Справа № 645/5548/19
Провадження № 1-кп/645/442/21
В И Р О К
21 січня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Юнокомунарівськ, Донецької області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.296, ч. 1 ст. 125 КК України,-
Крім того, 09.03.2020 приблизно о 19 годині ОСОБА_3 прийшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_6 , після чого вони разом направились до підвального приміщення, яке розташоване за будівлею Харківського міського перінатального центру, за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе 264-Н, оскільки ОСОБА_3 бажав передати іграшки для дітей ОСОБА_6 . В ході бесіди з потерпілою ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 , на підґрунті ревнощів, раптово виник злочинний намір спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 схопив останню обома руками за шию, після чого наніс один удар кулаком правої руки в район поперекової ділянки з права та один удар кулаком правої руки в область правої лопатки. В цей момент, ОСОБА_6 почала бігти у бік будинку 264-Н по Салтівському Шосе в м. Харкові та ОСОБА_3 , наздовгнавши потерпілу, повалив її на землю, таким чином, що остання знаходилась в положенні на спині обличчям догори та скориставшись тим, що остання не може чинити опір, схопив її обома руками за горло, сидячи зверху на ній, не даючи таким чином потерпілій піднятися з землі та зупинити його злочинні дії. Факт заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень побачив свідок ОСОБА_7 , який припинив протиправні дії ОСОБА_3 та викликав співробітників поліції. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-545-С/2020 від 13.03.2020 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці на голові, правій руці, тулубі, нижніх кінцівках, садна на шиї, правій сідниці. По ступеню тяжкості синці та садна це легкі тілесні ушкодження, відповідно до п.п.2.3.2.б, 2.3.5. «Б», «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.
Дії обвинуваченого по епізоду від 31 липня 2019 року суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалою (хуліганство).
Дії обвинуваченого по епізоду від 09.03.2020 року суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву, складену у присутності захисника адвоката ОСОБА_8 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.
Потерпілий ОСОБА_5 також подав заяву, в якій він зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та щодо обмеженням прав на апеляційне оскарження. Також надав цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди від кримінального проступку на суму у розмірі 2853 грн 73 коп.
Потерпіла ОСОБА_6 також подала заяву, в якій вона зазначила , що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та щодо обмеженням прав на апеляційне оскарження. Цивільний позов не заявляла.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.296, ч. 1 ст. 125 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст.89 КК України не судимий, неодружений, офіційно непрацюючий, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД №3» ХМР не звертався, на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває. На час розгляду кримінального провадження перебуває у СІЗО м. Харкова на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.01.2021 року щодо обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесені законом до проступків, особу винного, обставину, визнану судом такою, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.
Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов на суму 2853 грн 73 коп., який підлягає задоволенню у повному обсязі.
Цивільний позов ОСОБА_6 не заявлений.
Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 107, 124, 373, 374, 382 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати виним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.296, ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання:
за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин;
-за ч.1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки,
На підставі ч. 1 ст.70, ст. 72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (двох) років.
Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 2853 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят три) грн 73 коп.
Речовий дока- автомобіль «Тайота Камрі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 .
Речовий доказ - ТМ «Мазда 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .
Речовий доказ камінь (фрагмент асфальтово-грунтового покриття), який переданий на відповідальне зберігання до камери схову Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області- після набрання вироком законної сили знищити.
Речові докази флешнакопичувач, оптичний диск DVD-R, диск DVD з матеріалами відеозапису залишити в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий суддя -