Справа № 159/1213/19
Провадження № 1-кп/159/41/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл.
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 180 301 100 004 66 про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луцьку, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2, а. с. 120), одруженого (з 02.06.18 р. - т. 2, а. с. 119), має на утриманні 2 х осіб, з освітою середньою спеціальною, не працюючого, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1. 25.11.11 р. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської обл. за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 5 р., звільненого 06.06.14 р. на підставі п. 4 «а» ст. 4 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

2. 08.12.17 р. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 р. обмеження волі з 1 - но річним іспитовим строком, за ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 08.06.18 р. - направлений для відбування покарання у зв`язку із скасуванням звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України,
та
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ясиноватій Донецької обл., громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2, а. с. 86, 87), фактичного мешканця АДРЕСА_3 (т. 2, а. с. 96), з освітою середньою, не працюючого, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1. 25.12.11 р. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської обл. за ч. 2 ст. ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 5 р., звільненого 04.07.14 р. на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію»;

2. 03.04.18 р. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської обл. за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1 360 грн, що сплачений 03.09.18 р., засуджений знятий з обліку у органі пробації 19.10.18 р., судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим 08.12.17 р. Ковельським міськрайсудом Волинської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 р. обмеження волі з іспитовим строком 1 р., 08.06.18 р. за ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської обл. - направленим для відбування покарання строком 2 р. обмеження волі за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 08.12.17 р., судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та під час відбування покарання повторно вчинив новий корисливий злочин проти власності.

Так обвинувачений ОСОБА_4 в ніч з 11 на 12 серпня 2018 р., точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, за попередньою змовою в групі з обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на належному йому на праві користування автомобілі марки «Сітроен», на іноземній реєстрації, приїхав у с. Волю Ковельського району Волинської обл., де, знаходячись по АДРЕСА_4 , з неогородженої території деревообробного підприємства ПП « ОСОБА_7 », належного потерпілому ОСОБА_7 , 49 р. н., таємно, з корисливих спонукань викрав з вантажних автомобілів вісім акумуляторних батарей марки «Еволюшин 225 АМ Євро» вартістю 4 595 грн 10 коп. за одну, та 20 л палива дизельного вартістю 31 грн за 1 л, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 37 380 грн 80 коп..

Своїм умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того він же, в ніч з 03 на 04 березня 2018 р., точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла та пошкодження металевої решітки, проник до гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки повторно таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_8 , 61 р. н., діагностичне обладнання для автомобіля червоно чорного кольору, марки «BEAR 21», моделі 42 900в, серійний номер 02Н920, вартістю 15 000 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану вище суму.

Крім того він же, в ніч з 18 на 19 серпня 2018 р., точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом виймання шиби вікна, проник до нежитлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , належного потерпілому ОСОБА_9 , 81 р. н., звідки повторно таємно з корисливих спонукань викрав котел твердопаливний марки «Buller» вартістю 5 040 грн, стелажі дерев`яні вартістю 100 000 грн, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 105 040 грн.

Своїм умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи судимим 03.04.18 р. Ковельським міськрайсудом Волинської обл. за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 1 360 грн, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так обвинувачений ОСОБА_5 в ніч з 11 на 12 серпня 2018 р., точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, за попередньою змовою в групі з обвинуваченим ОСОБА_4 на автомобілі марки «Сітроен», на іноземній реєстрації, приїхав у с. Волю Ковельського району Волинської обл., де, знаходячись по АДРЕСА_4 , з неогородженої території деревообробного підприємства ПП « ОСОБА_7 , належного потерпілому ОСОБА_7 , 49 р. н., таємно повторно, з корисливих спонукань викрав з вантажних автомобілів вісім акумуляторних батарей марки «Еволюшин 225 АМ Євро» вартістю 4 595 грн 10 коп. за одну, та 20 л палива дизельного вартістю 31 грн за 1 л, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 37 380 грн 80 коп..

Своїм умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав у повному обсязі. Суду 05.06.19 р. показав, що своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, показав, що котел, про який показує потерпілий ОСОБА_9 , він придбав. 28.01.20 р. показав, що під час його розмови зі свідком ОСОБА_10 був присутній і свідок ОСОБА_11 .. До зізнання на допиті у слідчого свідок ОСОБА_10 ще писав зізнання. Однак у судовому засіданні 10.09.20 р. вказав про намір визнати свою винуватість та покаятись у скоєному; заявив про повне визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та суду показав, фактично, частково визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому, що він згідний з викладеним у обвинувальному акті. Дійсно, спільно з обвинуваченим ОСОБА_5 вчинив викрадення 8 ми акумуляторів при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Обвинувачений ОСОБА_5 зателефонував йому приїхати та забрати металобрухт. Він увечері приїхав на «чобітку» на вони вирішили викрасти акумулятори. Він також викрав і котел у потерпілого ОСОБА_9 при обставинах, вказаних у обвинувальному акті та свідка ОСОБА_11 він не просив свідчити у суді, що той придбав котла у перехожих громадян. Цей котел він перевозив тим же автомобілем. Однак щодо викрадення стелажів нічого не пригадує та пояснити не може. Щодо діагностичного обладнання, його він, дійсно викрав при обставинах, вказаних у обвинувальному акті. Гаражне приміщення було зачинене із середини. Він відтягнув обладнання трохи ближче до річки і зателефонував до свідка ОСОБА_12 та попросив перевезти це обладнання. Хлопці допомогти йому завантажити його. Просить його суворо не карати та не позбавляти його волі, зважити на зміни у його сімейному житті та надати йому можливість працювати та утримувати сім`ю, запевняє, що негативні наслідки вчиненого усвідомив за час розгляду справи в суді і більше подібного не вчинить.

В судовому засіданні 15.05.19 р. обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) визнав у повному обсязі. Суду 10.09.20 р. показав, що 2 р. тому він познайомився із обвинуваченим ОСОБА_4 .. Вони разом увечері вчинили викрадення 8 шт. акумуляторів у с. Волі Ковельського району Волинської обл., де він на той час проживав. Він же бачив і знав, що на неогородженій території потерпілого ОСОБА_13 були вантажні автомобілі, у яких були непідключені акумулятори, так як кришок не було. Охорони на тій території не було, територія не була огороджена, доступ був вільним. Він зателефонував і обвинувачений ОСОБА_4 приїхав на автомобілі. Останній мав йому допомогти відвезти металобрухт, але потім вчинили викрадення. Акумулятори знімали вдвох за допомогою, у т. ч. викрутки, та вдвох віднесли до автомобіля. Викрутку та ключі для демонтажу акумуляторів він заздалегідь взяв у себе вдома, так як міркував, що їх, можливо, треба буде демонтувати. Акумулятори вони обидвоє продали у магазині по вул. Ватутіна у м. Ковелі Волинської обл. свідкові, який свідчив у суді попередньо по епізоду з акумуляторами. Вирученими у магазині коштами вони поділились. В ході слідчого експерименту він правдиво та детально показав про обставини вчинення цього викрадення. Збитки потерпілому він не відшкодував. Але акумулятори повернуто потерпілому. У скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати та запевняє, що більше подібного не вчинить.

Винуватість кожного з обвинувачених у вчиненні інкримінованого кожному з них кримінального правопорушення, повністю підтверджується показаннями потерпілих, свідків, письмовими та речовими доказами, що зібрані у справі.

По епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 ..
Свідок ОСОБА_14 в суді 04.02.20 р. показав, що обвинуваченого ОСОБА_5 знає як мешканця с. Волі Ковельського району Волинської обл.. У вівторок, як пригадує, восени, 2018 р. він, здійснюючи вранці обхід на підприємстві ФОП ОСОБА_7 , що у АДРЕСА_4 , де на території протягом 1 1, 5 міс. стояли автомобілі, - як майстер наладчик підійшов до автомобіля марки «Мерседес» і побачив, що з паливного бака знята кришка. Він зрозумів, що зливали солярку, покликав ОСОБА_15 , ОСОБА_16 щоб подивитись, скільки солярки. Вони вирішили завести авто, щоб подивитись на датчик. Однак автомобіль завести не змогли та виявили відсутність акумуляторів ємністю біля 200. Почали перевіряти наявність акумуляторів у всіх автомобілях та виявили, що знято акумулятори на 4 автомобілях: на 2 х автомобілях марки «Мерседес» - нових; на 1 му автомобілі марки «Мерседес» та на автомобілі марки «МАН» - старих робочих. Всього було викрадено 8 шт. акумуляторів, які є важкими. Територія була огородженою, але на той момент паркан було знято для перероблення і можна було пройти на територію через неглибоку канаву глибиною біля 1, 5 м, шириною 3 4 м. Собак там не було, були охоронці кочегари. Потерпілий ОСОБА_7 написав заяву у поліцію.

Свідок ОСОБА_17 в суді 04.12.19 р. показав, що обвинувачених не знає. Коли він працював продавцем у неділю, у серпні 2018 р. у ФОП у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_3 , куди здають б/у акумулятори, двоє молодих хлопців, схожих на присутніх в даний час у залі суду обвинувачених, принесли 8 акумуляторів на здавання. Він ці акумулятори прийняв і віддав їм гроші з каси згідно з відповідною таблицею ємності акумулятора 225 - вартістю 600 800 грн. Документів про це він не видав, фіксуючи це у своєму зошиті без зазначення ПІП особи, яка здає акумулятори. Потім з`ясувалось, що ці акумулятори - викрадені. У магазин, як він пригадує, прийшов власник акумуляторів, у якого були гарантійні талони на них, виписані магазином при їх продажу, із зазначенням серійного номера кожного з цих акумуляторів. Ці номери - співпали. Він був присутнім при вилученні акумуляторів слідчими. Акумулятори були важкими вагою 50 кг кожен, чорного кольору, такого типу, що ставляться на «фури», тягачі тощо.

Також винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення по епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_18 повністю доводиться такими письмовими та іншими доказами у справі:

- витягами з ЄРДР від 14.12.18 р., від 21.12.18 р. (т. 1, а. с. 208, 210, 212), згідно з яким 15.08.18 р. внесено відомості у ЄРДР за заявою потерпілого ОСОБА_18 про вчинене викрадення його майна 8 батарей акумуляторних із автомобілів вантажних; 20 л дизпалива із заподіянням збитків на загальну суму 50 620 грн,;

-заявою потерпілого ОСОБА_7 від 15.08.18 р. (т. 1, а. с. 213), згідно з якою останній дозволив поліції провести огляд належної йому території пилорами, що за адресою: с. Воля Ковельського району Волинської обл.;

-протоколом огляду місця події від 15.08.18 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 214 - 217), згідно з яким за участю ст. майстра пилорами свідка ОСОБА_14 - було оглянуто територію пилорами, належну ФОП ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_4 . Територія має грунтове покриття, частково огороджена. На території наявні господарські будівлі, знаходяться вантажні автомобілі та інша техніка. Під час огляду вантажного автомобіля марки «Мерседес», д. н. НОМЕР_1 , що розташований біля навісу господарського приміщення, встановлено відсутність двох акумуляторних батарей збоку зліва. Під час огляду вантажного автомобіля марки «Мерседес», без д. н. з, червоного кольору, що розташований справа скраю навісу господарського приміщення, встановлено відсутність двох акумуляторних батарей збоку зліва. Під час огляду вантажного автомобіля марки «Мерседес», д. н. НОМЕР_2 , червоного кольору, що розташований посередині та частково - під навісом господарського приміщення, частково у ньому - встановлено відсутність двох акумуляторних батарей збоку зліва. Під час огляду вантажного автомобіля марки «Мерседес», без д. н. з., білого кольору, що розташований крайнім зліва навісу господарського приміщення, встановлено відсутність двох акумуляторних батарей збоку зліва;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.18 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 240 - 243), що проводився за участю свідка ОСОБА_14 та з метою уточнення та перевірки його ж показань, згідно з яким останній детально розповів та показав на місці, коли та яким саме чином і за яких обставин він виявив крадіжку з території деревообробного підприємства, частина огорожі якого біля входу на підприємство була відсутньою, акумуляторних батарей із автомобілів, що знаходились на цій території;

Вказаними вище протоколом огляду місця події від 15.08.18 р., протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.18 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 240 - 243), що проводився за участю свідка ОСОБА_14 , об`єктивно стверджено показання цього свідка щодо розташування автомобілів на території, акумуляторів до їх викрадення, кількість та вигляд викраденого майна;

-копіями 8 ми гарантійних талонів на ремонт або заміну акумуляторної батареї марки «Evolution» (т. 1, а. с. 221 228) з датою продажу 22.06.18 р. 8 ми акумуляторних батарей потерпілому ОСОБА_7 продавцем магазину «Акумулятор», що у м. Ковелі Волинської обл., по вул. Ватутіна, ОСОБА_19 ;

-копією видаткової накладної № 234 від 12.06.18 р. про придбання 8 ми акумуляторних батарей марки «Evolution» загальною вартістю 60 000 грн (т. 1, а. с. 229);

-заявою свідка ОСОБА_17 (т. 1, а. с. 230), згідно з якою останній добровільно видав поліції 8 батарей акумуляторних чорного кольору, що були придбані ним 12.08.18 р. у незнайомих хлопців;

-протоколом добровільної видачі від 15.12.18 р. (т. 1, а. с. 231), згідно з яким свідком ОСОБА_17 добровільно видано поліції 8 батарей акумуляторних до автомобіля марки «Evolution», що були придбані ним 12.08.18 р. у обвинувачених;

- протоколом огляду предмета від 18.12.18 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 234 - 238), згідно з яким було оглянуто вказані вище 8 батарей акумуляторних марки «Evolution»;

Вказаними вище письмовими доказами об`єктивно та повністю стверджено показання свідка ОСОБА_17 щодо обставин прийняття ним у двох хлопців у серпні 2018 р. 8 ми б/у акумуляторів до автомобілів та подальшої видачі їх власникові потерпілому ОСОБА_7

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.18 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 244 - 248), що проводився за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та з метою уточнення його ж показань, згідно з яким останній детально розповів та показав на місці, коли та яким саме чином і за яких обставин він спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 вчинив крадіжку з території деревообробного підприємства, частина огорожі якого біля входу на підприємство була відсутньою, що розташоване у с. Волі Ковельського району Волинської обл., по вул. Новій, акумуляторних батарей та пального із вантажних автомобілів, що знаходились на цій території; де саме стояв автомобіль, на якому вони сюди приїхали; вказав на приміщення магазину «Акумулятор», що по вул. Ватутіна у м. Ковелі Волинської обл., куди він спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 здав викрадені акумуляторні батареї. При цьому обвинувачений відмітив, що у певний момент викрадення акумуляторів з території підприємства один з акумуляторів впав обвинуваченому ОСОБА_4 на ногу;

Аналізуючи вказаний вище протокол проведення слідчого експерименту від 18.12.18 р. з участю обвинуваченого ОСОБА_5 , суд також зауважує, що згідно з витягом з протоколу дослідження зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номера обвинуваченого ОСОБА_4 (т. 2, а. с. 56 76), згідно з яким той о 02 год. 25 хв. 12.08.18 р. безпосередньо після викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 - спілкувався із знайомим і, при цьому, зазначав, що перебуває у селі із знайомим; також про те, що травмувався на ногу впала важка річ, - що співпадає як в частині місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_4 у час вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_20 - у селі, так і в частині наявності такої обставини, що знайшла своє ствердження в суді, коли він травмував ногу у зв"язку з тим, що на неї впав один з акумуляторів під час його викрадення;

-висновком судової автотоварознавчої експертизи № 7 від 13.02.19 р. з фототаблицею (т. 2, а. с. 3 - 5), відповідно до якого ринкова вартість однієї батареї акумуляторної марки «Evolution 225 АМ», за станом на 12.08.18 р. складала 4 595 грн, 10 коп., а 8 ми таких батарей, відповідно, 36 760 грн, 80 коп.;

-протоколом тимчасового доступу до документів (інформації), які містять охоронювану законом таємницю, від 12.01.19 р. (т. 2, а. с. 16), згідно з яким у ТОВ «лайфселл» було вилучено копію зазначеної в ухвалі слідчого судді від 22.12.18 р. інформації у електронному вигляді відповідно до опису;

-протоколом огляду предметів від 21.01.19 р. з фототаблицею (т. 2, а. с. 17 - 53), згідно з яким було оглянуто оптичний носій інформації диск CD + R із записами телефонних з`єднань обвинуваченого ОСОБА_4 в період з 01.08.18 р. по 26.12.18 р., при відкритті якого виявлено дані про з`єднання телефонних переговорів обвинуваченого ОСОБА_4 за цей період з даними про такі з`єднання;

-протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 24.09.18 р. з додатками (т. 2, а. с. 57, 76), відповідно до якого здобуто відомості про причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до крадіжки акумуляторів у с. Волі Ковельського району Волинської обл. та котла і меблів по АДРЕСА_5 ;

- протоколом огляду предметів від 25.12.18 р. з фототаблицею (т. 2, а. с. 58, 59), згідно з яким було оглянуто 2 оптичні носії інформації з аудіозаписами негласного слухового контролю телефонних переговорів обвинуваченого ОСОБА_4 , витягом з протоколу дослідження зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номера ОСОБА_4 , згідно з якими останній вранці 19.08.20 р., тобто, незадовго після події викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , у телефонній розмові зі свідком ОСОБА_21 обговорював можливість придбання ним котла паливного, зазначаючи і про наявність у нього у автомобілі як котла, так і стінки (меблів), яку не має наміру вести додому.

По епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 ..
Так потерпілий ОСОБА_8 в суді 05.06.19 р. показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 не знає. Ранньої весни 2018 р. йому зателефонували сусіди, що у приміщенні пункту прокату човнів та катамаранів, що належить йому, відчинені двері. Він туди навідується в осінньо зимовий період дуже рідко. Він приїхав туди і побачив відчинені двері і виявив пропажу автомобільного діагностичного апарату іноземного виробництва червоного кольору, привезеного ним з Німеччини за 1 2 міс. до викрадення. Діагностичний апарат він бачив за тиждень до викрадення. Той має вид шафи, є важким, габаритним: 1х1 м та висотою 2 м, на коліщатах. Було пробито вікно із склоблоків, відігнуто металеву решітку, відкрито двері, що закривались на навісний замок, зсередини. Діагностичний апарат на колесах потягли до річки, що знаходиться на відстані біля 50 м, і він бачив сліди на снігу. У подальшому поліція діагностичний апарат знайшла і повідомила йому, що з камер відеоспостереження сусідів встановлено, що діагностичний апарат був захований в очереті та накритий чужим одіялом; що туди під`їхав автомобіль бус марки «Форд» - та хлопці вкинули апарат і розійшлись. Для нього цей діагностичний апарат вартував 15 000 грн, але документального підтвердження права власності на нього він не має. Викрадений у нього діагностичний апарат повернутий йому і до стану останнього у нього особливих претензій немає. У питанні міри покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_22 в суді 04.02.20 р. показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 знає. Останній зателефонував до нього і запропонував придбати запчастину діагностику, фото якої показав йому на своєму телефоні розташованою у якомусь приміщенні. Він має « ОСОБА_23 ». Тому через, орієнтовно, місяць часу обвинувачений ОСОБА_4 вранці зателефонував до нього і сказав забрати цю річ. Він зателефонував до свого знайомого свідка ОСОБА_24 , який мав буса, і попросив привезти цю річ. Вони поїхали на відмітку «750» на водосховищі. Ця річ стояла на вулиці на березі річки. Він запитував у обвинуваченого ОСОБА_4 , чи ця запчастина не крадена, чи справна, чи нічого за це не буде. Той запевнив, що все нормально та що річ не крадена, що є документи інструкція всередині. Вартість такої речі він не визначав та з обвинуваченим ОСОБА_4 не обговорював, але вважає, що вона - нічого не коштує. Вони з хлопцями його друзями - завантажили її і завезли до нього. Через місяць часу з`ясувалось, що річ - викрадена. Власник речі її упізнав, але ще не забрав, так як річ - несправна. У обвинуваченого ОСОБА_4 з цього приводу він нічого не з`ясовував і останньому нічого за цю річ не платив.

Свідок ОСОБА_12 в суді 04.02.20 р. показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 знає візуально. Вранці взимку 2018 р. до нього приїхав його знайомий свідок ОСОБА_25 і попросив для нього перевезти річ. Він бусом - ЛТ 28 - приїхав на водосховище з вул. Шевченка, де вже був свідок ОСОБА_26 , обвинувачений ОСОБА_4 та 4 5 осіб. Там був ящик червоного кольору з проводами діагностуюче обладнання, що стояло на дорозі неподалік від водосховища. Вони завантажили обладнання, яке він відвіз на «Сільмаш» до гаража свідка ОСОБА_27 .. Там на місці ті ж особи вивантажили обладнання. Свідок ОСОБА_26 при цьому сказав, що це йому - віддали за борг. Його автомобіль після цього було вилучено поліцією.

Показаннями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_12 стверджено ту обставину, що саме обвинувачений ОСОБА_4 ініціював реалізацію викраденого у потерпілого ОСОБА_8 діагностичного обладнання навесні 2018 р., що перед завантаженням його на автомобіль свідка ОСОБА_12 , було розташоване на березі річки Турії у м. Ковелі Волинської області, неподалік місця розташування приміщення гаража, належного цьому ж потерпілому.

Свідок ОСОБА_10 в суді 28.01.20 р. показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 знає з дитинства. В обідню пору на початку в середині літа 2018 р. до нього у гараж, належний свідкові ОСОБА_28 , де він працював, допомагаючи лагодити автомобілі, підійшов обвинувачений ОСОБА_4 та запропонував йому трохи заробити грошей, взявши на себе справу по крадіжці обладнання з цегляного приміщення гаража біля річки, до якого є вихід з вул. Червоного Хреста чи вул. Зеленої. Ця розмова була біля гаража. Обвинувачений ОСОБА_4 також сказав, що йому за це буде максимально умовне покарання, або зовсім нічого не буде. Він раніше протиправних дій не вчиняв та відразу не погодився і порадився із із своєю дружиною ОСОБА_10 .. Остання порадила йому погодитись. З огляду на матеріальну вигоду та тому, що він знав обвинуваченого ОСОБА_4 , він погодився, про що наступного дня повідомив останньому. Він здогадався, що викрадення вчинив обвинувачений ОСОБА_4 так як той на той час мав умовне засудження. Через 1 2 дні після цього обвинувачений ОСОБА_4 під`їхав до нього додому на своєму автомобілі і вони пішли до річки, на місце, що на відстані біля 150 м. Там обвинувачений ОСОБА_29 йому показав, де знаходилось викрадене майно, як він ніби то проникав та виносив обладнання, відніс його до річки. Обвинувачений ОСОБА_4 запропонував йому 200 доларів або належного йому скутера, що стояв у гаражі свідка ОСОБА_30 ; повідомив, що ця крадіжка була наприкінці зими, коли ще був сніг; казав і показував йому, як треба сказати в суді про те, куди він відсовував викрадене; що він вікно розбив, проник через вікно, відкрив двері та висунув обладнання до пляжу на річці неподалік, у очерет, де і заховав. Обвинувачений ОСОБА_4 також сказав йому повідомити, що він після викрадення у нього вдома залишив свої кросівки та пішов додому. В дійсності, це були кросівки обвинуваченого ОСОБА_4 , що були вилучені у нього вдома під час обшуку. Ще через день чи два вони разом поїхали до слідчого, щоб він там сказав, що це - він викрав те обладнання. Обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до слідчого і сказав, що він знайшов крадія. Слідчий став його допитувати та попросив обвинуваченого ОСОБА_4 вийти з кабінету. Коли він розмовляв зі слідчим наодинці, то повідомив останньому, що це - він викрав і казав все так, як йому казав обвинувачений ОСОБА_4 . Але слідчий не повірив йому та зрозумів, що він обманює; сказав, щоб він зізнався. Він зізнався, як все було насправді і написав відповідне пояснення. Чи обладнання було важким, він не знав, а обвинувачений ОСОБА_4 казав, що він поклав це велике обладнання на сани і засунув до річки; що він наколе його наркотиками і тоді він сам зможе засунути це обладнання до річки, якщо буде потреба. Він казав, що вікна - прості, а там, в дійсності, були вікна, які було нелегко розбити. Після спілкування зі слідчим він про своє зізнання обвинуваченому ОСОБА_4 нічого не сказав і той дав йому свого скутера. Слідчий порадив скутера віддати назад, запитував, чи не боїться він обвинуваченого ОСОБА_4 .. Техпаспорт на скутер лежав там же у гаражі і його йому дав свідок ОСОБА_31 . На його запитання про те, де державний номерний знак до скутера, обвинувачений ОСОБА_4 сказав, що є у нього вдома. Йому ніяких кримінальних правопорушень не інкриміновано. Але скутера він наступного дня завіз назад на гараж свідка ОСОБА_30 , так як скутер не працював. Згодом цього скутера обвинувачений ОСОБА_4 продав. В даний час він обвинуваченого не боїться та дає правдиві показання.

Такими показаннями свідка ОСОБА_10 стверджується, що саме обвинувачений ОСОБА_4 вчинив викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 та в ході досудового розслідування намагався уникнути відповідальності за вчинене, вмовивши свідка ОСОБА_10 спробувати взяти винуватість за вчинення такого злочину на себе.

Показання свідка ОСОБА_10 в частині обставин спроби оговорити себе та вигородити обвинуваченого ОСОБА_4 , відмови від такої спроби, стверджено показаннями свідка ОСОБА_32 , який деякий час розслідував вказаний вище злочин.

Так свідок ОСОБА_33 в суді 28.01.20 р. показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 знає по роботі, так як є слідчим Ковельського ВП ГУ НП у Волинській обл.. Він деякий час вів кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки діагностичного обладнання із гаражного приміщення. Він також проводив обшук у житлі цього обвинуваченого, в ході якого було вилучено, зокрема, взуття. При цьому обвинувачений в цей момент втік. Потім він викликав ОСОБА_4 для відібрання пояснення, а влітку 2018 р. - побачив того і той повідомив йому, що знає, хто вчинив цей злочин. Він сказав ОСОБА_4 повідомити про це досудовому розслідуванню. Через 3 4 дні після цього ОСОБА_4 прийшов до нього із незнайомим йому рудоволосим хлопцем невисокого зросту віком 20 25 р. на прізвище ОСОБА_34 та представив того як майбутнього підозрюваного. ОСОБА_4 пішов, а він - приступив до допиту цього хлопця. Під час спілкування ОСОБА_34 розповідав про всі обставини вчинення злочину, але у нього виникла підозра та сумніви у тому, що одна особа могла вивезти це обладнання та у частині обставин проникнення у приміщення, та що ОСОБА_34 - надає правдиві показання. Він ще раз попередив ОСОБА_35 про відповідальність за давання завідомо неправдивих показань. Тоді останній повідомив, що 1 2 дні тому обвинувачений ОСОБА_4 зустрічався з ним та за винагороду 200 чи 400 доларів і моторолер чи мотоцикл (мопед) - сказав надати завідомо неправдиві показання, взявши винуватість у вчиненні цього злочину на себе; та що після того, як ОСОБА_34 погодився, обвинувачений ОСОБА_4 показував ОСОБА_36 місце скоєння злочину, спосіб винесення обладнання; казав, щоб ОСОБА_34 сказав, що взуття, вилучене у нього під час обшуку - він залишив у ОСОБА_4 .. Він же переконався у тому, що ОСОБА_34 себе оговорює. Благодир також сказав, що не побоюється за такі свої правдиві показання. Він ОСОБА_36 нічого не радив з приводу скутера чи поведінки під час спілкування з ОСОБА_4 , так як йому не було відомо, чи отримав Благодир скутера або гроші у винагороду.

Саме обвинувачений ОСОБА_4 привів у поліцію свого давнього знайомого - свідка ОСОБА_10 , якого попередньо вмовив взяти винуватість у викраденні майна потерпілого ОСОБА_8 на себе, до свідка ОСОБА_32 як слідчого, видавши себе за викривача викрадача майна, що, безсумнівно, свідчить про зацікавленість обвинуваченого ОСОБА_4 у тому, щоб цей, вчинений ним, злочин, не став негативним наслідком для нього під час іспитового строку.

Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення по епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 повністю доводиться такими письмовими та іншими доказами у справі:

- витягами з ЄРДР від 05.03.18 р., 12.02.19 р. (т. 1, а. с. 123, 124, 127), згідно з яким 05.03.18 р. внесено відомості у ЄРДР за заявою потерпілого ОСОБА_8 про вчинене викрадення його майна діагностичного обладнання марки «Bear», що оцінив у 15 000 грн;

-протоколом огляду місця події від 04.03.18 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 128 - 130) згідно з яким було оглянуто гаражне приміщення потерпілого ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Відмічено, що територія приміщення огороджена металевим парканом, що зачинається на дерев`яні ворота і хвіртку. Наявний одноповерховий цегляний гараж зачиняється на металеві ворота, що, як і навісний замок на них, не містять слідів пошкодження; мають металеві штаби із середини. Перед входом на снігу виявлені множинні сліди взуття. У вікні розмірами 0, 5 м на 1, 3 м, що на стіні і розташоване на висоті 1, 6 м від землі, наявні вибиті скляні блоки розміром 0, 5 м на 0, 35 м. На вікні наявна металева арматура, вигнута назовні. Під вікном на снігу виявлено та вилучено фрагменти сліду взуття. Пристрій для діагностики автомобілів у гаражі - відсутній;

-заявою свідка ОСОБА_22 від 06.04.19 р. (т. 1, а. с. 131), згідно з якою останній надав добровільно згоду на проведення огляду діагностичного обладнання марки «BEAR 21», що знаходиться у його гаражі, розташованому у гаражному масиві «Машинобудівник» у м. Ковелі Волинської обл.;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.02.19 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 137 - 140), що проводився за участю свідка ОСОБА_12 та з метою уточнення та перевірки його ж показань, згідно з яким останній детально розповів та показав на місці, коли та яким саме чином і за яких обставин він на прохання свого знайомого свідка ОСОБА_37 - перевіз своїм автомобілем марки «Фольксваген ЛТ» автомобільне обладнання з очерету, що біля річки Турії у м. Ковелі Волинської обл., у гараж, що у гаражному масиві «Машинобудівник» у м. Ковелі Волинської обл.;

Вказаним вище протоколом проведення слідчого експерименту об`єктивно стверджуються як показання потерпілого ОСОБА_8 у тій їх частині, що викрадене у нього автомобільне обладнання за побаченими ним слідами було відтягнуто у очерет, що біля річки, так і показання свідків ОСОБА_22 і ОСОБА_12 про факт та обставини завантаження та перевезення вказаного вище автомобільного обладнання з очерету біля річки Турії у м. Ковелі Волинської обл. у гаражне приміщення свідка ОСОБА_22 , що у гаражному масиві у м. Ковелі Волинської обл..

-протоколом огляду речей від 06.04.18 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 132, 133) згідно з яким у присутності свідка ОСОБА_22 було оглянуто діагностичне обладнання марки «BEAR» моделі 42 900 в із серійним № 02Н920 червоно чорного кольору, що являє собою металеву установку висотою 2 м, шириною 1, 5 м, довжиною 0, 8 м за виглядом - тумба з двома дверцятами та монітором. Діагностичне обладнання вилучено із гаражного приміщення «Шиномонтаж» у гаражному масиві «Машинобудівник», що по вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської обл.;

-постановою слідчого від 10.04.18 р. (т. 1, а. с. 134) діагностичне обладнання марки «BEAR» моделі 42 900 в із серійним № 02Н920 червоного кольору визнано речовим доказом у справі та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 ;

-протоколом обшуку від 06.04.18 р. (т. 1, а. с. 145, 146), що проводився за участю свідка ОСОБА_12 , під час якого по місцю проживання останнього виявлено та вилучено автомобіль марки «Фольксваген ЛТ 28» фургон, чорного кольору спереду та білого позаду;

-листом ТСЦ № 0 742 РСЦ МВС у Волинській обл. № 24/1 906 від 25.04.18 р. з додатками; копією свідоцтва про реєстрацію т/з автомобіля марки «Фольксваген ЛТ 28» спеціалізований вантажний фургон малотонажний, білого кольору з д. н. з. НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , (т. 2, а. с. 123, 125 129), згідно з яким він, дійсно, з 27.03.18 р. є власністю свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом огляду предмета від 06.05.18 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 147, 148), згідно з яким було оглянуто вказаний вище транспортний засіб, що має різного роду механічні пошкодження внаслідок тривалої експлуатації;

-протоколом обшуку від 05.06.18 р. (т. 1, а. с. 151 153, т. 2, а. с. 119), що проводився за участю дружини обвинуваченого ОСОБА_38 ОСОБА_39 , під час якого по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_38 виявлено та вилучено пару кросівок чоловічих зимових коричневого кольору з маркуванням «Адідас» з підошвою біло чорного кольору; пару кросівок чоловічих чорного кольору з маркуванням «Колумбія» з підошвою чорно сірого кольору; 3 телефони мобільні марок: «Айфон», «Номі», «Самсунг», 2 договори з ПП «Ломбард - Скарбниця;

-протоколом огляду предметів від 10.06.18 р. з фототаблицею та додатком (т. 1, а. с. 161 - 167), згідно з яким було оглянуто оптичний носій інформації диск CD - R із записами телефонних з`єднань обвинуваченого ОСОБА_4 в період з 01.03.18 р. по 06.03.18 р., при відкритті якого виявлено дані про з`єднання телефонних переговорів обвинуваченого ОСОБА_4 за цей же період з прив`язкою до місця розташування базових станції, що діяли в зоні розташування викраденого майна та роздруківкою даних про такі з`єднання;

-постановою слідчого від 08.02.19 р. (т. 1, а. с. 158) виявлене та вилучене під час обшуку по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_4 майно визнано речовим доказом у справі;

-протоколом тимчасового доступу до документів від 22.05.18 р., описом документів, що вилучені за ним на цифровому носії інформації від 22.05.18 р., даними роздруківки з`єднань за телефонними розмовами обвинуваченого ОСОБА_4 за період з 01.03.18 р. по 06.03.18 р. (т. 1, а. с. 164), згідно з якими 02.03.18 р. у вечірню пору, 03.03.18 р. у нічну пору напередодні викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 було зафіксовано телефонні контакти обвинуваченого ОСОБА_4 ;

-протоколом огляду предметів від 10.06.18 р. з фототаблицею та додатком (т. 1, а. с. 165) вказаного вище цифрового носія інформації, що відтворений у судовому засіданні 04.02.20 р.;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.02.19 р. з фототаблицями (т. 2, а. с. 175 - 179), що проводився за участю свідка ОСОБА_10 та з метою уточнення та перевірки його ж показань, згідно з яким останній детально розповів та показав на місці, коли та куди саме і за яких обставин обвинувачений ОСОБА_4 приводив його до гаражного приміщення, що біля річки Турії в кінці вул. Червного Хреста, де той розповів, як саме з цього приміщення було викрадено автобладнання; де воно було сховане та просив взяти винуватість за це кримінальне правопорушення на себе.

Вказаним вище протоколом проведення слідчого експерименту від 08.02.19 р. об`єктивно стверджуються показання свідка ОСОБА_10 ;

По епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 ..
Потерпілий ОСОБА_9 в суді 05.06.19 р. показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 не знає. В середині серпня 2018 р. охоронці приміщення виявили, що вночі було пограбоване приміщення, належне йому та його дружині. ОСОБА_40 , яка наглядала за його приміщенням за усною домовленістю за допомогою свого чоловіка, охороняла приміщення, однак, не ночувала у ньому; передзвонила йому зранку та сказала, що приміщення обікрали. Внизу на вході у приміщення були замки, що були зірвані. Він викликав поліцію і написав заяву у поліцію. Незабаром поліція викликала його до РВ і повідомила, що виявлено, ймовірно, одну з речей, що пропали з цього приміщення, котел «Булер». Було викрадено із сторожки: тяжкий чавунний котел «Булер» вартістю біля 5 000 грн, що її ж і обігрівав та стояв на другому поверсі приміщення; були розібрані (демонтовані) дерев`яні ( з тирсоплити) торгівельні стелажі, що привезені ним з магазину у м. Луцьку, виготовлені фірмою з м. Каменя Каширського Волинської обл. на його замовлення, вартістю біля 5 000 грн, що були на першому поверсі. Останні треба було вивозити транспортним засобом - бусом, так як вони об`ємні, не могли б поміститись у легковому автомобілі; стелажі були зібраними, тумбочки - важкі. Збитки з викрадення майна йому не відшкодовано. Документального підтвердження права власності на викрадене майно у нього немає. Стелажі востаннє він бачив у день завезення їх на місце - місяць до події. У питанні міри покарання, покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_41 в суді 04.12.19 р. показав, що обвинувачених не знає. Він 22.08.18 р. вдень прийшов до приміщення, що розташоване на території колишньої в/ч на «Куполі» у м. Ковелі Волинської обл., де вони з дружиною вже біля року сторожували наглядали вдень. Там він побачив вим`яту траву та рослинність біля вікна, вибите скло його уламки були біля вікна; зайшовши всередину приміщення, побачив, що була крадіжка. Про це він повідомив свою дружину, щоб та зателефонувала власнику приміщення. Остання так і зробила. У приміщенні на другому поверсі був встановлений круглий котел з витяжкою, металевий, висотою біля 1 м, а на першому були тумбочки, книжкові шафи розмірами біля 1, 5 м х 1, 20 м - у великій кількості, що також тоді ж пропали.

Аналізуючи показання цього свідка, суд враховує, що ними стверджено пропажу у один і той же час як котла, так і меблевих стелажів.

Показаннями цього свідка у повному обсязі підтверджуються показання потерпілого ОСОБА_9 щодо виду та розміру викраденого у нього майна та обставин виявлення факту його крадіжки.

Свідок ОСОБА_42 у судовому засіданні 10.09.20 р. показав, що із обвинуваченим ОСОБА_4 він товаришує. Біля 2 р. тому від свого давнього знайомого кума свідка ОСОБА_21 - йому стало відомо, що він придбав б/у пічку (котел) у обвинуваченого ОСОБА_4 .. Особисто із свідком ОСОБА_43 він про цей котел не розмовляв. Він його бачив біля гаража на подвір`ї свідка ОСОБА_21 за 2 дні до обшуку. Піч - типу «булер», кругла, із трубами. Цю піч взимку забрала поліція при обшуку і тоді він дізнався, що котел - крадений. Обшук тоді ж було проведено і у нього. Пізніше свідок ОСОБА_21 казав йому, що цього котла обвинуваченому ОСОБА_4 привіз знайомий свідок ОСОБА_11 і обвинувачений ОСОБА_4 допомагав його, як він зрозумів, продавати чи - з ціллю підзаробити. Він неодноразово та на різні часові проміжки надавав обвинуваченому ОСОБА_4 свій автомобіль марки «Опель кадет» синього кольору; інколи підвозив обвинуваченого у ті чи інші місця, але коли точно не пригадує.

Свідок ОСОБА_21 в суді 04.12.19 р. показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 знає, разом навчались, стосунки - нормальні. Він не може зорієнтуватись, має проблеми з пам`яттю, тому пригадує, що на початку літа 2019 р. обвинувачений ОСОБА_4 зателефонував йому і повідомив, що є котел. ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_11 проживають неподалік його місця проживання. ОСОБА_4 допомагав свідкові ОСОБА_11 продати цей котел. Він мав намір встановити вдома котел, якого перепродає його знайомий - ОСОБА_44 . Він по телефону погодився придбати б/у круглий котел - бойлер з трубами на дрова вагою біля 30 кг за 2 000 грн. Обвинувачений ОСОБА_4 привіз йому котел і вони вдвоє занесли його у його двір. Як він мав розраховуватись за котла, вони не обговорювали. Він телефонував до свідка ОСОБА_11 за 3 дні до цього. Вони побачились випадково - він під`їхав додому та свідкові ОСОБА_11 через 2 3 дні після цього віддав гроші за котел, нічого не з`ясовуючи. Той котел через 2 3 тижні чи більше часу - був вилучений у нього з подвір`я слідчим під час обшуку. Обшук у нього було проведено влітку 2019 р. у його присутності. Однак після пред`явлення йому для ознайомлення протоколу обшуку від 12.12.18 р. (т. 1, а. с. 203) свідок показав, що поліція, дійсно, приїжджала до нього додому лише один раз і обшук у нього по АДРЕСА_6 проводився лише один раз 12.12.18 р.. В ході обшуку він сам показав, де саме лежить котел збоку за гаражем. Нічого з вилученого під час обшуку йому не повернуто. Після вилучення котла поліцією він нічого не запитував ні у обвинуваченого ОСОБА_4 , ні у свідка ОСОБА_11 щодо цього котла, так як все йому розповіла поліція. Гроші за цей котел у свідка ОСОБА_11 він назад також не забирав.

Будучи повторно допитаним 10.09.20 р., показав, що він мав потребу придбати котла, але цього не афішував. Він за 2 000 грн придбав котла, що виявився краденим, у обвинуваченого ОСОБА_4 .. Продавець котла свідок ОСОБА_11 і з останнім він говорив про цього котла. Котла привіз йому автомобілем на іноземній реєстрації обвинувачений ОСОБА_4 .. За котла він розрахувався через декілька днів - пішов і віддав, як пригадує, гроші ОСОБА_11 , чи, можливо, віддавав їх при випадковій зустрічі. Цього ж котла також, як він зрозумів, продавав і його знайомий - свідок ОСОБА_11 , а обвинувачений ОСОБА_4 - допомагав тому. Котел - круглий. Котел - вилучено. Кошти йому не повернуто. Не заперечує, що вранці 19.08.18 р. обвинувачений ОСОБА_4 телефонував йому на його мобільний телефон і пропонував придбати котел, описував котла та казав, що він на пляжі на річці, що не далеко від його місця проживання. Пояснити, з яких причин він не придбавав цього ж котла на попередню пропозицію свідка ОСОБА_11 як власника такого котла, а погодився на придбання котла у обвинуваченого ОСОБА_4 після телефонної розмови із обвинуваченим ОСОБА_4 19.08.18 р., свідок не зміг.

Свідок ОСОБА_11 в суді 27.08.20 р. показав, що обвинуваченого ОСОБА_4 знає давно. У час, коли він жив фактично по АДРЕСА_7 , тобто, до серпня вересня 2017 р. - саме тоді, як він пригадує, влітку, у серпні місяці, біля 3 р. тому, він придбав котла (буржуйку) у невідомих йому 2 х нетверезих чоловіків, які йшли по вулиці і запитували, чим треба кому котел, за 1 500 1 700 грн. Він погодився та ці двоє чоловіків через 30 хв. привезли котел йому тачкою, запевнили, що котел не крадений та з дачі. Він відразу розрахувався з незнайомцями. Котел був невеличкий, круглий, з якимось надписом на дверцятах, заводського виробництва, б/у, з корозією, з виходами - трубами, з чавуну, на дрова, вагою біля 50 кг, мав бути влаштований у гараж. Однак цей котел йому не підійшов, пролежав у нього біля місяця часу і він на протязі місяця вирішив його продати. Через тиждень чи менше, чи півтора тижні після придбання котла до нього з товаришем, який мав авто, приїхав обвинувачений ОСОБА_4 .. Так як у нього авта не було, а обвинувачений ОСОБА_4 - брав автомобіль у свого товариша, то він принагідно попросив його перепродати цей котел. Хоча котел йому підходив, але він мав потребу у грошах для оформлення закордонного паспорта, то вирішив цей котел продати. Обвинувачений ОСОБА_4 приїхав і забрав цей котел автомобілем. Орієнтовно через місяць влітку - обвинувачений ОСОБА_4 , або через 2 3 дні - якимось чином повідомив йому, що є покупець на котел та тоді ж забрав котла; того ж дня привіз йому гроші за котел в сумі біля 1 700 1 900 грн, і він його пригостив за це спиртним. Сам же він терміново на початку вересня - поїхав за кордон на 3 міс.. В даний час йому відомо, що обвинувачений ОСОБА_4 перепродав котла свідкові ОСОБА_45 за 2 000 грн. Про це він дізнався чи відразу, чи після прибуття із за кордону. Він же сам ОСОБА_45 не пропонував котла. Під час досудового розслідування він як свідок не допитувався, однак обвинувачений ОСОБА_4 сказав йому, при потребі, посвідчити про цю «буржуйку» у суді. Про те, що котел викрадений, в ході слідства повідомив йому і свідок ОСОБА_21 .. При пред`явленні йому в ході допиту фотознімків викраденого у потерпілого ОСОБА_9 котла, зазначив, що котел подібний до придбаного ним. Пояснити, яким чином цей же котел придбаний ним у серпні 2017 р., був проданий ОСОБА_4 свідкові ОСОБА_21 у серпні 2018 р., пояснити не може. Обвинувачений ОСОБА_4 йому котла для продажі не приносив і він не міг брати на зберігання викрадений котел, так як у нього була сім`я. Він лише одного разу таким чином придбавав та продавав котла.

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 в тій їх частині, де вони свідчили про те, що твердопаливний котел як належний свідкові ОСОБА_11 , і придбаний ним у невідомих громадян, обвинувачений ОСОБА_4 допомагав перепродати та продав свідкові ОСОБА_21 як майно свідка ОСОБА_11 , у сукупності з показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_4 та іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що їх показання у цій частині є неправдивими та дані з метою допомогти обвинуваченому ОСОБА_4 уникнути покарання за вчинене, підтвердити вибудовану ним лінію захисту із допомогою їх показань в суді.

Так свідок ОСОБА_11 не зміг під час давання показань у суді визначитись із часовими проміжками знаходження котла у його гаражі після придбавання у незнайомих людей; до пропозиції обвинуваченому ОСОБА_4 продати цей котел; на підшуковування покупця обвинуваченим ОСОБА_4 ; до фактичного продажу котла свідкові ОСОБА_21 ..

Крім того свідок ОСОБА_11 показав суду, що гроші за котел обвинувачений ОСОБА_4 віддав йому того ж дня, коли взяв котел для продажу та продав його. Крім того свідок ОСОБА_11 категорично заперечив можливість -з його боку - залишення у себе вдома цього котла на прохання обвинуваченого ОСОБА_4 саме з тих, мотивів, що там, де проживає його сім`я - він викраденого не переховує.

Свідок же ОСОБА_21 стверджував, що гроші в сумі 2 000 грн за переданий обвинувачений ОСОБА_4 котел особисто передав свідкові ОСОБА_11 при випадковій зустрічі через 2 3 дні після придбавання котла у обвинуваченого ОСОБА_4 .. При цьому суд звертає увагу на те, що цей же свідок у особи як він, як показав, у якої придбав котла, не тільки нічого не з`ясовував про котла, а й не вимагав повернення грошей після того, як з`ясувалось, що котел викрадений.

Виходячи з викладеного вище, суд такі плутані та непослідовні показання цих свідків відкидає як неправдиві - у вказаній вище їх частині.

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 вже після допиту судом свідків захисту - ОСОБА_46 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 - у повному обсязі визнав свою винуватість у викраденні такого майна потерпілого ОСОБА_9 як котел твердопаливний та зазначив, що викрав це майно при обставинах, що викладені у обвинувальному акті.

Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення по епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 повністю доводиться такими письмовими та іншими доказами у справі:

- витягами з ЄРДР від 26.09.18 р., 21.08.18 р., 26.08.18 р. (т. 1, а. с. 167, 169, 171, 206), згідно з якими 20.08.18 р. внесено відомості у ЄРДР за заявою потерпілого ОСОБА_9 про вчинене викрадення його майна дерев`яних стелажів та котла твердопаливного з приміщення, що по вул. Ватутіна у м. Ковелі Волинської обл. вночі 20.08.18 р., що оцінив у 100 000 грн;

-заявою потерпілого ОСОБА_9 від 20.08.18 р. (т. 1, а. с. 173), згідно з якою останній надав дозвіл на проведення огляду території та приміщення, що за адресою: АДРЕСА_5 ;

-заявою потерпілого ОСОБА_9 від 20.08.20 р. про дозвіл на огляд приміщення по АДРЕСА_5 (т. 1, а. с. 173);

-протоколом огляду місця події від 20.08.18 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 174 - 178), згідно з яким було оглянуто триповерхове приміщення біля стрільбища колишнього полігону в/ч, що розташоване на неогородженій території по АДРЕСА_5 .. Приміщення цегляне, з дерев`яними дверима, що на момент огляду не містять пошкоджень та відчинені. Справа від дверей - вікно з пошкодженою віконною рамою та віконним склом розміром 1х1 м, що виявлені під вікном. На першому поверсі приміщення меблевих полиць не виявлено. У кімнаті на другому поверсі котла не виявлено;

-висновком судово товарознавчої експертизи № 52 від 04.02.19 р. з фототаблицями (т. 1, а. с. 187 - 190), відповідно до якого ринкова вартість котла твердопаливного марки «Buller» за станом на 20.08.18 р. могла складати 5 040 грн;

-протоколом огляду предметів від 24.12.18 р. (т. 1, а. с. 194), відповідно до якого було оглянуто оптичний носій інформації - диск із аудіозаписами телефонних переговорів обвинуваченого ОСОБА_4 ;

-протоколом обшуку від 12.12.18 р. з додатком (т. 1, а. с. 203 - 205), що проводився за участю свідка ОСОБА_21 , під час якого по місцю проживання останнього виявлено та вилучено котел твердопаливний, 2 телефони мобільних марок: «Ксіомі», «Айфон», зокрема;

-витягом з протоколу дослідження зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номера обвинуваченого ОСОБА_4 (т. 2, а. с. 56 76), згідно з яким той 19.08.18 р. спілкувався із свідком ОСОБА_21 і пропонував йому котел (буржуйку) із трубами у гараж, що лежить у нього у автомобілі біля річки, визначаючи вартість котла в сумі біля 100 доларів.

Суд повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинувачених вірно кваліфіковано органом досудового розслідування.

Підстав для визнання доказів, зібраних органом досудового розслідування, такими, що є неналежними чи недопустимими, суд не вбачає.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кожним з обвинувачених кримінального правопорушення (злочину); те, що обома обвинуваченими вчинено злочин середньої тяжкості (з 01.07.20 р. кримінальне правопорушення, що віднесене до категорії нетяжких); та обвинуваченим ОСОБА_4 також тяжкий злочин (з 01.07.20 р. кримінальне правопорушення, що віднесене до категорії тяжких); особу винуватих у їх сукупності: те, що обидвоє обвинувачені раніше вже притягались до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів (т. 2, а. с. 88 92, 101 115, 124); вони мають не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість (т. 2, а. с. 97, 102 114, 130), однак, належних висновків не зробили та знову стали на злочинний шлях, тобто, є схильними до деліктів; вони не працюють та не мають доходу, хоча обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні 2 х осіб (т. 2, а. с. 118, 119) та обоє ці обвинувачені є працездатного віку (т. 2, а. с. 86, 121, 122); те, що за місцем фактичного проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується позитивно (т. 2, а. с. 96), однак, допустив неналежну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим оголошувався у розшук (т. 3, а. с. 2); за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 також характеризується позитивно (т. 2, а. с. 117, 132); стан їх здоров`я (т. 2, а. с. 93, 94, 115, 116).

Суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_8 , який будь - яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, про що попередньо подав відповідну заяву (т. 1, а. с. 35); думку потерпілого ОСОБА_9 , який в суді заявив, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду і не висловив настоювання на суворому покаранні винуватої особи.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить його молодий вік (т. 2, а. с. 98, 121, 122).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає і обвинувальний акт таких не містить.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить його щире каяття, що виразилось у тому, що він у повному обсязі визнав свою винуватість і про це заявив у судовій залі; активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і в суді повно та детально розповів про обставини вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення; його молодий вік (т. 2, а. с. 85 87).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 03.04.18 р. був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України, що з 01.07.20 р. віднесено до категорії проступків, та сплатив штраф як кримінальне покарання, призначене йому за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 03.04.18 р. лише за станом на 03.09.18 р. (т. 2, а. с. 97).

Таким чином є підстави для застосування положень ст. 71 КК України, однак, оскільки таке покарання як штраф на даний час є виконаним, до виконання у цій частині вирок не підлягатиме.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі, однак, вбачає підстави для звільнення його від покарання з іспитовим строком з огляду на його особу та наявність трьох пом`якшуючих його відповідальність обставин.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Так суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 08.12.17 р. був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі з однорічним іспитовими строком.

Однак за ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 12.11.18 р. (т. 2, а. с. 102), що набрала законної сили 20.11.18 р., він був направлений для відбування призначеного йому за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 08.12.17 р. покарання у виді обмеження волі (т. 2, а. с. 102).

Як слідує з листа ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» № 42/3 373/9 від 15.09.20 р., вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 08.12.17 р. не виконувався фактично.

Тому суд вбачає підстави для застосування при визначенні покарання положень ст. 71 КК України.

Суд вважає, що немає підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України з огляду на його особу та вчинення нових інкримінованих йому кримінальних правопорушень - під час іспитового строку, що свідчить про його схильність до вчинення деліктів.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, попередньо знявши арешт з тих з них, на які такий накладався за ухвалою слідчого судді.

Процесуальні витрати у справі слід покласти на обох обвинувачених у повному обсязі з врахуванням того, при розслідуванні якого саме злочинного епізоду було понесено такі витрати.

Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 42, 43, 46, 47, 74, 94, 119, т. 2, а. с. 83, 84, 134, 159, 186, 202, 228, т. 3, а. с. 1) суд не вбачає.

У справі не заявлено цивільного позову.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст. 5 КК України, суд

У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, 06 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки (три) роки, 06 (шість) місяців.

На підстав ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.12.17 р. у виді 1 (одного) року обмеження волі, що відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України становить 06 (шість) місяців позбавлення волі, і визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 рахувати з моменту застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні з 21.12.18 р. за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 21.12.18 р. (т. 2, а. с. 83, 84).

Зарахувати у строк відбування покарання час з моменту затримання на виконання ухвали Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.11.18 р. (т. 2, а. с. 102), а саме: з 28.11.18 р. по 20.12.18 р. (дата застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні) включно (т. 2, а. с. 83, 84).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання даним вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Обвинуваченого ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підстав ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.04.18 р. у виді штрафу в розмірі 1 360 грн, що виконується самостійно, та, однак, не підлягає до виконання у цій частині у зв`язку із сплатою штрафу 03.09.18 р..

На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати у справі покласти на обох обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у повному обсязі, стягнувши з:

-обвинуваченого ОСОБА_4 на доход держави 1 001 (одну тисячу одну) грн. за проведення судово товарознавчої експертизи (висновок № 52 від 04.02.19 р.) (т. 1, а. с. 186);

- обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 на доход держави по 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн з кожного, що складає рівні частки, за проведення автотоварознавчої експертизи (висновок № 7 від 13.02.19 р.) (т. 2, а. с. 2);

Речові докази у справі:

-діагностичне обладнання марки «BEAR» моделі 42 900 в із серійним № 02Н920 червоного кольору, що за постановою слідчого від 10.04.18 р. (т. 1, а. с. 134, 135) передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 за заявою від 06.04.18 р. (т. 1, а. с. 135), знявши з цього майна арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.04.18 р. (т. 1, а. с. 136), - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_8 ;

-пару кросівок чорного кольору з литою підошвою чорного кольору і маркуванням «Адідас», що передані на зберігання до камери схову Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області за постановою слідчого від 06.05.18 р. (т. 1, а. с. 149), а також автомобіль марки «Фольксваген ЛТ 28» білого кольору, р. н. НОМЕР_3 , 89 р. випуску, що переданий на зберігання до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області за постановою слідчого від 06.05.18 р. (т. 1, а. с. 149), - повернути у розпорядження свідка ОСОБА_12 , мешканця АДРЕСА_8 (т. 1, а. с. 145, 146);

-пару кросівок чоловічих зимових коричневого кольору з маркуванням «Адідас» з підошвою біло чорного кольору; пару кросівок чоловічих чорного кольору з маркуванням «Колумбія» з підошвою чорно сірого кольору; 2 телефони мобільні марок: «Айфон», «Номі», 2 договори з ПП «Ломбард Скарбниця, що виявлені та вилучені в ході обшуку по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_4 05.06.18 р., що передані до камери схову Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області за постановою слідчого від 08.02.19 р. (т. 1, а. с. 158), - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- оптичні диски для лазерних систем зчитування інформації: CD R, CD + R, що міститься у матеріалах кримінального провадження (т. 1, а. с. 19, 167, 168, 195, 196, т. 2, а. с. 19, 60, 76), - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- 8 (вісім) батарей акумуляторних ємністю 220, що були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 за постановою слідчого від 18.12.18 р. (т. 1, а. с. 232, 239, т. 2, а. с. 7), знявши з цього майна арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 17.12.18 р. (т. 1, а. с. 233) - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_7 ..

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же строк з дня вручення йому копії даного вироку.

Головуючий:ОСОБА_1