УХВАЛА

05 січня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд, у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого від 14.12.2020 про відмову у задоволенні клопотання адвоката, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся в суд зі скаргою у якій просить скасувати постанову дізнавача СВ СД Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 14.12.2020, якою було відмовлено в задоволенні його клопотання від 10.102.2020.

Скаржник у своїй скарзі вказує, що СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, на підставі ухвали слідчого судді від 15.06.2020 за заявою ОСОБА_4 , розпочато досудове розслідування кримінального провадження за №0003474 від 23.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

У рамках даного кримінального провадження адвокатом ОСОБА_3 10.12.2020 слідчому було подано клопотання в порядку ст.ст. 220, 221 КПК України, а саме про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, визнання ОСОБА_4 потерпілою та допитати осіб зазначених у його клопотанні в якості свідків.

Незважаючи на викладені у клопотанні адвоката обставини, дізнавачем було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки кримінальне провадження зареєстроване на підставі заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України. Також у даному кримінальному провадженні, не проведено відповідних експертиз, не допитано свідків та не проведено інших слідчих, процесуальних дій.

Покликаючись на вищевикладене, адвокат ОСОБА_3 вважає постанову слідчого від 14.12.2020 про відмову у задоволенні клопотання незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити тільки в частині скасування постанови дізнавача від 14.12.2020.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи заяву захисника, неявку дізнавача, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування .

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведені конституційні норми мають своє відображення у п. п. 1, 2, 17 ст. 7 КПК України, де зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно із ч. 5 ст. 9 КПК України.

Так, п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що ст.. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинен не забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризики недодержання такого стандарту.

Як вбачається із матеріалів скарги, СВ СД Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003474 від 23.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, 14.12.2020 за результатом розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 постановою дізнавача було відмовлено у його задоволенні, оскільки ОСОБА_4 є заявником у даному кримінальному провадженні, а не потерпілим.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено право на оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобовязані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з обєктивних причин - надсилається їй.

Згідно ч. 1 ст. 221 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Частиною 1 ст. 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюються кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв"язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забеспечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як слідує з ч. 1 ст. 223 КПК України, слідчі ( розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку уже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Доводи слідчого у оскаржуваній постанові не заслуговують на увагу, оскільки слідчим в порушення вимог КПК України не було здійснено процесуальних дій в строки щодо розгляду та вирішення клопотань скаржника.

Окрім того, судом встановлено, що кримінальне провадження №0003474 було розпочато за заявою ОСОБА_4 у якій вона повідомила про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, спричинення їй шкоди, а також про залучення її до кримінального провадження як потерпілого,

Згідно із ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 2 ст. 55 КПК України визначено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відмова слідчого може зашкодити досудовому розслідуванню, є істотним обмеженням процесуальних прав особи, наслідком яких може бути суттєве ускладнення відстоювання учасником своє позиції при проведенні судового розгляду кримінального провадження, слідчим не встановлені обставини, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні відповідно, а тому слідчий суддя дійшов висновку про необгрунтованість оскаржуваної постанови слідчого від 14.12.2020.

Після виконання вимог клопотання адвоката від 10.12.2020 та перевірки доводів скаржника, необхідно прийняти законне процесуальне рішення.

Положеннями ст. 307 КПК України встановлено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

За таких підстав, постанова дізнавача СВ СД Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 14.12.2020 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 у кримінальнмоу провадженні №0003474, необхідно скасувати.

Керуючись ст. ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача СВ СД Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 14.12.2020 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 у кримінальнмоу провадженні №0003474 від 23.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Зобов"язати дізнавача СВ СД Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 виконати вимоги адвоката ОСОБА_3 викладені у його клопотанні від 10.12.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1