Справа № 539/3575/20
Провадження № 1-кс/539/809/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лубни клопотання прокурора Лубенської місцевої прокуратури про арешт майна, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2020 року під №0000126, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
Прокурор Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про накладення арешту в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2020 року під №0000126, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України на земельну ділянку з кадастровим номером :00:009:0368, площею 20 га, яка належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування, вчинення дій щодо проведення державної реєстрації, зміни меж, зміни конфігурації, зміни цільового призначення, державної реєстрації поділу та об`єднання.

Клопотання мотивоване тим, що до Лубенської місцевої прокуратури надійшло звернення в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо можливого порушення законодавства у сфері земельних відносин на території Лохвицького району Полтавської області, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Встановлено, що в період з 31 липня 2020 року по 14 серпня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області в межах повноважень проведено службову перевірку законності фактів реєстрації прав власності на земельні ділянки на території Полтавської області.

В ході виконання покладених на юридичне управління повноважень виявлено факт реєстрації прав власності на земельні ділянки стосовно яких Головне управління рішення щодо надання у власність земельних ділянок зазначеним громадянам не приймалося. Крім того відповідно до автоматизованої системи «ДОК ПРОФ СТЕП 3.0» від нижчезазначених громадян клопотання про надання дозволу на розробку документації з землеустрою та надання земельної ділянки у власність не надходили.

Отже, виникла підозра щодо підробки наказів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність з кадастровими номерами: :00:009:0358; :00:009:0359, :00:009:0360, :00:009:0361, :00:009:0362, :00:009:0363; :00:009:0364;:00:009:0365; :00:009:0366; :00:009:0367.
Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державним реєстратором приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_6 , у період часу з 12.08.2020 по 19.08.2020 зареєстровано право власності «приватна» на земельні ділянки площею 2 га кожна з кадастровими номерами:
:00:009:0358; :00:009:0359, :00:009:0360, :00:009:0361, :00:009:0362, :00:009:0363; :00:009:0364;:00:009:0365; :00:009:0366; :00:009:0367 на підставі відповідних Рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
В подальшому, земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:009:0358, :00:009:0359, :00:009:0360, :00:009:0361, :00:009:0362, :00:009:0363, :00:009:0364, :00:009:0365, :00:009:0366, :00:009:0367, площею 2 га кожна, об`єднані в одну земельну ділянку з кадастровим номером :00:009:0368, загальною площею 20 га, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно показань начальника відділу державної реєстрації об`єктів державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_7 , об`єднання вищезазначених земельних ділянок відбулося за заявою про державну реєстрацію земельної ділянки ЗВ-020 від 28.09.2020 року, поданою в електронній формі сертифікованим інженером- землевпорядником ОСОБА_8 з доданими документами, через Єдиний державний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держгеокадастру, представлену у формі Інтернет-сторінки.

Станом на цей час зазначена земельна ділянка з кадастровим номером :00:009:0368 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , що підтверджується вказаним вище витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В ході досудового розслідування встановлено, що право приватної власності на вказану земельну ділянку було безпідставно зареєстровано, оскільки підставою для вчинення відповідних реєстраційних дій стали документи, які фактично не видавалися.

Тобто, не було передбачених законом підстав для реєстрації права приватної власності на дану земельну ділянку, що свідчить про вибуття у приватну власність вказаної категорії земель внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою від 21.10.2020 земельну ділянку з кадастровим номером :00:009:0368 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, виникає потреба у арешті земельної ділянки з кадастровим номером :00:009:0368, площею 20 га, оскільки вказане майно фактично є предметом кримінального правопорушення, а тому воно у встановленому порядку обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 щодо клопотання заперечувала, мотивуючи тим, що потреби у накладенні арешту немає.
Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, заслухавши учасників процесу, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до п 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в СВ Лубенського ВП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 08.09.2020 року під №0000126, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
За версією слідства земельну ділянку з кадастровим номером :00:009:0368, площею 20 га, яка належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , було безпідставно зареєстровано у Державному реєстрі речових. Земельні ділянки об`єднані в цій земельній ділянці передані попереднім власникам у приватну власність внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою прокурора від 21.10.2020 року земельна ділянка з кадастровим номером :00:009:0368, площею 20 га, визнана речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
Разом із тим, на думку слідчого судді саме по собі обґрунтування клопотання про арешт вказаної земельної ділянки носить формальний характер, слідчим у клопотання не вказано для встановлення яких саме обставин у кримінального провадження має значення земельна ділянка у контексті предмету доказування цього кримінального провадження.
На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування відсутні будь-які перешкоди для його продовження, і прокурором не доведено факт того, що накладення арешту на земельну ділянку є доцільним і необхідним заходом та пропорційним втручанню у права особи.

Враховуючи викладене, вважаю що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.26, 98, 100, 110, 167, 170-174, 309, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Лубенської місцевої прокуратури про арешт майна, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2020 року під №0000126, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, захисником, законним представником, цивільним позивачем, та іншими заінтересованими особами, - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, виклик яких не проводився, - у той самий строк після одержання ними копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя
Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1