Справа № 202/6270/18
Провадження №1кп/202/42/2020
УХВАЛА

20 листопада 2020 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглядаючи в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст. 364 ч.2, 362 ч.3 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , представника власника майна, відносно якого накладено арешт адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.362, ч.2 ст.364 КК України, представником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 заявлено клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 липня 2017 року по кримінальному провадженню №0000075 від 12 червня 2017 року на земельну ділянку за кадастровим №:04:118:0014, розташованої за адресою - АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_7 - РНОКПП НОМЕР_1 .
Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про зняття арешту із майна, що належить ОСОБА_9 , при цьому зазначив, що відповідно до обвинувального акту, майно, що належить ОСОБА_7 не є предметом, що був об`єктом кримінально протиправний дій у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000075 від 12 червня 20017 року, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст. 364 ч.2, 362 ч.3 КК України а тому у застосування арешту майна відпала потреба.
Захисник і обвинувачений також не заперечували у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
Розглядаючи клопотання представника представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , про скасування арешту, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Так, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2017 р., було задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_10 у кримінальному провадженню №0000075 від 12 червня 2017 року та накладено арешт на нерухоме майно, у тому числі і на земельну ділянку з кадастровим № :04:118:0014, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_7 .
В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_10 звернулася до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, у тому числі на земельну ділянку з кадастровим № :04:118:0014, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна с запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у етапі 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до витягу індексний № 88588534 від 01.06.2017р., номер запису про право власності: 20705496 від 01.06.2017р., ОСОБА_7 є власником земельної ділянки з кадастровим № :04:118:0014, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації із Єдиного реєстру виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників, ОСОБА_7 не є будь-яким боржником, щоб давало підстави вважати, що вона може відповідати своїм майном за боргові зобов`язання чи кримінальні правопорушення.
Так, як слідує із обвинувального акту від 28 вересня 2018 року, який затверджено прокурором та скерованого до суду у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000075 від 12 червня 20017 року, земельна ділянка з кадастровим № :04:118:0014, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , не є предметом кримінального провадження, а тому не може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено, і отже на даний час у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна відпала потреба.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (ВП),заява № 31107/96,п.58, ECHR 1999-11.). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції»,від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А,п.42,та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99.пп.49-62,від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статі 1 Першого Протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»,пп.69 та 73, Series А №52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п.50. Series А №98).
Наведене вище свідчить про те, що зазначене вище майно, на яке було накладено арешт ухвалою слідчого судді, належить ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відсутні дані, які б виправдовували подальше застосування арешту майна, в зв`язку із чим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна, накладеного ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 від 14 липня 2017 року в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000075 від 12 червня 2017 року, на земельну ділянку з кадастровим № :04:118:0014, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 350, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 про скасування арешту, накладеного земельну ділянку за кадастровим №:04:118:0014, розташованої за адресою - АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_7 - РНОКПП НОМЕР_1 , який було накладено ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_13 від 14 липня 2017 року в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000075 від 12 червня 20017 року,- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_13 від 14 липня 2017 року, на земельну ділянку за кадастровим №:04:118:0014, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Головуюча: ОСОБА_1