Справа № 206/1674/20
1-в/206/163/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання т.в.о. начальника Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 11.10.2017 за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від за ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.190, ч. 1 ст.,70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України на 3 роки, з покладанням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю сторін заявленого клопотання:
прокурора ОСОБА_5
представника органу пробації ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7
про скасування іспитового строку,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2020 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання т.в.о. начальника Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання за вироком суду засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Із змісту вказаного подання встановлено, що 13.02.2018 до Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов на виконання вирок суду відносно засудженого ОСОБА_4 . 21.02.2018 ОСОБА_4 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням. Під особистий підпис від засудженого відібрано підписку про ознайомлення з обов`язками, покладеними на нього вироком суду, роз`яснено відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України наслідки невиконання останнім цих обов`язків. В цей же день з ОСОБА_4 проведено соціально-виховну роботу з метою попередження скоєння ним нового злочину, порушень громадського порядку, які б потягли за собою адміністративні стягнення та постановою про встановлення днів явки на реєстрацію підобліковому призначено з`являтись до відділу пробації у III четвер кожного місяця, про що засуджений ОСОБА_4 ознайомився під особистий підпис. Не зважаючи на всі роз`яснення порядку і умов перебування на випробувальному терміні та ігноруючи постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, 19.07.2018 ОСОБА_4 на реєстрацію не з`явився. У результаті ОСОБА_4 20.07.2018 опитано та винесено застереження у вигляді письмового попередження про те, що у результаті подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, Самарським відділом пробації буде направлено подання до суду про скасування іспитового строку та направлення його для відбування покарання згідно вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська у виді 4 років позбавлення волі. Однак, не зважаючи на винесене письмове попередження, а також не бажаючи виконувати обов`язки покладені вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська, 19.09.2019 ОСОБА_4 знову не з`явився на періодичну реєстрацію. 20.09.2019 від засудженого було відібрано письмове пояснення з приводу його неявки. Документи, які б підтверджували поважність причин неявки на періодичну реєстрацію, ОСОБА_4 не надав. Засудженому було винесено чергове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі, з яким ОСОБА_4 був ознайомлений під особистий підпис. Продовжуючи ігнорувати надану судом можливість виправлення без ізоляції від суспільства, ОСОБА_4 систематично притягувався до адміністративної відповідальності працівниками Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а саме наявні чотири адміністративні протоколи: № 432647 від 02.04.2020 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП України; № 432646 від 02.04.2020 року за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП України; № 432648 від 29.03.2020 року за ч. 3 ст. 109 КУпАП України; № 432649 від 28.03.2020 року за ч. 3 ст. 109 КУпАП України. ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, 19.03.2020 йому було видано направлення до Центру зайнятості, але останній до туди звертатися відмовився. Отже, в період іспитового строку засуджений ОСОБА_4 порушує порядок та умови відбування покарання з випробуванням, не виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду, а саме: не з`являвся до відділу пробації для здійснення періодичної реєстрації та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у 2020 році, чим порушував громадський порядок.
В судовому засіданні провідний Інспектор Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_8 при розгляді подання покладалась на розсуд суду.
Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_4 та направлення його для відбування покарання за вироком суду.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував, щодо заявленого подання та просив суд відмовити в задоволенні. Разом з тим суду показав, що не з`являвся до органу пробації двічі оскільки перший раз переплутав час, а інший працював в ДЕПО, про що зазначав в поясненнях які надавав з цих підстав представнику органу пробації, також попереджав щодо неявки працівника органу пробації та надавав відповідні довідки. Щодо протоколів про адміністративне правопорушення, складеними відносно нього зазначив, що не погоджується з вказаними протоколами, оскільки зазначені порушення не скоював. Працівник поліції зустрів його на вулиці, він в цей час тримав в руках пляшку горілки, однак не вживав її на вулиці. Після цього а нього булло складено протокол. Інші протоколи, які були складені працівниками поліції відносно нього також складні безпідставно, оскільки на місці скоєнь правопорушень зазначених в протоколах він не був, тому що в ці дні знаходився вдома у сестри та племінниці. Разом з тим зазначив, що його не було притягнуто до адміністративної відповідальності, які саме документи він підписував не читав. Вказані постанови не оскаржував, тому що на той час в нього були на той труднощі.
Захисник-адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні подання, оскільки вказане клопотання є необґрунтованим та безпідставним. Дві неявки ОСОБА_4 в зазначені дати в поданні до органу пробації не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення, оскільки щодо вказаних неявок останнім були надані відповідні пояснення, а постанови про адміністративні правопорушення складені відносно ОСОБА_4 викликають сумніви, щодо їх законності. ОСОБА_9 на даний час веде нормальний спосіб життя, за місцем проживання характеризується також позитивно, а тому така його поведінка свідчить про те, що він став на шлях виправлення та підстав для задоволення подання немає, про що надала суду відповідне клопотання. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , який працює на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, суду показав що постанова про адміністративне правопорушення, складається у разі виникнення адміністративного правопорушення, вимоги його керівництва складати протоколи та постанови завжди, протокол у разі виникнення адміністративного?правопорушення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, який складається в двох примірниках, один з яких видається особі, яка притягається до відповідальності, а іншій ми зберігається у Самарському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. За рішенням адміністративної справи виноситься постанова. Бланки постанови видаються при необхідності. Протокол здається в той же день після його складання. Вони, як дільничні завжди складають протоколи. Окрім того зазначив, що ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності притягував начальник Самарського РВ ОСОБА_11 , з вказаними постановами останній був ознайомлений. Кармазіним були підписані вказані протоколі, перед їх складанням ним було роз`яснено за що саме його притягають до адміністративної відповідальності, а потім запропоновано підписати протокол або ні. Крім того, зазначив, що якщо він вважає за необхідне, то запрошую свідків, якщо він сам, то не запрошую. Порожніх бланків в нього немає. Йому вони не надавалися. В протоколі та в постанові є графа отримання протоколу. Ним надається тільки протокол, постанови виносить не він. Після винесення постанови, начальником він надає другий екземпляр і вписую постанову, номер бланка. ОСОБА_4 отримував постанови, коли відносно нього вони були винесені, а саме в день складання протоколу. Постанову він особисто останньому не надавав. Під час розгляду протоколу, особа відносно якої він складений повідомляється про час, дату та місце розгляду, але він її не запрошує. Це лише бажання особи прийти або ні. Відповіно до ст.285 КУпАП дата вручення постанови, під час вручення особі стосовно якої складено протокол зазначається, а рішення по протоколам вони намагаються виносити в той же день. Офіційно вони працюють до 18.00 години. Правопорушення вчинені ОСОБА_4 він виявив в ході огляду території Самарського району, на ж/м Ігрень, під час виїзду в той час у вихідні дні. Коли саме зустрів ОСОБА_4 не пам`ятає, той здійснював перехід через ж/д колонії, вживав спиртні напої та палив тютюнові вироби на дитячому майданчику. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 який працює на посаді начальника Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області суду показав що протоколи про адміністративне правопорушення розглядає він або особа яка його заміняє. Протоколи ними розглядаються щодня та навіть у вихідні дні. Бланки постанов отримує відповідальна особа. Постанови відносно ОСОБА_4 були підписані ним, та розглянуті без участі особи правопорушника. Крім того, зазначив, що є такі постанови, які можуть підписані дільничнім за деякими статтями та видатись на місці. Протокол реєструється після розгляду. Разом з тим, зазначив, що коли йому приносять протокол постанова в більшості випадків виноситься без присутності особи.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що ОСОБА_4 є її дядьком і чотири дні починаючи з 27 березня 2020 року по 01 квітня 2020, останній перебував у неї вдома за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому останній за час перебування у неї вдома нікуди не відлучався і до нього ніхто не приходив. Вдома, крім неї перебувала її мама та дитина. Заслухавши думку представника органу пробації, прокурора, особи відносно якої заявлено подання, захисника-адвоката та свідків, перевіривши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного.
Згідно вимог ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, інших осіб, у випадках, встановлених законом.
Згідно ч.1ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 засуджено за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2017 за ч. 1ст.185ККУкраїни у виді двох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 у виді чотирьох років позбавлення волі, ч.2 ст. 190 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 , остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначивши до відбування чотирьох років позбавлення волі. Звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, призначивши іспитовий строк три роки. Вказаний вирок набрав законної сили 13.11.2017. За час відбування покарання засудженому ОСОБА_4 необхідно було з`являтися ІІІ четверга кожного місяця на реєстрацію до Самарського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації", відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрації від 21.02.2018 (а.п.15).
18.11.2014 ОСОБА_4 було роз`яснено вимоги ч.3 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, а також наслідки ухилення від виконання, покладених на нього судом обов`язків, або систематичного порушення громадського порядку, про що засуджений був ознайомлений під підпис (а.п.13).
Відповідно до листка реєстрації, засуджений ОСОБА_4 , 19.07.2018 та 19.09.2019 на реєстрацію до Самарського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації, не зв`явився (а.п.16).
20.07.2018 у ОСОБА_4 щодо його неявки 19.07.2020 до центру пробації було відібрано пояснення та винесено застереження у вигляді письмового попередження про те, що у результаті подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, Самарським відділом пробації буде направлено подання до суду про скасування іспитового строку та направлення його для відбування покарання згідно вироку суду (а.п. 18-19).
20.09.2019 від засудженого ОСОБА_4 було відібрано письмове пояснення з приводу його неявки до центру пробації 19.09.2019 (а.п.20). ОСОБА_4 було винесено чергове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі, з яким ОСОБА_4 був ознайомлений під особистий підпис (а.п.21).
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_4 працівниками Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено чотири протоколи про адміністративне правопорушення під № 432647 від 02.04.2020 за ч. 1 ст. 178 КУпАП України; № 432646 від 02.04.2020 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП України; № 432648 від 29.03.2020 за ч. 3 ст. 109 КУпАП України; № 432649 від 28.03.2020 за ч. 3 ст. 109 КУпАП України (а.п. 23-26).
16.04.2020 ОСОБА_4 з цього приводу було надано пояснення та останнього було попереджено про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення - виконавча інспекція може направити до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити його для відбування призначеного судом покарання на підставі ст.78 (79,83) КК України (а.с.27-28).
Так, відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
З вищенаведеного можна зробити висновок, що направлення засудженого для відбування покарання на підставі ч.2 ст.78 КК України здійснюється не просто за умови систематичного вчинення правопорушень, а тоді, коли ці правопорушення свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до п.3 Розділу IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України №272/5 від 29.01.2019, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження. У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання. Як вбачається з матеріалів подання, з 21.02.2018 року, тобто з дня встановлення постановою інспектора днів явки на реєстрацію, ОСОБА_4 регулярно з`являвся на таку реєстрацію про свідчить лист реєстрації, також як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 більш як за два роки не з`явився на реєстрацію в органи пробації лише двічи, а саме: 19.07.2018 та більш ніж через рік 19.09.2019. Щодо неявки останнього 19.09.2019, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 надаючи письмові пояснення від 20.09.2019 року представнику органу пробації щодо вказаної неявки зазначив, що він переплутав дні тижня. Разом з тим, суд вважає що вказані неявки на реєстрацію в органи пробації ОСОБА_4 не свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки як вбачається з матеріалів справи вони не були сталими. Окрім того, як вбачається з подання складеного відносно ОСОБА_4 після винесення йому попередження, ним було вчинено чотири адміністративні правопорушення, які мали місце 29.03.2020, 28.03.2020,02.04.2020. Однак, представником органу пробації до матеріалів подання як на доказ вчинення таких правопорушень, було долучено копії постанов про адміністративні правопорушення, лише 12 травня 2020 року, тобто вже після подачі подання до суду, а відповідно до положень КУпАП, доказом притягнення особи до адміністративної відповідальності та, відповідно, накладення стягнення, є виключно рішення у формі постанови уповноваженого на те органу і посадової особи. Крім того, з показів свідка ОСОБА_12 наданих останньої під час судового засідання, встановлено що ОСОБА_4 є її дядьком і 4 дні починаючи з 27 березня 2020 року, тобто 27,28,29 та 30 березня 2020 року, останній перебував у неї вдома за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому останній за час перебування у неї вдома нікуди не відлучався і до нього ніхто з співробітників поліції не приходив. З показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який є старшим дільничним Самарського ВП, встановлено що при складанні протоколів про адміністративні правопорушення №АПР18 432648, №АПР 18 432646, №АПР 18 432647, №АПР 18 432647 відносно ОСОБА_4 , він в протоколах в графі «До протоколу додається» зазначив номера пустих бланків постанов, які лише через декілька годин того ж дня виніс начальник Самарського ВП ОСОБА_11 . Допитаний в якості свідка начальник Самарського ВП ДВПГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , який безпосередньо підписав постанови ГАА №853645 від 02.04.2020, ГАА №853646 від 02.04.2020, ГАА №853683 від 29.03.2020, ГАА №853647 від 28.03.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 зміг пояснити, чому в протоколах про адміністративні правопорушення в графі «До протоколу додається» було зазначено серійні номери постанов, які на момент складання протоколів ще не були винесені та підписані. Крім того, за клопотанням сторони захисту були витребувані та дослідженні в судовому засіданні виписки із журналу обліку справ про адміністративні правопорушення та протоколів про адміністративне затримання Самарського ВП ДВПГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до яких: протокол про адміністративне правопорушення №АПР18 432648 щодо вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення 29 березня 2020 року було зареєстровано у зазначеному журналі 31.03.2020. При цьому справа розглянута 29.03.2020 року; протокол про адміністративне правопорушення №АПР 18 432646 щодо вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення 02 квітня 2020 року було зареєстровано у зазначеному журналі 03.04.2020, а справа розглянута 02.04.2020; протокол про адміністративне правопорушення №АПР 18 432647 щодо вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення 02 квітня 2020 року було зареєстровано у зазначеному журналі 03.04.2020, а справа розглянута 02.04.2020. Так, в порушення вимог п.2.4.9. Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України затвердженої Наказом МВС України №747 від 23.08.2012, відповідно до яких працівникам органів внутрішніх справ незалежно від їх службового становища забороняється приймати для виконання незареєстровані в підрозділах документального забезпечення документи, як встановлено під час судового засідання справи про адміністративні правопорушення складені відносно ОСОБА_4 були розглянуті раніше, ніж відповідні протоколи про адміністративні правопорушення були зареєстровані в підрозділах документального забезпечення. Враховуючи викладене, суд вважає, що складені протоколі про адміністративні правопорушення: №АПР18 432648, №АПР 18 432646, №АПР 18 432647, №АПР 18 432647 відносно ОСОБА_4 та відповідно винесені постанови ГАА №853645 від 02.04.2020, ГАА №853646 від 02.04.2020, ГАА №853683 від 29.03.2020, ГАА №853647 від 28.03.2020, не можуть бути належним та допустимим доказом, того що ОСОБА_4 порушує порядок та умови відбування покарання з випробуванням, визначені йому на підставі ст. 75 КК України за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2017. Так, у своєму рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» Європейський суд з прав людини підкреслює, що вираз «відповідно до закону» значною мірою покладає на національне законодавство і державу обов`язок дотримання матеріальних і процесуальних норм. В рішенні по справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж. Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення. Так, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що засуджений ОСОБА_4 не виконував покладені на нього обов`язки вироком суду. Враховуючи викладене, у задоволенні подання про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування покарання у місця позбавлення волі за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2017, необхідно відмовити. Керуючись ст.ст. 539,372 КПК України,ст. 166 КВК України,ст. 78 КК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання т.в.о. начальника Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлення його для відбування покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2017 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1