Справа № 947/683/21
Провадження № 1-кс/947/218/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002217, відомості про яке 26.08.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002217 від 26.08.2020, за фактом шахрайських дій, направлених на заволодіння чужим нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.08.2020 до ЧЧ Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява громадянина ОСОБА_5 та громадянки ОСОБА_6 щодо вчинення шахрайських дій групою невстановлених осіб, відносно об`єкта нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично перебуває у статусі спадкової маси за заповітом ОСОБА_7 та був зареєстрований за заявниками.

29.03.2014 ОСОБА_7 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований у реєстрі за № 1269, відповідно до змісту якого, все майно ОСОБА_7 заповів громадянці ОСОБА_6 .

Станом на момент смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова маса, що відкрилась після смерті останнього складалась з 26/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 09.07.1983 та зареєстровано в реєстрі за № 3-7240. Право власності зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 15.07.1983 в книзі № 9доп, стор.116, № 11125 та земельної ділянки з площею 0,0633 га з кадастровим номером :34:004:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належала останньому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 061019 від 01.07.2004, виданого на підставі рішення Одеської міської ради від 26.09.2003 № 1762-ХХІV та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 67.

В установлений законом строк ОСОБА_6 звернулась до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 і на підставі її заяви 03.06.2014 заведено спадкову справу за № 56150120. Отримати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_6 не змогла, в зв`язку з оспоренням його заповіту сином померлого ОСОБА_7 ОСОБА_9 . За результатами розгляду цивільної справи між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 укладено мирову угоду, яка була затверджена ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 08.07.2015 та набрала законної сили 14.07.2015. Відповідно до ухвали спадкове майно поділено: ОСОБА_6 2/3 частини, ОСОБА_9 1/3 частина. Зареєструвати за собою право власності на вищевказане нерухоме майно ОСОБА_6 не встигла так як в подальшому довідалась що нерухоме майно, яке їй належало на праві приватної власності незаконно перейшло до третіх осіб.

08.02.2017 ОСОБА_10 земельну ділянку незаконно відчужено ОСОБА_11 на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 , зареєстрованих в реєстрі за № 122 та № 123.

ОСОБА_10 діяв на підставі завідомо підробленої довіреності від імені ОСОБА_7 після смерті останнього.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Житомірської області ОСОБА_13 до Київського районного суду м. Одеси ним не посвідчувалася довіреність від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_10 від 24.07.2006 за реєстровим № 242.

20.03.2017 зареєстровано право власності за ОСОБА_14 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ОСОБА_11 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , зареєстрованого в реєстрі за № 557.

01.08.2017 зареєстровано право власності за ОСОБА_16 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ОСОБА_11 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , зареєстрованого в реєстрі за № 676.

Таким чином, останнім набувачем майна став ОСОБА_16

ОСОБА_6 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_16 про витребування майна з незаконного володіння земельної ділянки площею 0,0633 га з кадастровим номером :34:004:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

01.11.2017 рішенням Київського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 520/12641/17 задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_16 та на земельну ділянку площею 0,0633 га накладено арешт з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії із вказаною ділянкою, державним реєстратором внесено відповідні записи про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 104156262 від 17.11.2017, запис про обтяження земельної ділянки площею 0,0633 га внесено до спеціального розділу.

Незважаючи на даний факт, 21.09.2017, вищезазначена земельна ділянка за заявою ОСОБА_16 про поділ об`єкта нерухомого майна № 2109, засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_18 , поділена на дві земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052 та площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, які розташовані за тією ж адресою та зареєстровані за ОСОБА_16 .

Таким чином, 11.10.2017 право власності ОСОБА_16 на земельну ділянку площею 0,0633 га з кадастровим номером :34:004:0010 погашено.

Таким чином, ОСОБА_16 розділивши земельну ділянку на дві із заміною одного кадастрового номеру на два, намагався створити перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_6 шляхом переробки, створення іншого нового майна, відмінного від того, що належить на праві власності останньої, яке неможливо витребувати за правилами ст. 388 ЦК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2018 замінено заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на дві окремі земельні ділянки.

