КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/3635/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .
Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, а саме до 17.08.2020 року, залишивши визначений розмір застави у розмірі 4 000 000 (чотири мільйона) гривень.
На обґрунтування вимог поданих апеляційних скарг апелянти зазначають, що судом проігнорованого той факт, що клопотання про продовження строку перебування під вартою подано з порушенням 10-денного строку, встановленого абз. 11 п. 1 Закону України № 558-ІХ від 13.04.2020 «Про внесення змін до п.20-5 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширення короно вірусної хвороби (COVID-19).
Також апелянти зазначають, що клопотання про продовження строку тримання під вартою ідентичне всім попереднім клопотанням, які подавалися на розгляд суду протягом попередніх 10,5 місяців перебування ОСОБА_6 , під вартою і як не містили так і не містять жодного доказу його причетності до будь-якого злочину. Ризики на які посилається сторона обвинувачення не відповідають дійсності та не доведені.
Крім того апелянти зазначають, що розмір застави значно перевищує максимальний розмір альтернативного заходу, встановленого ч. 5 ст. 182 КПК України, нічим не обґрунтований, не враховано матеріальне становище підозрюваного, а ні сум збитків, які також є нічим не обґрунтованими. Слідчий суддя не проаналізував доводи сторони захисту та не надав оцінки доводам прокурора щодо розміру застави, натомість визначив розмір застави, виходячи не з власної позиції, а з позиції суду апеляційної інстанції, яка скасувала попередню ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15.05.2020 щодо ОСОБА_6 та постановила нову, визначивши розмір застави у 4 000 000.
Також апелянти зазначають, що слідчим суддею не враховано епідемічної ситуації в ДУ «Київський слідчий ізолятор». Апелянти вважають, що необхідно змінити запобіжний захід обраний ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт, оскільки людина та її здоров`я є найвищою соціальною цінністю в Україні, яка спрямовує діяльність держави, а в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» під час пандемії короно вірусної хвороби(COVID-19) здоров`я і життя ОСОБА_6 наразі у загрозі.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , щодо обставин викладених в апеляційних скаргах, які вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у них обставинах і просили про їх задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням прокурора, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
17.08.2019 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
17.08.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.06.2020 скасовано вищезазначену ухвалу та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 01.07.2020 з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 4 млн. грн.
30.06.2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.
30.06.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання органу досудового розслідування задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, а саме до 17.08.2020 року, та залишено визначений розмір застави у розмірі 4 000 000 (чотири мільйона) гривень.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінальне правопорушення, не зменшились.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні процесуальних та слідчих (розшукових) дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Окрім цього слідчий суддя врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_6 підозрюється, характер та обставини вчинення злочинів, особу підозрюваного, ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування не можливо провести всі заплановані слідчі дії направлені на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Продовживши строк утримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, суд на законних підставах залишив йому заставу в розмірі 4 000 000 грн. З таким рішенням слідчого судді погоджується колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.
Оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_6 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (рішення у справах "Лабіта проти Італії" п. 153, "Мюллер проти Франції" п. п. 35-45). Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисників про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.
Посилання захисників на те, що матеріали справи не містять встановлених фактичних обставин та доказів, за якими можливо встановити обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Доводи сторони захисту про те, що застосований слідчим суддею альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 4 000 000 гривень є завідомо непомірним для підозрюваного, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом першої інстанції при постановленні рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, розмір якої з урахуванням існуючих ризиків, особи підозрюваного, тяжкості злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його непомірним немає.
Проте є слушними доводи апеляційної скарги в частині того, що клопотання про продовження строку перебування під вартою подано з порушенням 10-денного строку, встановленого абз. 11 п. 1 Закону України № 558-ІХ від 13.04.2020 «Про внесення змін до п.20-5 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширення короно вірусної хвороби (COVID-19), однак колегія суддів вважає дану обставину не істотним порушенням норм кримінально процесуального закону, яка потягла б за собою скасування судового рішення, з урахуванням обставин даного кримінального провадження та його наслідками.
Посилання апелянта на те, що слідчим суддею не враховано епідемічної ситуації в ДУ «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку з поширенням короно вірусної хвороби (COVID-19), колегія суддів вважає голослівним, враховуючи що доказів на підтвердження даної обставини стороною захисту не надано.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 , та його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, а саме до 17.08.2020 року, та залишено визначений розмір застави у розмірі 4 000 000 (чотири мільйона) гривень, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4