УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.10.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора від 30.09.2020 року про часткову відмову в задоволенні скарги. Скаржник в своєї скарзі посилається на наступне.

30.09.2020 року перший заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 прийняв рішення про часткову відмову у задоволенні її скарги на порушення розумних строків у кримінальному провадженні № 0001363.

Однак, на думку скаржника, вказане рішення прокурора є необґрунтованим, тому таке рішення підлягає скасуванню з наступних підстав.

Перш за все, скаржниця зазначає, що оскаржувана, постанова є суперечливою та непослідовною, оскільки в останньому абзаці 2-ої сторінки постанови прокурор визнав, що слідчими порушено строки, тому процесуальним керівником надавались слідчому вказівки щодо вжиття невідкладних заходів, спрямованих на повне, всебічне, неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, та на завершення досудового розслідування й прийняття процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.308 КПК України вказівки надаються прокурором у випадку недотримання розумних строків. Отже, надання вказівок прокурором свідчить про згоду прокурора з тим, що дійсно допущено порушення нерозумних строків, проте у резолютивній частині постанови прокурора зазначено про відмову у встановленні вищезазначеного факту. Тобто, висновки прокурора є взаємовиключними.

Крім того, скаржниця зазначає, що зі змісту постанови прокурора не зрозуміло, в якій частині була задоволена її скарга на порушення розумних строків, оскільки в резолютивній частині постанови вказано про відмову в задоволенні обох вимог, які були викладені в прохальній частині скарги, тобто з постанови вбачається, що скарга була залишена без задоволення в повному обсязі. Відтак, назва постанови не узгоджується з її резолютивною частиною, що позбавляє постанову прокурора здорового глузду.

До того ж, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки не містить посилання на норму права, на підставі якої прокурор, який встановив, що протягом 3-х місяців не проведені допити осіб та огляд місця події, має право не визнати факт порушення розумних строків у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 наполягала на задоволенні скарги з підстав зазначених в скарзі.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не с перешкодою для розгляду скарги.
Для не порушення строку розгляду скарги, слідчим суддею з урахуванням думки учасників судового розгляду, прийнято рішення про розгляд скарги за відсутності прокурора.
Вивчивши скаргу та матеріали кримінального провадження, вислухавши думку захисника підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 30.09.2020 року першим заступником прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 , з наступних підстав.
Як зазначив в своїй постанові прокурор, сектором дізнання Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001363 від 13.05.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Так, частиною першою статті 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто процесуальних дій та можуть перевищувати вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений, або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частинами першою, другою, третьою та п`ятою статті 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.
Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання прийняття процесуальних рішень.
Розумні строки не передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор у межах його компетенції.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Статтею 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Прокурор згідно зі ст.36 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання: в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Незважаючи н і порушення слідчими у зазначеному кримінальному провадженні вимог ст.2 КПК України, процесуальним керівником передбачені ст. 36 КПК України повноваження було застосовано, слідчому надавались вказівки щодо вжиття невідкладних заходів, спрямованих на повне, всебічне, неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, та на завершення досудового розслідування й прийняття процесуального рішення.
На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001363 триває, питання щодо наявності підстав для повідомлення про підозру будь-яким особам буде вирішено після проведення всіх необхідних слідчих дій та з урахуванням зібраних доказів. Таким чином, на порушення строків у даний час не встановлено порушень КПК України щодо порушення строків у кримінальному провадженні прокурором та притягнення винних в порушенні розумних строків, до відповідальності.
Так, щодо посилання скаржниці на те, що в останньому абзаці 2-ої сторінки постанови прокурор визнав, що слідчими порушено строки, тому процесуальним керівником надавались слідчому вказівки щодо вжиття невідкладних заходів, спрямованих на повне, всебічне, неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, та на завершення досудового розслідування й прийняття процесуального рішення, слідчий суддя зазначає наступне.
Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Тобто, зазначена стаття містить визначення загальних завдань кримінального провадження, та визнання прокурором порушення слідчим вимог ст.2 КПК України не свідчить про безпосереднє порушення слідчим саме розумних строків у кримінальному провадженні.
Щодо посилань скаржниці на те, що висновки прокурора є взаємовиключними, тобто надання прокурором за результатами розгляду скарги вказівок, свідчить про згоду прокурора з тим, що дійсно допущено порушення розумних строків, проте у резолютивній частині постанови прокурора зазначено про відмову у встановленні вищезазначеного факту, слідчий суддя зазначає.
Так, ч.2 ст.308 КПК України встановлено, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Відповідно до абзацу другого постанови прокурора від 30.09.2020 року прокурором не надавалось будь-яких вказівок відповідному прокурору, а було доручено процесуальному керівнику активізувати досудове розслідування у кримінальному провадженні та відповідно до вимог ст.36 КПК України у строк до 01.10.2020 року надати вказівки слідчому про проведення необхідних слідчих дій, зокрема щодо допиту відповідних осіб. Таким чином, слідчий суддя не вбачає, що висновки прокурора, викладені в постанові є взаємовиключними.
Щодо посилання скаржниці на те, що зі змісту постанови прокурора не зрозуміло, в якій частині була задоволена її скарга на порушення розумних строків, а саме через неузгодженість назви скарги з її резолютивною частиною, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, на думку слідчого судді сама назва постанови не впливає на зміст постанови та її резолютивну частину, а є лише технічною помилкою (опискою) при складанні тексту постанови.
Крім того, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки складається зі:
- вступної частини, яка містить відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
- мотивувальної частини, яка містить відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
- резолютивної частини, яка містить відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що відсутні правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 .
Керуючись ст.303-309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1