Провадження №1-кп/523/263/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2021 року колегія суддів Суворовського районного суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , представника потерпілих ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні в режимі відео конференції з Бородянським районним судом Київської області у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України та клопотання про застосування запобіжного заходу, -

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_13 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.11.2020 року був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 18.01.2021 року.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , мотивуючи тим, що обвинувачений скоїв особливо тяжкі кримінальні правопорушення, обвинувачення є обґрунтованим, що підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, які викривають ОСОБА_13 , як учасника, також посилаючись на покази потерпілої, свідків, речові докази, протокол проведення слідчого експерименту, протоколи пред`явлення особи для впізнання, те, що обвинувачений має навички підробки, крім того, в умовах слідчого ізолятору у нього був вилучений заборонений термінал мобільного зв`язку, також йому відома інформація щодо потерпілої, у якої він тривалий працював, що у сукупності дає підстави вважати, що ризики передбачені ст.177, 178 КПК України на сьогоднішній день продовжують мати місце, та дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може переховуватися від суду, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, так як всі спільники не встановлені, продовжити протиправну діяльність, тому на думку прокурора єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши надані до суду матеріали, вислухавши думку учасників процесу:

- представника потерпілих ОСОБА_5 , який підтримав клопотання прокурора в повному обсязі, так як вважає його обґрунтованим, зазначаючи, що на сьогоднішній день вже є письмові докази щодо причетності осіб до скоєних злочинів, у зв`язку з чим просив задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 ;

- захисника ОСОБА_8 , яка в захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_13 заперечувала проти задоволення клопотанням сторони обвинувачення, вказуючи, що клопотання не відповідає вимогам діючого законодавства, доцільність продовження найбільш суворого запобіжного заходу повинна розглядатися у кожному випадку окремо, ризики, на які посилається прокурор, ґрунтуються лише на припущеннях, а не на доказах, крім того з часом ризики автоматично зменшуються, вся доказова база зібрана, вже досліджений певний об`єм доказів, тому ризиків переховування, впливу, спотворення будь-яких речей взагалі не має, підзахисний майже чотири роки перебуває під вартою, фактично відбуваючи покарання будучи не засудженим, він має місце проживання, родину, міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим просила змінити відносно ОСОБА_13 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

- захисника ОСОБА_9 , яка підтримала думку колеги, вважаючи, що клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведене, також зазначаючи, що чим триваліше особа утримується під вартою, тим вагоміше повинні бути ризики, однак прокурор не підтвердив наявність ризиків, як і причетність до злочину, ризиків як таких взагалі не має, тому клопотання сторони обвинувачення не підлягає задоволенню;

- захисника ОСОБА_10 , який просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- захисника ОСОБА_11 , який підтримав позицію своїх колег, вважаючи, що є достатньо підстав для зміни відносно ОСОБА_13 запобіжного заходу на домашній арешт;

- захисника ОСОБА_6 , яка заявила, що не може висловити свою позицію, так як не чула клопотання прокурора;

- обвинуваченого ОСОБА_13 , який підтримав доводи захисників та просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, в свою чергу зазначаючи, що за Законом Савченко відбув майже 8 років позбавлення волі, ніякого впливу на свідків не вчиняв та збирається вчиняти, як і переховатися, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту

- обвинуваченого ОСОБА_12 , який підтримав думку захисника ОСОБА_13 , звертаючи увагу суду, що прокурор в своєму клопотанні вказує на речі, які не мають ніякого відношення до нього та ОСОБА_13 , який фактично відбуває покарання без вироку суду, просив змінити відносно ОСОБА_13 запобіжний захід на не пов`язаний з позбавленням волі;

- обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які підтримали думки захисників.

Таким чином, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З урахуванням вищевикладеного, вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_13 , враховуючи категорію злочинів, характер інкримінованих обвинуваченому діянь, які за змістом пред`явленого ОСОБА_13 обвинувачення відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжких злочинів, за які, у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12-15 років з конфіскацією майна, приймаючи до уваги необхідність дослідження інших доказів для з`ясування певних обставин справи, які покладені в основу обвинувачення; особу обвинуваченого ОСОБА_13 , який виходячи зі змісту клопотання та обвинувального акту вчинив протиправні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, приймаючи до уваги розмір спричиненого збитку, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, як вбачається наявність даного ризику зі спливом певного часу не змінилася, також не виключається ризик перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим чином, колегія суддів дійшла до висновку що застосований під час судового провадження запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, на теперішній час деякі ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, що в свою чергу на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу, так як у даному випадку, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини забезпечуються стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, який переважає особистий інтерес сторони захисту, крім того, документально не доведено, що обвинувачений потребує спеціалізованої медичної допомоги, наявне у обвинуваченого ОСОБА_13 захворювання не містить категоричних протипоказань подальшому ув`язненню, будь-яких виключних обставин, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України колегією суддів на даний момент не встановлено.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що належить до права суду, а не його обов`язків.

Враховуючи, що на теперішній час докази вини щодо обвинуваченого ще знаходяться на стадії дослідження, судове слідство триває, при цьому ОСОБА_13 довгий час утримуються під вартою, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченому діянь та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, приймаючи до уваги вказаний в обвинуваченні розмір завданої майнової шкоди, колегія суддів відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання обов`язків визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у виключних випадках застава може бути застосована у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму, що на думку суду буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 194, 196, 331, 369-372, 376, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 14.03.2021р. включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_13 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 768400 (сімсот шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень станом на 1.01.2020р.

Зазначену суму обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 14.01.2021 року заставна сума за ОСОБА_13 .

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_13 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 14.03.2021 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3