Справа № 487/8294/19
Провадження № 1-кп/487/405/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002862 від 13.07.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, перебуває у цивільному шлюбі, не працює, раніше судимий 06.06.2018 року Верховинським районним судом Івано-Франківської області за ч.1,2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, зареєстрований за адресою: с. Пробійнівка Верховинського району, Івано-Франківської області ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 .

Встановив :

Заводським районним судом м. Миколаєва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не перестали існувати та не зменшилися, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання посилаючись на не його необґрунтованість, оскільки прокурором не зазначено доказів, які підтверджують обґрунтованість обвинувачення, з огляду на те, що жоден з допитаних свідків прямо не вказує не ОСОБА_3 , не зазначено нових обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. Зазначає про відсутність ризиків, оскільки єдиний свідок, який ще не допитаний судом, не був безпосереднім свідком події та не допитувався під час досудового розслідування, а направлення до суду інших обвинувальних актів не свідчить про винуватість ОСОБА_3 та наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Просила змінити запобіжний захід на домашній арешт за зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого в с. Пробійнівка, посилаючись на те, що за вказаною адресою власником будинку є мати обвинуваченого, яка має можливість та бажання піклуватися про свого сина.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи захисника.
Вислухавши думки учасників судового провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 , обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме у тому, що 10.07.2019 в період часу з 03:00 по 06:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи разом зі своїм батьком ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, пов`язаних із надмірним вживанням алкоголю, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, кулаками та ногами наніс удари потерпілому ОСОБА_7 , в результаті чого у останнього утворились тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Ухвалою слідчого судді від 16.07.2019 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого продовжено ухвалою слідчого судді від 15.10.2019. Ухвалами суду строк тримання обвинуваченого під вартою неодноразово продовжувався та відповідно до ухвали від 10.11.2020 закінчується 08.01.2021.
Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст.. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 перевірялась під час вирішення питання слідчим суддею при обранні запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою. Таким чином, обставини, обов`язковість доведення, яких передбачена ч.1 ст. 194 КПК України, були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Прокурором в судовому засіданні доведено, що: - заявлені при обранні запобіжних заходів ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, оскільки злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є тяжким, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, не має стійких соціальних зв`язків, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, не має постійного місця проживання, зареєстрований в Івано-Франківській області, але на момент події злочину в якому обвинувачується проживав в м. Миколаєві та після події, яка сталась в ніч на 10.07.2019, та до якої він може бути причетним, зник з місця події, виїхавши за межі м. Миколаєва, був затриманий 17.07.2019 в АДРЕСА_2 (вказана адреса не є останнім місцем проживання обвинуваченого в місті Миколаєві, а також не є його зареєстрованим місцем проживання), що доводить наявність обставин які свідчать про існування ризику переховування від суду; судом допитані не всі свідки, про місце проживання яких відомо обвинуваченому, що свідчить про існування ризику здійснення на них тиску з метою надання показів, які виправдовують обвинуваченого. Крім того, оскільки обвинувачений має не зняту та непогашену судимість за вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06.06.2018 року за ч.1,2 ст. 185 КК України, та обвинувачується у скоєнні даного злочину під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, до затримання не працював, суд вважає обґрунтованим наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
Доводи захисника щодо недопустимості доказів обґрунтованості обвинувачення суд оцінює критично, оскільки обґрунтованість підозри перевірялась слідчим суддею при обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а перевірка обґрунтованості та доведеності обвинувачення є завданням судового розгляду, а тому оцінка доказів, які надаються стороною обвинувачення, їх належність та допустимість може бути надана судом лише за наслідками повного їх дослідження в судовому засіданні.
Доводи захисника щодо не зазначення прокурором нових обставин, які свідчать про існування ризиків судом оцінюються критично, оскільки стаття 199 КПК України зобов`язує прокурора довести обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та ці вимоги, щодо не зменшення заявлених ризиків, прокурором дотримано. Разом з цим, виникнення нових обставин, які б свідчили про нові ризики, є майже неможливим з огляду на те, що обвинувачений з моменту затримання 17.07.2019 знаходиться під контролем правоохоронних органів.

Наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, зазначених прокурором, які не зменшилися на теперішній час, неодноразово перевірялась судом при продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою. Так, з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.07.2019 вбачається, що ОСОБА_3 затримано 17.07.2019 о 08:40 год. в АДРЕСА_2 . Вказана адреса не є останнім місцем проживання обвинуваченого в місті Миколаєві, а також не є його зареєстрованим місцем проживання, що доводить наявність обставин які свідчать про існування ризику переховування від суду.
З розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру досудових розслідувань вбачається, що 30.10.2019 ОСОБА_3 в присутності понятих та захисника ОСОБА_8 вручено обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, в якому зазначені прізвища свідків та їх місце проживання, що свідчить про обізнаність обвинуваченого про місце проживання свідків та підтверджує наявність обставин які свідчать про існування ризику здійснення тиску на свідків.
Наявні в матеріалах справи відомості про судимості ОСОБА_3 підтверджують існування обставин, які свідчать про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
Доводи сторони захисту щодо зменшення ризиків в зв`язку з допитом судом свідків, які були допитані під час досудового розслідування, суд оцінює критично, оскільки відповідно до ч.ч. 13, 14 ст..352 КПК України за клопотання сторони кримінального провадження або за ініціативою суду свідок може бути допитаний повторно та суд має право призначити одночасний допит двох чи більше вже допитаних учасників кримінального провадження (свідків, потерпілих, обвинувачених).
З урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою судовий розгляд не може бути завершений, а також те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та вважає обґрунтованим і виправданим подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
Доводи сторони захисту про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, судом оцінюються критично, оскільки в відомостях про зареєстроване місце проживання, які маються в матеріалах справи, відсутнє посилання на конкретне житло, що з урахуванням положень ч.1 ст. 181, ч.3 ст. 198 КПК України, унеможливлює застосування домашнього арешту.
Крім того, відсутність у обвинуваченого місця роботи та офіційного доходу, значна відстань між населеними пунктами де здійснюється судовий розгляд та зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого, призведе до неможливості його прибуття в судові засідання через відсутність коштів на оплати проїзду.
З урахуванням відсутності доказів протилежного, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою на 60 діб - до 27.02.2021 року включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 діб - до 27.02.2021 року включно, з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».
Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1