ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/275/20 Справа № 708/1077/19 Категорія: ч.4 ст. 407 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорівОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого в режимі

відеоконференції з ДУ

«Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження №0000072 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2019 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заставна, Чернівецької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, звільненого з військової служби у запас, непрацюючого, з вищою освітою, раніше судимого:

- вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2018 за ч.4 ст. 407 КК України до штрафу;

- вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.05.2019 за ч.4 ст. 407 КК України до покарання у вигляді позбавлення строком на 3 роки зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 1 рік,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_9 частково приєднано невідбутий строк покарання за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.05.2019 та за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття ОСОБА_9 призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обрано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою та взято під варту із залу суду.

Строк покарання засудженому ОСОБА_9 визначено у рахувати з часу взяття під варту - з 12.12.2019.

в с т а н о в и л а :

Вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2019 року ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за те, що він будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні «капітан», проходячи військову службу за контрактом, діючи з прямим умислом, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилятися від її проходження, у порушення вимог ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551- XIV від 24.03.1999, 08.07.2019 близько 08 год. 30хв. не з`явився вчасно на службу без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та залишився за місцем свого проживання в м. Чигирині Черкаської обл., офіційно ніде не працює та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військовий комісаріат за наявності реальної можливості до цього, поки 23.08.2019 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій, просив скасувати його та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Вказує, що місцевим судом порушено вимоги ч.3 ст. 349 КПК України, та не досліджено докази, які мають істотне значення для вирішення справи, а також не роз?яснено наслідки розгляду кримінального провадження в спрощеному порядку. Крім того, зазначає, що вирок місцевого суду не відповідає вимогам ст. 374 КПК України, оскільки в ньому чітко не зазначено місце вчинення злочину обвинуваченим.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_10 вказує на те, що при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_12 , в порядку ст. 349 КПК України, суд першої інстанції не провів допиту обвинуваченого ОСОБА_12 , що є обов?язковим, а надав йому лише слово у вступній промові. ОСОБА_12 від допиту не відмовлявся.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити в повному обсязі, думки прокурорів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника та просили вирок місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даному кримінальному провадженню вказані вимоги закону були дотримані.

Так, висновки районного суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 407 КК України судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 407 КК України учасники судового провадження не оспорюють, а тому в апеляційному порядку не переглядаються.

Доводи захисника ОСОБА_10 про порушення судом першої інстанції вимог ч. 3 ст. 349 КПК України щодо проведення судового розгляду в спрощеному порядку, та вимоги апелянта про скасування вироку суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки суд першої інстанції, провівши судовий розгляд в спрощеному порядку, не допитав обвинуваченого ОСОБА_9 та не роз`яснив наслідки такого розгляду, є безпідставними.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, звукозапису судового засідання від 12.12.2019, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані, судовий розгляд по даному кримінальному провадженню проводився в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, на що погодились учасники судового провадження, в тому числі і сам обвинувачений.

Вирішуючи питання щодо обсягу доказів, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, та порядку їх дослідження, визнавши, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорюються, суд першої інстанції дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу останнього.

При цьому суд переконався у правильності розуміння ОСОБА_9 змісту обвинувачення, у добровільності його позиції, а також позиції інших учасників судового провадження і належно роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Прокурор та захисник обвинуваченого також не заперечували проти відповідної процедури проведення судового розгляду.

Обвинуваченим ОСОБА_9 була власноручно написана заява про розгляд кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України (т.1а.м.62). Отримавши вказану заяву, головуючий з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_9 питання щодо добровільності її написання, на що останній запевнив суд, що написав її добровільно без примусу.

Після вступного слова прокурора, суддею було запропоновано обвинуваченому виступити з вступним словом та дати показання. Обвинуваченим ОСОБА_9 було надано показання по суті пред`явленого обвинувачення та учасниками судового провадження, прокурором, захисником та суддею останньому задавались запитання по суті пред`явленого обвинувачення.

Усі наведені вище обставини беззаперечно свідчать про те, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

Тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що місцевим судом не допитано обвинуваченого ОСОБА_9 , не роз`яснено йому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, не перевірено правильність їх розуміння обвинуваченим, колегія суддів вважає безпідставними.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 349 КПК України суд з`ясовує саме у сторін кримінального провадження якими доказами кожна сторона підтверджуватиме наведені нею обставини та порядок дослідження доказів.

Як одну з позитивних рис сучасного змагального процесу важливо зазначити те, що суд, зокрема головуючий у судовому засіданні, керує ходом судового засідання, забезпечує дотримання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для справи (ст. 321 КПК України).

Це ніяк не означає підміну сторони судом, не допускає змішування їх кримінально-процесуальних функцій, компенсацію активною діяльністю суду пасивність та бездіяльність окремих суб`єктів.

Під час розгляду даного кримінального провадження сторони жодним чином не були обмежені у можливості реалізації їх процесуальних прав, в тому числі шляхом подання відповідних клопотань про зміну обсягу та порядку дослідження доказів. Проте вони цього не ініціювали, не вказували про необхідність дослідження всіх доказів у справі.

У змагальному судовому процесі суд є безстороннім, тому з власного переконання не мав права вживати активних дій щодо визначення іншого порядку та обсягу дослідження доказів, ніж той, що був встановлений після з`ясування думки учасників судового провадження, оскільки це прямо суперечить засаді об`єктивності і неупередженості суду, відображеній, зокрема, у частині 6 статті 22 КПК України.

Доводи захисника про допущення судом першої інстанції порушення вимог ст. 374 КПК України, оскільки у вироку не зазначено чітке місце вчинення злочину, а вказано, що події відбувалися у ІНФОРМАЦІЯ_3 не узгоджується з матеріалами кримінального провадження.

З формулювання обвинувачення, викладеного у вироку суду та визнаного судом доведеним, вбачається, що місцем вчинення злочину є ІНФОРМАЦІЯ_4 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , тобто зазначено чітке місце вчинення злочину, а тому посилання захисника на те, що у вироку суду зазначено, що події відбувалися у ІНФОРМАЦІЯ_3 є безпідставними.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегія суддів не встановила, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2019 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :