Справа 556/500/20
Номер провадження 1-кп/556/99/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 369

23.11.2020 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника засудженого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження №0000087 від 18.02.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, не одруженого, не військовозобов`язаного, засудженого 04.04.2017 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» ,

- за ст. 391 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , засуджений згідно вироку Рівненського міського суду від 04.04.2017 року за ч.2 ст.186 КК України, відбуваючи покарання в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)», на шлях виправлення не став, систематично порушував режим відбування покарання, за що 26 разів притягувався до дисциплінароної відповідальності.

18.07.2019 року засуджений ОСОБА_4 , допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, за що на підставі ухвали Володимирецького районного суду від 25.07.2019 року, постановою виконувача обов`язків начальника державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» від 25.07.2019 року був переведений до приміщення камерного типу строком на 2 місяці.

В подальшому, 18.02.2020 року о 11 годині 25 хвилин, виконувачем обов`язків начальника дільниці посиленого контролю державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 , відповідно графіку залучення засуджених без оплати праці до робіт з благоустрою установи, було викликано ОСОБА_4 , до житлового приміщення №1 дільниці посиленого контролю, оскільки згідно зазначеного графіка в порядку черговості в неробочий час, відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, він повинен залучатись без оплати праці до робіт з благоустрою колонії і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

В присутності начальника оперативного відділу ОСОБА_7 , старшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_8 , заступника чергового помічника начальника установи ОСОБА_9 , молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки ОСОБА_10 дано встановлену законодавством вказівку засудженому ОСОБА_4 здійснити фарбування вхідних дверей в житлове приміщення №1 дільниці посиленого контролю. Для цього йому було виділено змінний одяг, фарбу, щітку, та засоби індивідуального захисту (рукавиці, респіратор, захисні окуляри).

Однак, всупереч вимогам частини 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, неодноразово висловлену законну вимогу виконувача обов`язків начальника дільниці посиленого контролю державної установи «Полицька виправна колонія (№76)», засуджений ОСОБА_4 , умисно, протиправно, без поважних на те причин, маючи можливість виконати дану вимогу (по стану здоров`я працездатний, забезпечений засобами індивідуального захисту та відповідними матеріалами), у відкритій, демонстративній та зухвалій формі категорично відмовився виконувати.

Своїми умисними діями, які виразились в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом останнього року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), засуджений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 391 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. 18.02.2020 року відмовився виконувати вказівку начальника дільниці, красити двері, так як це суперечить санітарним вимогам і його релігійним переконанням. Графік чергування він бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 18.02.2020 року, він як виконував обов`язків начальника дільниці посиленого контролю державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» в присутності начальника оперативного відділу ОСОБА_7 , старшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_8 , заступника чергового помічника начальника установи ОСОБА_9 , молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки ОСОБА_10 дав встановлену законодавством вказівку засудженому ОСОБА_4 , який перебував у дільниці посиленого контролю та згідно графіка в порядку черговості в неробочий час, відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, залучався без оплати праці до робіт з благоустрою колонії і прилеглих територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, здійснити фарбування вхідних дверей в житлове приміщення №1 дільниці посиленого контролю. Засудженому було виділено змінний одяг, фарбу, щітку, та засоби індивідуального захисту: рукавиці, респіратор, захисні окуляри. Однак засуджений ОСОБА_4 , дану вказівку категорично виконувати відмовився та заявив що «я взагалі не буду цього робити».

Аналогічні покази дали суду і свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 .

Винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім показів свідків, стверджується також:

- Актом про невиконання законних вимог адміністрації колонії від 18.02.2020 р. та рапортами працівників ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ;

- Згідно Довідки з особової справи, ОСОБА_4 засуджений 04.04.2017 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. В ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» прибув 30.06.2017 р.

- Як вбачається з довідки, виданої медичною частиною №76 філія Деравної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Рівненській області, засуджений ОСОБА_4 18.02.2020 року в медичну частину не звертався, звільнення не мав, по стану здоров`я роботи з благоустрою установи виконувати міг.

- Згідно графіка залучення засуджених без оплати праці для робіт з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, згідно ч.5 ст.118 КВК України, у дільниці посиленого контролю на лютий 2020 року, 18.02.2020 року чергував засуджений ОСОБА_4

- За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 в ДУ «Полицька випарвна колоні (№76)» заохочень не має, має 26 стягнень. (Довідка заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в державній установі «Полицька виправна колонія (№76)»

- Постановою про проведення засудженого ОСОБА_4 в приміщення камерного типу установи виконання покарання від 25.07.2019 р.

Таким чином, проаналізувавши і оцінивши всі досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення повністю довела винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України і вірно кваліфікувала його дії як злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

У своїх рішеннях Ірландія проти Сполученого Королівства від 18 січня 1978 року, Коробов проти України від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом , така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого, характеризуючі особистість обвинуваченого - раніше засуджений, негативно характеризується, перебуває на оперативно-профілактичних обліках в установі як схильний до самогубства, скоєння втечі та нападу на адміністрацію установи. Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень, за період відбування покарання неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності. Заходи заохочення не застосовувалися.

Обставин, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, є рецидив злочину.

Враховуючи особу обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження, відсутність пом`якшуючих обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства - в місцях позбавлення волі. А тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Оскільки ОСОБА_4 засуджений 04.04.2017 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, даний злочин вчинив під час відбуття покарання, на підставі ст. 71 КК України йому слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно довідки з особової справи засудженого ОСОБА_4 , кінець строку за вироком Рівненського міського суду від 04.04.2017 року 31 січня 2021 року. Невідбута частина строку покарання становить 2 місяці 9 днів.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про речові докази, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючисть ст.ст. 370 - 371, 373 - 374, 376 КПК України суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України і призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 04.04.2017 року 1 (один) місяць позбавлення волі, і призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків один рік один місяць позбавлення волі.

Міру покарання засудженому рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази: CD-R диск золотого кольору, 700МВ/80МІN 52Х із наявними маркувальними позначеннями LH3117 XA080005783D6 на якому міститься відео із обставинами місця події від 18.02.2020 року зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого та прокурору. Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: