ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/2103/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1277/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_8 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 14.06.2020,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000380 від 06.04.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосовано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 18 год. 40 хв. 10.08.2020.
Визначено суму застави у розмірі 105 100 (сто п`ять тисяч сто) гривень. (а.с. 65-68).
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, до Чугуївського міського суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000380 від 06.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 2-4).
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000380 від 06.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
12.06.2020 року ОСОБА_8 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
З ухвали слідчого судді вбачається, що задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_12 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави ОСОБА_8 , прийшов до висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 105 100 (сто п`ять тисяч сто)гривень.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 14.06.2020 та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави у меншому розмірі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку захисника, який заперечував проти її задоволення перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних причин.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, відповідно до ст.214 КПК України, 06.04.2020 до ЄРДР за №0000372 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України та розпочате досудове розслідування.

В порядку ст.ст.276-278 КПК України 12.06.2020 слідчим здійснено повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України; протоколи допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; висновок експерта №13/1/1385СЕ-20 від 21.05.2020; протокол огляду грошових коштів від 29.04.2020; протокол огляду особи від 29.04.2020; протокол добровільної видачі від 29.04.2020;протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протокол затримання ОСОБА_8 ; ризики, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою (а.с.2-6).

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Проте, слідчим суддею не достатньо враховано, що відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, є неспроможними.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Слідчий суддя визнав доведеним існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, з чим погоджується апеляційний суд.

Проте, прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або що їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на утриманні перебуває дружина та неповнолітня дитина.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Всупереч вимогам п.6 ч.1 ст.184 КПК України, слідчий в клопотанні лише зазначив про неможливість запобігання вказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, проте, будь-якого обґрунтування, з посиланням на матеріали кримінального провадження, обставин, які дають підстави вважати неможливим застосування до ОСОБА_15 іншого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу, клопотання не містить.

Таким чином, висновок слідчого судді про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою належним чином не вмотивований.

Згідно з ч.4 ст.195 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про доведеність прокурором обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобіганням ризикам у кримінальному провадженні та необхідність застосування до ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.

За вищенаведених обставин, ухвала слідчого судді на підставі вимог п.1, 3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ч.3 ст.407 КПК України.

Судова колегія враховує міцність соціальних зв`язків, наявність малолітньої дитини та постійного місця проживання.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити частково та про можливість застосування до підозрюваного ст.181 КПК України і обрає у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування цілодобово.

На думку судової колегії саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

З огляду на викладені обставини у сукупності, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачені п. 1,2,3,4,5,8 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якими особами, визначеними слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; здати на зберігання до прокуратури Харківської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,в повній мірі відповідатиме меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, зазначені у п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги захисника. є взаємовиключними, оскільки адвокат, стверджуючи про необґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 14.06.2020щодо застосування у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування скасувати.

Постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_8 процесуальні обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді