Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 572/2861/20
Провадження № 1-кс/572/35/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2021 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника (володільця) майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000700 від 06.08.2020 р.,-
В С Т А Н О В И В:
Представник власника (володільця) майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в обґрунтування якого посилався на те, що ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду 01.12.2020 року, за результатами розгляду клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у межах досудового розслідування кримінального провадження №0000700 від 06.08.2020 року, накладено арешт на тимчасово вилучене в салоні автомобіля марки «Mersedes Benz E270CDI» д.н.з. НОМЕР_1 майно, що перебуває у власності ОСОБА_3 .

Згідно вказаної ухвали накладено арешт на дві картонні коробки з футболками різного розміру та кольору, дві пари взуття чорного кольору та дві дошки для плавання.

Вважає, що рішення слідчого судді про накладення арешту на вищевказане майно підлягає скасуванню в повному об`ємі, виходячи з наступного.

Посилається на те, що із змісту ухвали слідчого судді не вбачається, що вилучені речі є речовими доказами у будь якому кримінальному провадженні та відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, а саме: були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як зазначалось у поданих запереченнях під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, їх вилучення проведено з порушенням вимог ст.ст. 104, 236 КПК України, що стосується зазначення місця та часу проведення слідчої (розшукової) дії, що відповідно до ст.ст. 85,86 КПК України, дозволяє зробити висновок про визнання їх неналежними та недопустимими у вказаному кримінальному провадженні.

Зазначає, що вказані речі, перебувають у власності ОСОБА_3 тривалий період часу, використовуються виключно для особистого використання, придбано та набуте у законний спосіб, в підтвердження чого долучив до матеріалів справи накладну від 16.11.2020 р.

На вилучених речах відсутні будь - які ознаки того, що вони відповідають критеріям визначення речового доказу у кримінальному провадженні визначеному ст.98 КПК України.

Вважає, що вказана обставина також не доведена матеріалами органу досудового розслідування, як того вимагають вимоги ст.ст. 170-173 КПК України.

Вказує також, що слідчим суддею Сарненського районного суду, при вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не в повній мірі враховано вимоги ч.2 ст.173 КПК України, відповідно до якої вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя має врахувати ряд обставин, необхідних для обґрунтованого арешту тимчасово вилученого майна, чого судом не дотримано у зв`язку з необґрунтованістю поданого клопотання про його арешт.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Вгогіитькі) проти Польші» від 22.06.2004 р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.
Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Адвокат ОСОБА_4 в поданій до суду заяві, клопотання підтримав частково, а саме просив суд задоволити клопотання в частині скасування арешту двох картонних коробок з футболками різного розміру та кольору, двох пар взуття чорного кольору та двох дошок для плавання, які належать ОСОБА_3 , накладеного ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду 01.12.2020 року. В частині зобов`язання уповноважених осіб Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області повернути вказане майно ОСОБА_3 негайно, просив суд клопотання залишити без задоволення.
Прокурор Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 в поданій до суду заяві, просив суд задоволити клопотання частково, з врахуванням клопотання захисника про відмову від заявлених вимог частково. А саме не заперечив проти скасування арешту двох картонних коробок з футболками різного розміру та кольору, двох пар взуття чорного кольору та двох дошок для плавання, які належать ОСОБА_3 .
Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.
Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду 01.12.2020 року, за результатами розгляду клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у межах досудового розслідування кримінального провадження №0000700 від 06.08.2020 року, накладено арешт на тимчасово вилучене в салоні автомобіля марки «Mersedes Benz E270CDI» д.н.з. НОМЕР_1 майно, що перебуває у власності ОСОБА_3 .

Згідно до вказаної ухвали накладено арешт на дві картонні коробки з футболками різного розміру та кольору, дві пари взуття чорного кольору та дві дошки для плавання.

Метою ж накладення арешту на майно було забезпечення збереження речових доказів та проведення необхідних експертиз.
Зважаючи на те, що майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а тому не може в подальшому бути використано як доказ у вищевказаному кримінальному провадженні та враховуючи те, що на даний час ОСОБА_3 позбавлений можливості правомірно використовувати належне йому майно, через що йому може бути спричинено істотної шкоди.
Враховуючи вищенаведене, скасування арешту двох картонних коробок з футболками різного розміру та кольору, двох пар взуття чорного кольору та двох дошок для плавання, які належать ОСОБА_3 на переконання слідчого судді не суперечитиме меті накладення арешту, як забезпечення збереження речових доказів, так як майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Тому в цій частині клопотання слід задоволити.
З огляду на позицію представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 щодо відмови в зобов`язанні уповноважених осіб Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області повернути вказане майно ОСОБА_3 негайно, суд вважає, що в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити.
Враховуючи вищенаведене, клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання представника власника (володільця) майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000700 від 06.08.2020 р. - задоволити частково.
Скасувати арешт на дві картонні коробки з футболками різного розміру та кольору, дві пари взуття чорного кольору та дві дошки для плавання, належні ОСОБА_3 .
В іншій частині заявлених вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1