Справа № 369/96/21
Провадження № 1-кп/369/1163/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.21 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001144 від 18 вересня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який офіційно не працює, з вищою освітою, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

17 вересня 2020 року близько 09:30 год., ОСОБА_5 , приїхавши до будинку свого рідного брата потерпілого ОСОБА_4 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_5 почав безпричинно ображати ОСОБА_4 , висловлюючись нецензурними словами, після чого, знаходячись у гаражному приміщенні раптово правою рукою схопив потерпілого за шию з лівого боку та кинув його на асфальт й останній вдарився лівою частиною голови, а ОСОБА_5 продовжував наносити удари ногами по голові, тулубу та кінцівках, заподіявши потерпілому такі тілесні ушкодження: синець лівої лобно-тімяної ділянки, садна верхніх кінцівок, лівої лопаткової та крижової ділянок, правого колінного суглобу, які утворилися від не менше восьми дій тупих предметів та згідно висновку експерта № 118 від 25 вересня 2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнав та підтвердив вчинення кримінального проступку за обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні підтвердив обставини вчиненого кримінального проступку.

Оскільки учасники судового розгляду не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та викладені в обвинувальному акті, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, переконавшись у відсутності сумнівів стосовно добровільності та істинності позицій учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи докази зібрані та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків, дані про особу винуватого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, відсутність заподіяної шкоди.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно з ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку та вчинення кримінального проступку вперше.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, беручи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність у матеріалах кримінального провадження претензій матеріального чи морального характеру від потерпілого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи майновий стан обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Призначене ОСОБА_5 покарання у виді штрафу є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 376, 382 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1