Однак, 16.02.2018 ОСОБА_16 укладає фіктивні іпотечні договори з ОСОБА_19 , посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_18 за реєстраційними номерами 268 та 270, за умовами яких ОСОБА_16 передав ОСОБА_19 в іпотеку земельні ділянки.

Згідно зазначених договорів іпотеки забезпечено виконання зобов`язань ОСОБА_16 перед ОСОБА_19 , що випливають з договору позики укладеного між ними 16.02.2018.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27.06.2019, залишеною в силі постановою Верховного суду України від 24.03.2020 по цивільній справі № 520/12641/17 скасовано записи про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_16 на земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052 та площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , та витребувано з незаконного володіння ОСОБА_16 на користь ОСОБА_6 та визнано за нею право власності на 2/3 частини зазначених земельних ділянок.

24.07.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень скасовано право власності ОСОБА_16 на зазначені земельні ділянки та зареєстровано право власності ОСОБА_6 на 2/3 частини зазначених земельних ділянок.

23.10.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано право власності ОСОБА_9 на 1/3 частину земельних ділянок.

07.11.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано право власності ОСОБА_5 на 1/3 частину земельних ділянок на підставі договорів дарування від 07.11.2019, реєстровий № 13637 та реєстровий № 13634, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_20

19.06.2020 Київським районним судом м. Одеси по цивільній справі № 947/6698/20 прийнято рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено, визнано недійсними договори іпотеки від 16.02.2018, укладені між ОСОБА_16 та ОСОБА_19 та скасовано записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження майна іпотекою.

ОСОБА_16 оскаржив рішення суду в апеляційному порядку. На даний час цивільна справа перебуває в провадженні Одеського апеляційного суду.

При цьому, будучи обізнаним, що вищезазначені земельні ділянки належать на праві власності ОСОБА_6 та договори іпотеки визнані судом недійсними, 01.07.2020 ОСОБА_16 підписує нотаріальну заяву, засвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_21 , за реєстраційним номером 869, якою зазначає що не заперечує проти звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за Договорами іпотеки від 16.02.2018, реєстрові №№ 267, 269, тобто переоформлення права власності на ОСОБА_19 .

14.08.2020 ОСОБА_19 подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, розглянувши яку, в порушення п. 5 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким передбачено підставу для відмови в проведенні державної реєстрації прав, а саме наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, 18.08.2020 державний реєстратор прав на нерухоме майно Лиманської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_22 припиняє право спільної часткової власності ОСОБА_6 на 2/3 частини та ОСОБА_5 на 1/3 частину земельних ділянок кадастровий номер :34:004:0052 площею 0,0316 га, та кадастровий номер :34:004:0051 площею 0,0317 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , та протиправно проводить державну реєстрацію право власності за ОСОБА_19

21.08.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано право власності ОСОБА_23 на земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу від 21.08.2020, укладених між ОСОБА_19 та ОСОБА_23 , посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_24 , реєстрові №№ 1630, 1632.

14.09.2020 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулись до Київського районного суду з позовом про визнання рішень державного реєстратора незаконними та їх скасування, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння. На даний час розглядається цивільна справа № 947/24419/20.

З метою уникнення втрати протиправно набутого майна, шляхом витребування з його незаконного володіння спірних земельних ділянок, ОСОБА_23 укладає з ОСОБА_25 фіктивний договір позики, який вони умисно датують 14.08.2019, а саме бажаючи використати даний договір з метою звернення стягнення (продажу) земельних ділянок через органи Державної виконавчої служби України.

ОСОБА_25 звертається до Приморського районного суду м. Одеси із штучним позовом до ОСОБА_23 про стягнення боргу, справа № 522/14375/20, одночасно з позовом подає заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на земельні ділянки.

Законні власники земельних ділянок, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з метою захисту своїх прав власності на спірні земельні ділянки та перешкодити реалізації умислу ОСОБА_25 і ОСОБА_23 щодо подальшого незаконного відчуження належного їм майна, в рамках вищезазначеної справи звертаються до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про визнання договору позики фіктивним, надають аргументовані доводи щодо своїх позовних вимог.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2020, залишеною в силі постановою Одеського апеляційного суду від 12.11.2020, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_25 про забезпечення його позову та арешті земельних ділянок.

ОСОБА_23 та ОСОБА_25 розуміючи неможливість реалізації свого спільного злочинного умислу щодо незаконного подальшого відчуження земельних ділянок за допомогою рішення суду, вигадують нову схему.

08.10.2020 ОСОБА_23 та ОСОБА_25 звертаються до приватного нотаріуса і укладають нотаріально посвідчений договір позики згідно якого ОСОБА_23 нібито позичає у ОСОБА_25 1 622 500 грн. строком до 16.10.2020, тобто строк позики складає всього 8 днів.

Вже 20.10.2020 ОСОБА_23 отримує у приватного нотаріуса виконавчий напис про стягнення цього фіктивного боргу і одразу звертається до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_26 із заявою про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, в заяві просить звернути стягнення саме на земельні ділянки, незважаючи на наявність іншого майна у ОСОБА_23 . При цьому, ОСОБА_25 та ОСОБА_23 є бізнес партнерами, співзасновниками ТОВ «ЕКО ГРЕЙН» (код ЄДОРПОУ 37349927) зі статутним капіталом 1 980 000 грн.

22.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_26 відкрито виконавче провадження № АСВП 63392914 про стягнення боргу зі ОСОБА_23 на користь ОСОБА_25 .

У той же день, 22.10.2020 приватним виконавцем ОСОБА_26 у рамках зазначеного виконавчого провадження прийнято постанову № 63392914 про арешт всього майна належного ОСОБА_23 , в тому числі накладено арешт на земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052 та площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_6 та ОСОБА_5

18.11.2020 приватним виконавцем ОСОБА_26 виставлено на продаж на аукціон через систему електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ) земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052 та площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який призначено на 18.12.2020.

З урахуванням викладеного, 15.12.2018 слідчим винесено постанову про визнання земельних ділянок за кадастровим номером :34:004:0052, площею 0,0316 га, та кадастровим номером :34:004:0051, площею 0,0317 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , речовим доказом, оскільки зазначені земельні ділянки відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий звертається з клопотанням про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явилась надавши до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна в її відсутність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчим суддею, з метою забезпечення арешту майна було прийнято рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про розгляд клопотання про арешт майна без участі власника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів наданих з клопотанням, 15.12.2018 року слідчим винесено постанову про визнання об`єктів правопорушення речовим доказом у кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що земельні ділянки: кадастровий номер :34:004:0052), площею 0,0316 га; кадастровий номер :34:004:0051), площею 0,0317 га, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Анни Ахматової, буд. 1 є предметом злочину та з метою забезпечення збереження такого майна, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, вищевказаних об`єктів нерухомості, вчинення будь-яких реєстраційний дій щодо вказаного об`єкту нерухомого майна, беручи до уваги правове обґрунтування клопотання, клопотання слідчого про накладення арешту майна підлягає задоволенню.

Таким чином, повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369 372, 392 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002217, відомості про яке 26.08.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки:
на земельні ділянки:
- кадастровий номер :34:004:0052), площею 0,0316 га;

- кадастровий номер :34:004:0051), площею 0,0317 га,

розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у тому числі, за земельними угіддями, категорія земель землі житлової та громадської забудови, які Згідно інформаційних довідок з Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майнавід 17.12.2020 та 19.12.2020 зареєстровані на праві приватної власності у частці 1/1 за ОСОБА_23 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та 101 відповідно), шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування та проведення будь-яких будівельних робіт.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1