Провадження № 1-кс/461/68/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2021 року, слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до суду із клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29.12.2020 року. В обгрунтування поданого клопотання вказує на те, що в матеріалах кримінального провадження містяться документи, які підтверджують отримання коштів ОСОБА_5 через систему Вестерн Юніон в банківській установі України. Вважає, що зазначене спростовує припущення органу досудового розслідування про отримання підзахисним цих коштів в результаті вчинення кримінального правопорушення та підтверджує те, що вилучені кошти є його особистим майном, які і карти, посадковий білет та квитанція, зазначені в протоколі затримання. В подальшому, подав доповнення до клопотання, в якому вказує про те, що викладене слідчим в клопотанні про тимчасово вилученого майна є необґрунтованим та потреба в подальшому застосуванні цього заходу відпала.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги поданого клопотання підтримав, просив такі задоволити.

Слідчий ОСОБА_6 до судового засідання скерувала заяву, згідно якої просить проводии розгляд вказаного клопотання без її участі. Крім того, вказала, що проти задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечує.

Заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що таке не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000925 від 18.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що невідомі особи здійснюють незаконне переправлення осіб через Державний кордон України. Так, 27-28.12.2020 року, під час проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення на підставі ч.3 ст.208 КПК України із дотриманням правил передбачених ч.7 ст.223 та ст.236 КПК України проведено обшук затриманої особи ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: Грошові кошти: 492 доларів США, 100 Євро, 1087 гривень, 15 турецьких лір; Тримач для сім карти без сім карти мобільного оператора «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 ; особисті картки ОСОБА_8 ; візитні картки «Готель Львів», посадковий білет, квитанція; Мобільний телефон марки «Хуавей», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в прозорому чохлі під яким знаходиться дві сім карти, а саме: «МТС» номер карти НОМЕР_4 , «Лайф» номер карти НОМЕР_5 .

28.12.2020 року вищевказані вилучені в ході обшуку предмети та речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29.12.2020 року під час накладення арешту на вищезазначені речі була встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна.

Оцінюючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя з такими не погоджується, оскільки, як вбачається із досліджених в судовому засіданні обставин, досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого арешт майна накладався, на даний час триває, а тому, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що долучені заявником до матеріалів клопотання документи не доводять мету перерахування вказаних коштів підозрюваному та з таких не можливо встановити у яких зв`язках перебуває підозрюваний та особи, які здійснювали останньому грошові перекази. Крім того, частина долучених документів є нечитабельною.

В судовому засіданні встановлено, що потреба у подальшому застосуванні арешту на теперішній час не відпала через незавершеність досудового розслідування, натомість, передчасне скасування арешту на майно буде перешкоджати встановленню істини у справі.

Обставини, викладені в клопотанні не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому, не спростовують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України та не є підставами для скасування арешту майна.

З огляду на вищенаведене та те, що особою, яка подала клопотання не доведено, що арешт на майно накладено необґрунтовано, клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, слідчий суддя,-

ухвалив:

в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1