УХВАЛА Іменем України
м. Балаклія 23 грудня 2020 рокуКримінальне провадження № 0000614 Справа №610/1879/20 1-кс/610/971/2020

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає там же по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-
установив:

До суду надійшло клопотання слідчого, яке було погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що 02.07.2020 близько 03.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходячись в електропотязі Ізюм-Харків здійснив розбійний напад на потерпілого ОСОБА_7 та заволодів його барсеткою з документами та грошовими коштами в сумі 1300 грн.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України та оголошено про підозру.

Саме цей вид запобіжного заходу необхідний для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вину у вчиненому злочині визнав.

Судом встановлено, що Балаклійським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000614 від 02.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

23.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу - розбій.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується:

1) протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 02.07.2020 о 02.03 год. він зайшов до електропотягу сполученням «Ізюм-Харків», із собою мав спортивну сумку з особистими речами та чорну чоловічу барсетку, в якій знаходились паспорт громадянина України, водійське посвідчення та грошові кошти в сумі 1300 гривень, а в кишені спортивних штанів знаходився мобільний телефон. У вагоні на той момент перебував один чоловік ромської національності, а на станції «Савинці» до вагону зайшли три невідомих чоловіка, які підійшли до потерпілого та відкликали на розмову до тамбуру, представившись працівниками поліції. В ході розмови, чоловік у білому спортивному костюмі, з під кофти витяг дубинку (пластмасову палку) та з розмаху завдав нею удар у лобову ділянку голови потерпілого, від удару у пішла кров, яку останній зупиняв своєю рукою, нею ж схопив цього чоловіка та вимазав кофту. Потерпілий помітив у цього чоловіка татуювання у виді розмальованої гадюки на шиї вздовж руки. Чоловік із татуюванням відштовхнув потерпілого, в результаті чого він впав на правий бік, а невідомі чоловіки почали наносити удари ногами по всьому тілу, тоді потерпілий втратив свідомість. Прийшовши до тями на станції «Левада» він виявив відсутність своєї барсетки та розбитий мобільний телефон у кишені штанів;

2) висновком судово-медичної експертизи №12-14/329-БЛ/20 від 02.07.2020, якою у ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження: синець в скронево-тім`яній ділянці голови справа, синець та садно на правому вусі, синець та поверхнева рана на лобі справа, синець в поперековій ділянці справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень;

3) протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 02.07.2020 у нічний час доби він разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який має татуювання у формі змії на шиї та руці, їхали електропотягом сполученням Ізюм-Харків. ОСОБА_8 вирішив піти пройтись по вагонам, для пошуку «жертви», та виявив, що в одному вагоні сидить чоловік, на вигляд близько 30 років, у що був одягнутий не пам`ятає, поряд із ним знаходилась чоловіча барсетка. Свідок одразу повернувся до компанії та вони вирішили піти до того вагону, сісти поруч та понаглядати за хлопцем. Після чого ОСОБА_12 дав свою палицю ОСОБА_13 та вони підсіли до хлопця, вже маючи на меті вчинити розбійний напад, домовившись, що ОСОБА_12 у цей час буде чекати у сусідньому вагоні. Як тільки хлопці направились до потерпілого, ОСОБА_12 одразу вийшов із вагону до сусіднього. Близько через 10 хвилин хлопці повернулись вагону, ОСОБА_14 у руках тримав його палицю із зламаним держаком та барсетку того чоловіка. ОСОБА_12 одразу заховав її під батарею, яка знаходиться під лавочкою, а самі вони вирішили піти до самого дальнього вагону. Під`їжджаючи до Південного залізничного вокзалу, ОСОБА_13 сказав, щоб ОСОБА_15 пішов до місця, де захована барсетка та приніс її. Вони дочекались повної зупинки потягу, близько 08.00 ранку 02.07.2020 пішли до супермаркету АТБ на Південному вокзалі. ОСОБА_13 дістав з барсетки 300 гривень, дав їх ОСОБА_16 та сказав, що б останній пішов та купив спиртні напої та продукти харчування, із ним у магазин пішов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , коли вони вийшли з магазину, то ОСОБА_13 з барсеткою не було. У барсетці у середині знаходились ще й документи того чоловіка, та інші гроші;
4) пред`явленням особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 , в ході якого останній чітко впізнав особу на фото під №3 (який здійснив на нього розбійний напад 02.07.2020), яким є ОСОБА_5 ;
5) пред`явленням особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 в ході якого останній впізнає під фото №4 чоловіка, який представився « ОСОБА_13 » із татуюванням на шиї, який разом із ним, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 їхали в електропотязі 02.07.2020 у нічний час доби сполученням Їзюм-Харків, в ході чого взяв його палицю та запросив на розмову невідомого чоловіка в тамбур;
6) одночасним допитом потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , в ході якого встановлено, що розбіжностей в показаннях не виявлено, показання один одного підтвердили;
7) слідчим експериментом від 05.11.2020 за участі потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого потерпілий показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень в ході вчинення розбійного нападу відносно нього 02.07.2020 в тамбурі електропотягу;
8) висновком додаткової судово-медичної експертизи № 12-14/590-БЛ/20 від
09.11.2020 згідно з якою встановлено, що у ОСОБА_7 тілесне ушкодження: синець в скронево-тім`яній ділянці голови справа можливо могло утворитися при обставинах вказаних в протоколі слідчого експерименту за його участі;
9) протоколом попиту ОСОБА_19 , який пояснив, що на початку липня 2020 року, останній разом із ОСОБА_20 (особа ромської національності) ОСОБА_21 повнолітнім хлопцем, як він тоді представився « ОСОБА_22 », який має татуювання па шиї з права у формі начебто змії, був одягнутий у білий спортивний костюм, їхали разом у бік м. Ізюм. У м. Ізюм, дочекались наступну електричку у бік м. Харкова, яка була близько через 15-20 хвилин, та поїхали назад. В електричці ОСОБА_12 вирішив піти по вагонам для того що б у когось попросити цигарку. Повернувшись до них, ОСОБА_12 повідомив, що неподалік, через декілька вагонів сидить невідомий чоловік, один у вагоні. Тоді вони підійшли до сусіднього із тим чоловіком вагону, хлопець на ім`я ОСОБА_22 з татуюванням захотів попросити у того чоловіка гроші та попросив у ОСОБА_23 його палку, яка слугувала йому для полегшення ходи. Він віддав свою палку, сказав, що він в цьому участі брати не хоче та зайшов у той вагон, де сидів потерпілий. Після чого ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_10 підійшли до того чоловіка, ОСОБА_22 почав чіплятись до нього, представився працівником поліції, вимагав гроші та документи, після їх розмови, вони вирішили вийти у тамбур для її продовження. Він побачив як ОСОБА_22 вдарив того чоловіка палкою по голові, чоловік закричав, присів та узявся руками за голову. Через близько 5-10 хвилин ОСОБА_22 повернувся до вагону та вони направились по вагонам в кінець. у ОСОБА_22 палка знаходилась у правій руці, а барсетка темного кольору, що належала тому чоловіку висіла у нього на лівому плечі. Босна сидів у самому останньому вагоні, разом вони доїхали до кінцевої станції, та вийшовши з електрички, ОСОБА_22 сказав, що сходить в туалет та повернеться, але з того часу його не бачили;
10) пред`явленням особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_25 в ході якого останній впізнає під фото №2 чоловіка, який представився « ОСОБА_22 » із татуюванням на шиї;
11) пред`явленням особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_25 в ході якого останній впізнає під фото №2 чоловіка, якого в електропотязі 02.07.2020 у нічний час доби сполученням Ізюм-Харків, вдарив палицею ОСОБА_26 ( ОСОБА_22 ) з татуюванням на шиї та забрав у нього барсетку;
12) Слідчим експериментом від 23.12.2020 за участі свідка ОСОБА_25 , в ході якого свідок показав та розповів хронологію подій, що мали місце 02.07.2020 в тамбурі електропотягу відносно потерпілого ОСОБА_7 ;
13) одночасним допитом ОСОБА_25 та ОСОБА_8 в ході якого встановлено, що розбіжностей в показаннях не виявлено, показання один одного підтвердили.
На цей час суду не надано доказів того, що підозрюваний намагався або може намагатися здійснити незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. У разі спроби впливу свідки не позбавлені права заявити про це до правоохоронних органів, наразі такими даними суд не володіє.

У судовому засіданні також установлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що з усіх інших існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор підозрюваний може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Переконання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні ґрунтується на: тяжкості кримінального правопорушення і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється (злочин є тяжким); відносно нього обвинувальний акт 23.07.2020 за ч.1,2 ст.185 КК України направлено до суду, що може свідчити про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте не бажання безповоротно відмовитися від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення і перевиховання, відсутності міцних соціальних зв`язків та місця роботи, постійного законного джерела доходів.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Доводи сторін кримінального провадження щодо питання причетності підозрюваного до інкримінованих злочинів підлягають перевірці під час досудового розслідування.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до вимог ст.ст. 182-183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з огляду на те, що інкримінований злочин вчинений із застосуванням насильства, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосування застави не вбачається можливим.

Керуючись ст. ст. 176-183, 193, 194, 196 КПК України,
ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.02.2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та втрачає свою дію з 20 лютого 2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складений 28.12.2020.

Слідчий суддя