Справа №463/5937/20
Провадження №1-кс/463/3435/20
У Х В А Л А

15 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся із скаргою до слідчого судді щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань за заявою від 30.06.2020 про вчинення злочинів.
Скаргу обґрунтовує тим, що 30.06.2020 р. він подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Управління внутрішньої та власної безпеки «Захід» Державно прикордонної служби України, передбаченого ч.1 ст.365 КК України

Однак, в подальшому з`ясував, що на підставі його заяви інформація в ЄРДР не внесена. Вважає, що слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, допущено бездіяльність, так як, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, а тому звернувся із скаргою до суду.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав з мотивів наведених у такій. Додатково пояснив, що на його думку кримінальне правопорушення вчиненепосадовими особами Управління внутрішньої та власної безпеки «захід» Державно прикордонної служби України, полягає у тому, що 03.02.2020 вони, будучи включеними до слідчо-оперативної групи, до початку проведення обшуку в службових приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_1 слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, незаконно, без складання будь-яких процесуальних документів та відеофіксації, провели особистий огляд ОСОБА_5 . Після цього, цими ж посадовими особами в службовому приміщенні архіву ІНФОРМАЦІЯ_1 , було «підкинуто» паперові згортки із грошовими коштами, які були в подальшому вилучені слідчим ТУ ДБР ОСОБА_6 . Відтак вважає, що було штучно створено докази його вини та здійснено інсценування злочину.

Додатково зазначив, що вказані дії посадовими особами Управління внутрішньої та власної безпеки «захід» Державно прикордонної служби України були проведенні в межах кримінального провадження №0000087 від 28.01.2020р. за ч. 2 ст. 369-2 КК України. На даний момент, у вказаному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно нього та скеровано до суду, триває судовий розгляд.

Представник Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, скерував на адресу суду письмові заперечення та просить проводити розгляд скарги без його участі.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги вважаю, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З наведених положень вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення

Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Із змісту заяви ОСОБА_3 від 30.06.2020 р. та наданих ним в судовому засіданні пояснень вбачається, що на його думку посадові особи Управління внутрішньої та власної безпеки «Захід» Державно прикордонної служби України здійснюючи розслідування кримінального провадження №0000087 від 28.01.2020р. за ч. 2 ст. 369-2 КК України, обвинуваченим у якому являється підзахисний адвоката ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , скоїли злочин передбачений ст. 365 КК України. Зокрема, провели на його думку незаконний обшук та фальсифікацію доказів.

У відповідності до вимог ст. 89 КПК України сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими. І лише суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті в ході ухвалення судового рішення чи під час судового розгляду кримінального провадження.

Окрім того, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу злочину передбаченого ст.365 «Перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу» КК України, являються наслідки у виді завдання істотної шкоди, якою, згідно з приміткою до ст. 364 КК України, вважається шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Жодних даних з приводу завдання шкоди у вказаному розмірі скаржником не наведено.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги зміст заяви ОСОБА_3 від 30.06.2020 р. вважаю, що звернення скаржника зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями слідчих та доказами обвинувачення у кримінальному провадженні №0000087 від 28.01.2020р. за ч. 2 ст. 369-2 КК України. Оскільки на даний момент триває судовий розгляд вказаного кримінального провадження, звернення скаржника з приводу неправомірності процесуальних дій в ході досудового слідства, являється предметом судового дослідження та вирішуються в порядку визначеному КПК України для встановлення допустимості доказів і обґрунтованості обвинувачення.

Отже, звернення ОСОБА_3 від 30.06.2020 р. не являється повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внести відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Беручи до уваги вказані вимоги КПК України та встановлені в судовому засіданні обставини в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 60, 214, 217, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 16 вересня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1