Справа № 635/5533/20
Провадження № 1-кс/635/1367/2020
У Х В А Л А

15 вересня 2020 року селище Покотилівка Харківського району Харківської області

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського районного суду Харківської області клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 03.09.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна тимчасово вилученого майна,

встановив:

04 вересня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Харківської прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 03.09.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна тимчасово вилученого майна, в якому слідчий просить накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, яке було вилучено 03.09.2020 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на шорти та футболку, в яких останній був під час вчинення злочину. Місцем зберігання шортів та футболки, в яких ОСОБА_5 був під час вчинення злочину, визначити Липецький ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське, вул. Першотравнева 1.

Як зазначено в клопотанні слідчого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.09.2020 близько 13 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлений, знаходився неподалік від будинку АДРЕСА_1 , де у останнього виник конфлікт з місцевим мешканцем ОСОБА_6 . Під час конфлікту з побутових причин, та в ході сварки, на ґрунті неприязних відносин, що склалися раніше, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті, тобто умисел на умисне вбивство ОСОБА_6 . З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи діяти саме таким чином, умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину розбиту верхню частину пляшки з-під пива «Мягке», діючи при цьому швидко та продумано, бажаючи настання смерті ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, в той час коли ОСОБА_6 знаходився стоячи, обличчям до нього, ОСОБА_5 умисно зі значною силою наніс ОСОБА_6 один удар в область шиї ліворуч вищевказаним предметом, тобто предметом небезпечним для життя потерпілого, після чого потерпілий почав кричати, та ОСОБА_5 , вважаючи, що виконав всі дії, необхідні для настання смерті ОСОБА_6 , припинив наносити йому тілесні ушкодження, викинув частину пляшки на місці вчинення злочину та направився в напрямку за місцем свого мешкання. Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_6 , проте, злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки смерть потерпілого ОСОБА_6 , не наступила у зв`язку із своєчасною госпіталізацією останнього до ХОКЛ, де йому була надана кваліфікована медична допомога та збережене життя. Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2020 за №0000474 за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. 03 вересня 2020 року в період часу з 15:50 год. по 16:20 год. під час затримання в порядку ст. 208 КПК України був проведений обшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого у ОСОБА_5 вилучені шорти та футболка, в яких останній був під час вчинення злочину. Вилучені у ОСОБА_5 03.09.2020 шорти та футболка, в яких останній був під час вчинення злочину є безпосередніми речовими доказами вказаного кримінального правопорушення. Необхідність визнання вказаних предметів речовими доказами полягає у тому, що вони необхідні для проведення експертиз направлених на встановлення обставин події та можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення. Викладене свідчить, що зазначений вище предмет може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На теперішній час шорти та футболка, в яких був ОСОБА_5 під час вчинення злочину перебувають у Липецькому відділення поліції за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське, вул. Першотравнева 1. Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, що шорти та футболка, в яких ОСОБА_5 був під час вчинення злочину є речовим доказом, тобто знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в судове засідання повідомлена про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що просить розглядати дане клопотання у її відсутність.

Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, з огляду на приведене вище та беручи до уваги матеріали справи, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно (шорти та футболку, в які був одягнений ОСОБА_5 , під час вчинення злочину), яке вилучено 03.09.2020 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 03.09.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України. Також, слідчим доведено необхідність арешту на зазначене майно, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням положень частини другої статті 168 КПК України, виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені речі та предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до його відчуження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Разом із тим щодо клопотання слідчого в частині визначення слідчим суддею місцем зберігання вилученого майна Липецьке ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вказане питання не належить до компетенції слідчого судді, оскільки, як вбачається з аналізу положень частини п`ятої статті 173 КПК України при постановленні ухвали про арешт майна до повноважень слідчого не належить визначати місце зберігання доказів, та зауважує, що положеннями частини другої статті 100 КПК України передбачено, що зберігання речових доказів здійснюється стороною обвинувачення в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України, тобто належить до компетенції слідчого.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 03.09.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, яке було вилучено 03.09.2020 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на шорти та футболку, в яких останній був під час вчинення злочину.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали надіслати слідчому СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 (вул. Першотравнева, 1 с.Слобожанське Харківського району Харківської області, 62415).

Виконання ухвали у порядку ст.175 КПК України доручити слідчому та прокурору, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному проваджені.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1