ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8610/20
провадження № 1-кп/753/1340/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002333 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого на території України без реєстрації та постійного місця проживання, раніше судимого: 1) 09.06.1978 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, з випробуванням на 2 роки; 2) 28.12.1978 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, 23.12.1980 року звільненого умовно-достроково, невідбутий строк покарання 2 роки 4 місяці 5 днів; 3) 12.10.1981 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі; 4) 05.02.1985 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 5) 29.05.1989 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 196-1, ч. 2 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 6) 24.09.1997 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 140, ст. 17 ч. 4 ст. 140, ч. 4 ст. 141, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 7) 30.03.1998 року Хотинським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 8) 23.07.2001 року Славяносербським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 222, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 10 років позбавлення волі; 9) 10.08.2006 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 09.10.2009 року звільненого по відбуттю строку покарання; 10) 07.10.2010 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 11) 18.12.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 10.04.2015 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк покарання 7 місяців 17 днів; 12) 21.04.2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 місяців арешту, звільненого на підставі ч. 5 ст. 72 КК України; 13) 15.05.2018 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту; 14) 23.11.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 17.04.2020 року, близько 15 години 00 хвилини, перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Київ, пр-т Бажана, 1-О, де свою господарську діяльністю здійснює ТОВ «РУШ», керуючись злочинним умислом, направленим на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто з відвідувачів магазину та обслуговуючого персоналу не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з торгівельної полиці чуже майно, а саме: туалетну чоловічу воду «ММ ЖдіФензі», ємкістю 100 мл, вартістю 357 грн. 50 коп. (без ПДВ), яке сховав під куртку, в яку був одягнений, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «РУШ» матеріальної шкоди на суму 357 грн. 50 коп.
Крім того, ОСОБА_4 , 08.05.2020 року, близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Ашан», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 17, де свою господарську діяльністю здійснює ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», керуючись злочинним умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та працівників магазину, у відділі з продажу морепродуктів, підійшовши до холодильників з товаром, шляхом вільного доступу взяв з полиці чуже майно, а саме: банку ікри «Форелі», вагою 120 г, в кількості 1 шт., вартістю 183 грн. 42 коп. (без ПДВ), та став утримувати її в лівій руці.

В подальшому, ОСОБА_4 , підійшов до іншого холодильника, звідки шляхом вільного доступу взяв банку ікри «Камчадал», вагою 100 г, в кількості 1 шт., вартістю 124 грн. 16 коп., та сховавши вказаний товар до власної сумки, яка в цей час була при ньому, направився далі по магазину.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне викрадення чужого майна, проходячи по одному з міжрядних проходів, засунувши руку до власної сумочки, яка знаходилася у нього на плечі та відірвав з вищевказаних банок з ікрою магнітні пристрої, які в подальшому поклав на стелаж із кетчупами, та не розрахувавшись за вказаний товар, утримуючи його при собі, направився до виходу з магазину «Ашан», виконавши таким чином всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було завершено з причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_4 , який перетнув зону сигнальних рамок виходу з магазину, було зупинено співробітниками служби охорони вказаного магазину. Своїми умисними діями ОСОБА_4 міг заподіяти матеріального збитку ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» на загальну суму 307 грн. 58 коп. (без ПДВ).
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та суду показав, що справді, за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він, 17.04.2020 року, близько 15 години, знаходячись в магазині «Єва», що по пр-ту Бажана у м. Києві, взяв туалетну чоловічу воду та виніс із магазину. В подальшому вказану туалетну воду продав на ринку. 08.05.2020 року, близько 12 години, перебуваючи в приміщенні магазину «Ашан», що по вул. Здолбунівська, 17 у м. Києві, він, взяв з холодильників дві банки ікри, які поклав до сумочки, що була при ньому, знявши з банок захисні кліпси, проте при спробі вийти з магазину з неоплаченим товаром був затриманий працівниками охорони магазину. У вчиненому щиро каявся. Пояснив, що вчинення злочинів обумовлено виключно тяжким матеріальним станом.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останнього щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом від 17.04.2020 р.), та у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом від 08.05.2020 р.).
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, фактичні обставини справи та характер злочинних діянь, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся.
Також, згідно заяв, поданих представниками потерпілих ТОВ «РУШ» та ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», останні при призначенні міри покарання покладаються на розсуд суду.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого, який на спеціальних обліках не перебуває, на час затримання не працював, без постійного місця реєстрації та проживання. Крім того суд, приймає до уваги те, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, та знов вчинив умисний корисливий злочин, що на думку суду, свідчить про його стійку антисоціальну поведінку. Також суд бере до уваги вік обвинуваченого та дані щодо незадовільного стану здоров`я останнього.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений вчинив нові умисні кримінальні правопорушення, маючи судимість за умисні кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 206, 222 КК України (в ред. 1960 р.), ст. ст. 263, 395 КК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами є призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених для даного виду покарання за вчинені злочини.

Приймаючи до уваги всі обставини справи суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Приймаючи до уваги призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, враховуючи наявність ризику переховування, а також ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 , залишити без зміни.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без зміни.

Строк відбування покарання відраховувати з 08.05.2020 року.

Речові докази по справі, а саме:

- банку ікри «Форелі», вагою 120 г, в кількості 1 шт. та банку ікри «Камчадал», вагою 100 г, в кількості 1 шт., які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» залишити у власності ТОВ «Ашан Гіпермаркет Україна»;

- диски СD-R Verbatim та DVD-R Verbatim - зберігати при матеріалах кримінального провадження Київської місцевої прокуратури № 2.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя