ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/44/21 Справа № 210/1255/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2020 року про залишення без задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2020 року було залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2017 року за ч. 2 ст. 121 КК України, до покарання у виді 8 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), в строк відбуття покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 12 квітня 2016 року по 02 березня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року, вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2017 року залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) в строк відбуття покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 02 березня 2017 року до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд першої інстанції зробив висновок про те, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, оскільки в матеріалах особової справи наявні відомості про те, що засуджений протягом строку відбування покарання має лише три заохочення, одне в 2017 році, одне в 2018 році, одне в 2019 році, мав чотири стягнення, котрі на сьогоднішній день є знятими та погашеними у встановленому законом порядку, в тому числі два рази поміщався до ДІЗО, при цьому в місцях позбавлення волі перебуває з 15 квітня 2016 року, тобто на протязі всього часу відбування покарання не проявляв достатніх мір, спрямованих на доведення свого виправлення.
Тому суд першої інстанції зробив висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу від 21 квітня 2020 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання захисника та замінити ОСОБА_7 невідбуту частину покарання більш м`яким.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 відбув більше ніж половину призначеного покарання, характеризується позитивно, добре ставиться до праці, має заохочення за сумлінне ставлення до праці, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, по відношенню до інших засуджених неконфліктний, виконує передбачені законом вимоги адміністрації установи, вину у скоєному правопорушенні усвідомив та розкаявся, тому захисник вважає, що є підстави для задоволення його клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до роз`яснень п. 2 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.
З характеристики на засудженого, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_9 вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2017 року засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 75 КК України зараховано в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 02 березня 2016 року до 02 березня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року, вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2017 року залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 75 КК України зараховано в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 02 березня 2017 року до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За час відбування покарання в ДУ Криворізька виправна колонія (№80) характеризується посередньо, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 2 рази поміщався до ДІЗО, має 3 заохочення. Працевлаштований в цеху РМЦ підприємства установи. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. У виховних заходах, які проводяться в установі, участі не приймає.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника, оскільки відповідно до вказаної характеристики, ОСОБА_9 характеризується посередньо, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі, за порушення правил внутрішнього розпорядку, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції.
Колегія суддів зазначає, що визнання засудженим своєї вини та наявність у нього трьох заохочень, хоча і характеризують позитивно особу ОСОБА_9 , проте не вказують на факт його виправлення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2020 року про залишення без задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2020 року про залишення без задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4