ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретарі ОСОБА_4
За участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.07.2020 р., у кримінальному провадженні № 0637 від 09.10.2019 р. щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карапчів Вижницького району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утримані одну малолітню дитину, не працюючого, раніше судимого: вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.05.2017р. за ч.1 ст.185, ч.1 ст.186, ч.1 ст.309 КК України на шість місяців арешту; вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.06.2019р. за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.01.2020р. за ч.2 ст.190 КК України на оди рік позбавлення волі;
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 липня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000637, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 189 КК України та призначено йому покарання - за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт Провадження №11кп/822/407 /20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст.ст. 125 ч.1, 125 ч.2,
185 ч.2, 186 ч.2, 189 ч.2 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_9
строком на сто годин; - за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком на двісті годин; - за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік; - за ч.2 ст.186К України у виді позбавлення волі строком на чотири роки; - за ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано покарання, відбуте частково за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.01.2020 р.

Строк відбування покарання обчислено з 13.01.2020 р. Вирішено питання про долю речових доказів по справі.
На вказаний вирок суду першої інстанції обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок районного суду в частині призначеного йому за сукупністю вироків покарання та застосувати вимоги ст.69 КК України і визначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі, але на строк не більше 3 років.

Не заперечуючи доведеності вини у вчиненні кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації апелянт не погоджується з вироком суду через надмірну суворість призначеного йому покарання.

Посилається на те, що суд при призначенні йому покарання не врахував того, що він щиро розкаявся в скоєному, частково відшкодував завдану шкоду потерпілим, а також те, що останні не заявляли жодних матеріальних та моральних претензій до нього.

Звертає увагу і на те, що судом фактично не враховано особу обвинуваченого, його характеризуючи дані і той факт, що він матеріально допомагає своїм літнім батькам.

