Справа № 750/8582/20
Провадження № 1-кп/750/58/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005022 від 21.08.2020 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Норильськ Красноярського краю, Російської Федерації, громадянина України, росіянина, не працюючого, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше судимого: 11.03.2020 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання іспитовим строком на 2 роки; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,-

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

19.01.2020, близько «18» години «00» хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно за попередньою змовою з особою, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи єдиний умисел на відкрите викрадення майна та офіційних документів потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що їх дії є очевидними для останніх, прибули до квартири АДРЕСА_3 , після чого почали гучно стукати у вхідні двері вказаної квартири доки ОСОБА_6 не відчинила їх. Після цього, ОСОБА_4 спільно з особою, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, незаконно проникли до приміщення квартири АДРЕСА_3 та підійшли до ОСОБА_7 , яка лежала на дивані спальної кімнати вказаної квартири. В цей час, особа, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, заподіяла ОСОБА_7 не менше 2 ударів рукою в область обличчя, тим самим застосувала насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останньої, після чого з кишені кофти ОСОБА_7 відкрито викрала грошові кошти у сумі 750 грн., що належать ОСОБА_5 , та з-під подушки, на якій лежала ОСОБА_7 , шляхом витягування, відкрито викрала мобільний телефон марки «Тесnо mobile» модель Т349, в корпусі бронзового кольору, вартістю 170 грн., що належить ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати єдиний умисел на відкрите викрадення майна та офіційних документів потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з-під подушки, на якій лежала ОСОБА_7 , шляхом витягування, відкрито викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» серії J5, модель SM-J500H, в корпусі білого кольору, вартістю 1000 грн., що належить ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Nomi» модель і188, в корпусі чорного кольору, вартістю 238 грн. 95 коп., що належить ОСОБА_6 , та шляхом підняття з підлоги кімнати відкрито викрав банківську картку акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_5 .

Зазначеними протиправними діями ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, відомості щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, відкрито викрали майно, що належить ОСОБА_6 на загальну суму 408 грн. 95 коп., чим заподіяли останній майнову шкоду на вказану суму, майно, що належить ОСОБА_5 на загальну суму 1750 грн. 00 коп., чим заподіяли останньому майнову шкоду на вказану суму, а також банківську картку акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» № НОМЕР_1 . держателем якої є ОСОБА_5 яка згідно положень ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4. 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, ст.ст.14,15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаявся та зазначив, що на даний вже відшкодував частину завданих збитків, просить не позбавляти його волі.

Враховуючи зізнавальні свідчення обвинуваченого та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_4 , а його дії вірно кваліфікованими за:
ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло та насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вченого за попередньою змовою групою осіб, повторно;
ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом визнано вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного його вік, сімейний стан, стан здоров`я, соціальну характеристику, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обставини, що його обтяжують - вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та рецидив злочинів, попереднє притягнення до кримінальної відповідальності та доводи досудової доповіді про середній ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, у зв`язку з чим суд доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

При цьому, оскільки обвинуваченим скоєно сукупність злочинів, слід застосувати норми ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Судом встановлено, що згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.03.2020, ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, злочини які йому інкримінуються на даний час вчинено в січні 2020, тобто до постановлення попереднього вироку, тому покарання за даним вироком слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та частко відшкодував завдану шкоду, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого з застосуванням ст. 75 КК України, без відбування покарання та з іспитовим строком.
Процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 1307 грн 52 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільні позови не заявлялись.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вказаним вироком та вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.03.2020, остаточно за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні зобов`язання:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1307 грн 52 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
- оптичні диски з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1