Справа № 161/190/21
Провадження № 1-кп/161/431/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 12 січня 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001550, що надійшов з військової прокуратури Луцького гарнізону 05.01.2021 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоряне Ратнівського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», учасника ООС, учасника бойових дій

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24.04.2018 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призвано на військову службу за контрактом до лав Збройних Сил України.

20.08.2018 між ОСОБА_4 та Міністерством оборони України в особі тимчасово виконувача обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на три роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.08.2018 № 193 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка обслуги обслуговування авіаційного озброєння інженерно-авіаційної служби авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службову за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до Указів Президента України від 01.03.2014 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету

і територіальної цілісності України», від 02.03.2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» та від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію» в державі оголошено часткову мобілізацію та Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, у зв`язку із чим згідно положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» діє особливий період.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Однак, солдат ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника 29.04.2020 не з`явився на службу у військову частину НОМЕР_1 , розташовану по АДРЕСА_2 та в період з 29.04.2020 по 25.06.2020 був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.06.2020 № 134 солдату ОСОБА_4 призупинено строк військової служби, вислугу років, знято з усіх видів забезпечення та з 25.06.2020 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України, тобто будучи військовослужбовцем не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченому ч.4 ст. 407 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно не прибув у військову частину без поважних причин, оскільки немає бажання продовжувати військову службу. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у нез`явленні вчасно на військову службу до військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 407 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, не працює, є учасником учасником бойових дій та особою молодого віку.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, в межах санкцій частини статті, за якою він засуджується, у виді позбавлення волі ближче до нижчої межі, із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього відповідних обов`язків.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1