Вважає, що за наявності кількох пом`якшуючих обставин йому можливо призначити покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді 2- років 6-ти місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та діючого в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, яка вважає, що вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого, як необґрунтовану - без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як встановлено вироком суду першої інстанції, що ОСОБА_6 05.10.2019 р. о 19 год. 00 хв., перебуваючи в одному із номерів готелю «Явіс», розташованого за адресою: вул. Шевченка, 86, с. Мамаївці Кіцманського району, разом із своєю колишньою дружиною ОСОБА_10 , в ході виниклого конфлікту, діючи умисно, протиправно, наніс декілька ударів рукою по обличчю та тілу останньої, в результаті чого, згідно висновку експерта Кіцманського МРВ ЧОБСМЕ № 222-Е від 06.12.2019р., спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, саден в ділянці лівого променевого-зап`ястного суглоба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Також, 23.10.2019р. о 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю колишньою дружиною ОСОБА_10 , в ході виниклого конфлікту, діючи умисно, протиправно, наніс декілька ударів рукою по обличчю, голові та тілу останньої, в результаті чого, згідно висновку експерта Кіцманського МРВ ЧОБСМЕ № 223-Е від 06.12.2019р., спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців і саден на обличчі зліва, в ділянці шиї зліва, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Крім того, 29.11.2019 р. близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу магазину «Перлина», що знаходиться за адресою: вул. Січових Стрільців, 8, с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області , зустрів ОСОБА_11 і в ході виниклої розмови, під приводом термінової необхідності зателефонувати, попросив ОСОБА_11 надати належний йому мобільний телефон, на що останній погодився та передав ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Lenovo Dolby Atmos» (imei НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ), вартістю 6607грн. 90коп.
Отримавши доступ до вказаного майна, ОСОБА_6 відмовився добровільно повертати ОСОБА_11 зазначений мобільний телефон, вимагаючи в рішучій формі за його повернення 400 гривень, продукти харчування та горілку. У зв`язку із відсутністю із собою суми грошей, достатньої для задоволення вимог ОСОБА_6 в повному обсязі, ОСОБА_11 запропонував за повернення майна надати меншу суму грошей, яка була у нього в наявності, на що ОСОБА_6 категорично відмовився. Після чого, ОСОБА_11 , розуміючи, що він не може самостійно повернути своє майно, пішов додому та повідомив про вказану подію свою дружину ОСОБА_12 , яка проінформувала про такий випадок орган Національної поліції за скороченим номером екстреного виклику поліції «102». В цей час, ОСОБА_6 прийшов до домогосподарства, в якому проживає ОСОБА_13 , в АДРЕСА_2 , де продав останньому зазначений мобільний телефон за 500 грн.
Крім цього, 31.12.2019 р. о 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за запрошенням ОСОБА_14 , у будинку, розташованому в АДРЕСА_3 , де разом із останнім та ОСОБА_15 розпивали алкогольні напої, скориставшись тим, що ОСОБА_14 заснув, а ОСОБА_15 вийшов з кімнати, де вони разом перебували, керуючись корисливим мотивом, попередньо знаючи, що у куртці, належній ОСОБА_14 , містяться грошові кошти, маючи умисел на їх протиправне заволодіння, переконавшись у непомітності своїх дій, діючи умисно, таємно, витягнув з кишені куртки ОСОБА_14 , яка висіла на дверцятах шафи гаманець, в якому знаходилося 1800 гривень та національне посвідчення водія України, видане на ім`я ОСОБА_14 і не розкриваючи його змісту, поклав в кишеню свого одягу.
В подальшому, через деякий час, покинувши приміщення будинку, ОСОБА_6 вийняв із викраденого гаманця грошові кошти, якими розпорядився на власний розсуд, а гаманець викинув на одній із вулиць в с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, чим завдав ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 1800 гривень.
Також, 03.01.2020 р. о 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу магазину «Супер економ», що знаходиться в смт. Лужани по вул. Центральній 59, Кіцманського району Чернівецької області, помітив, що йому на зустріч рухається невідома на той час жінка - ОСОБА_16 , яка несла в руках 2 пакети, порівнявшись із останньою, під приводом нестачі грошей для оплати за проїзд у громадському транспорті, попросив у неї надати йому безповоротну грошову допомогу, на що остання дістала із одного з пакетів гаманець, вийняла з нього невелику суму грошових коштів та передала їх ОСОБА_6 і пішла далі в своєму напрямку.
ОСОБА_6 , усвідомивши, що ОСОБА_16 володіє грошовими коштами та іншим майном, яке вона несе в пакетах, реалізовуючи корисливий умисел на заволодіння чужим майном, наздогнав останню неподалік місця їх першої зустрічі, діючи умисно, протиправно, використовуючи свою фізичну перевагу, однією рукою схопив ОСОБА_16 за обличчя, прикривши ротовий отвір з метою позбавлення її можливості покликати інших осіб на допомогу, а іншою вихопив з рук один із пакетів, в якому знаходилися продукти харчування на загальну суму 250 гривень та гаманець, в якому знаходилося 400 гривень і побіг у невідомому напрямку, спричинивши останній матеріальних збитків на загальну суму 650 грн.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Районний суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих та дослідивши інші докази по справі, надав їм належну оцінку та навівши відповідні доводи, дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, оскільки останній своїми умисними діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження та умисне легке тілесне ушкодження, яке призвело до короткочасного розладу здоров`я потерпілій, а також таємно викрав чуже майно (крадіжку), вчинену повторно, відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно та вчинив - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою обмеження прав та законних інтересів потерпілого у вигляді обмеження правомочностей власника майна, вчинене повторно.
Дані обставини справи ні апелянтом, ні іншими учасниками судового провадження не оспорюються.
Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України , не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.
Що стосується апеляційних вимог обвинуваченого в частині призначення йому менш суворого покарання із застосуванням ст.69 КК України, то колегія суддів приходить до висновку, що в їх задоволенні слід відмовити, з наступних підстав.
Колегія суддів вважає, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за кожний злочин окремо так і за їх сукупністю, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу та призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції вірно врахував, що останній вчинив п`ять злочинів, три з яких є нетяжкими, а два злочини є тяжкими. Вину свою обвинувачений визнав, за місцем проживання характеризується посередньо, позитивно характеризується Чернівецьким слідчим ізолятором, раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.01.2020 р. за ч.2 ст.190 КК України до одного року позбавлення волі.
Також районним судом не було встановлено обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
При цьому, колегія суддів враховує спосіб та характер вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а також те, що два кримінальних правопорушення вчинено ним із застосуванням насильства і погрозою обмеження прав та законних інтересів потерпілого.
Апеляційний суд звертає увагу і на поведінку обвинуваченого, а саме, що після скоєного ним першого злочину, останній належних висновків для себе не зробив та продовжував далі вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім цього, більшу частину викраденого майна у потерпілих було повернуто працівниками поліції, а не внаслідок добровільного волевиявлення обвинуваченим.

Дані обставини свідчать про ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при обранні виду та міри покарання обвинуваченому повністю врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини справи, дані щодо особи обвинуваченого, в тому числі і ті, на які посилається ОСОБА_6 в апеляційній скарзі та обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів саме у вигляді 4-х років позбавлення волі.
Дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, і підстав для застосування вимог ст. 69 КК України немає.
Порушень кримінально-процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину судом першої інстанції, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 , колегією суддів не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
У Х В А Л И Л А:
Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 липня 2020 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Головуючий підпис ОСОБА_9
Судді підпис ОСОБА_2
підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом : суддя ОСОБА_9