Провадження № 1-кс/752/6125/20
У Х В А Л А

09 вересня 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2019 року, в рамках кримінального провадження № 0007713, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0007713 від 12.09.2019 року, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24.10.2019 року, щодо заборони розпорядження (відчуження) обєктом, а саме: групою нежитлових пиміщень № 1-5 в літ. «А», загальною площею 349,9 м. кв., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_5 ( частки) та ОСОБА_4 ( частки), із забороною відчуження.
В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що 24.10.2019 року слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, а саме на групу нежитлових пиміщень № 1-5 в літ. «А», загальною площею 349,9 м. кв., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_5 ( частки) та ОСОБА_4 ( частки), із забороною розпорядження (відчуження) об`єктом.
Вважає, що слідчим під час звернення з клопотанням про арешт не доведено, що майно на яке накладено арешт не підпадає під жодні критерії ст. 98 КПК України, а також зауважив, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем арештованого майна.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити, з зазначених у ньому підстав зазначив, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем арештованого майна у зв`язку з чим на даний час порушені права його довірителя. Також звертає увагу на той фак, що протягом останнього року у даному кримінальному провадженні не вчинялись будь-які слідчі дії.

Особа, за клопотанням якої було арештовано майно у судове засідання не з`явилась про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомлені, що у відповідності до ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчому судді надані матеріали кримінального провадження №0007713.
Заслухавши адвоката ОСОБА_3 , перевіривши матеріали кримінального провадження № 0007713, приходжу до висновку, що заявлені вимоги про скасування арешту не підлягають задоволенню за наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуальним керівництвом Київської місцевої прокуратури №1, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007713.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року клопотання слідчого за погодженням прокурора про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0007713 - задоволено та накладено арешт на групу нежитлових пиміщень № 1-5 в літ. «А», загальною площею 349,9 м. кв., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_5 ( частки) та ОСОБА_4 ( частки), із забороною розпорядження( відчуження) об`єктом.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2019 вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вказане нерухоме майно є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0007713 в розумінні ст.98 КПК України, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при постановленні ухвали слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що вказане нерухоме майно, відповідаєь критеріям, визначеним ст.98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року, якою накладено арешт, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.
Враховуючи викладене, у клопотанні про скасування арешту майна та в судовому засіданні не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, або що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, як це передбачено ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, арешт не може бути скасовано в порядку ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2019 року, в рамках кримінального провадження № 0007713 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1