійшло.

Те, що обвинувачений не виявив бажання виходити з камери слідчого ізолятору та бути присутнім у судовому засіданні, судом розцінюється як навмисна спроба зірвання судового засідання та не розгляд питання стосовно міри запобіжного заходу, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 достовірно відомо про закінчення терміну дії раніше обраного у відношенні нього запобіжного заходу.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 повідомлений про час та місце судового засідання, не виявив бажання бути присутнім, не повідомив причини свого небажання явки до судового засідання, а також, те, що в цьому судовому засіданні кримінальне провадження не розглядається по суті, а лише вирішується питання про продовження запобіжного заходу, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого заперечувала проти продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою та його розгляду за відсутності її підзахисного.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, враховуючи вік обвинуваченого, враховуючи те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілий, свідки, у зв`язку з чим, суд дійшов до висновку, що останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора частково та вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою до 11.02.2021 року із визначенням розміру застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим, обов`язків, передбачених КПК України в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 14.12.2020 року складає 45 400 (сорок пять тисяч чотириста гривень) гривень.
Крім того, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 314-316, 369-372, 392-395 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 частково.
Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 діб, який діє до 11.02.2021 року включно.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 14.12.2020 року складає 45 400 (сорок пять тисяч чотириста гривень) гривень.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі м. Білгород-Дністровський Одеської області Білгород-Дністровського району без дозволу суду а також повідомляти його про зміну свого проживання;

- з`являтися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за викликом;

- заборонити відвідувати бари, кафе, ресторани, інші місця, де продаються спиртні напої на розлив;

- заборонити спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя