Номер провадження 1-кс/201/52/2021
УХВАЛА
Іменем України

02 лютого 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора групи прокурорів - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України» про скасування постанови слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.12.2020р. в межах кримінального провадження № 0000667 від 21.09.2020р. про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України» (далі ДП «ДГ «Руно» НААНУ) в особі представника адвоката ОСОБА_3 (діє на підставі ордеру від 21.12.2020р.) звернулося зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку п. 11 ч. 1 ст. 303 КПК України про скасування постанови слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.12.2020р. в межах кримінального провадження № 0000667 від 21.09.2020р. про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000667 від 21.09.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України.

04.12.2020р. адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням про закриття кримінального провадження, на яке 18.12.2020р. отримав постанову слідчого ОСОБА_6 від 15.12.2020р. про відмову в задоволенні клопотання.

Заявник вважає постанову необґрунтованою, невмотивовано і такою, що суперечить нормам КПК України, оскільки кримінальне провадження має бути закрите згідно із п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

Вважав, що факти, викладені у заяві про вчинення злочину колишнього заступника директора ДП «ДГ «Руно» НААНУ» ОСОБА_7 від 11.09.2019р., на підставі якої розпочате кримінального провадження, про те, що майно і земельні ділянки ДП «ДГ «Руно» НААНУ» за розпорядженням НААН України незаконно передані ДП ДГ «Затишне» ім. Ремесла НААНУ», не відповідають дійсності. Рішеннями суду вирішене це питання, кредиторами і посадовими особами ДП «ДГ «Руно» НААНУ» вжиті всі заходів щодо відновлення порушених прав підприємства.

Зокрема, в рамках справи про банкрутство № 904/2032/16 за заявою ТОВ «Торгова Аграрна компанія», що перебувала у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області, ухвалою суду від 13.12.2016р., залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2017р., за заявою голови і членів комітету кредиторів визнано незаконним та скасовано пункт 4 постанови Президії Національної академії аграрних наук України від 23.12.2015 року (протокол № 16) щодо передачі з балансу Державного підприємства «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України» на баланс Державного підприємства «Дослідне господарство «Затишне» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» земельних ділянок загальною площею 8943,4 га та іншого нерухомого майна згідно з додатком та актом приймання - передачі майна від 19.02.2016 року. Повернуто майно та земельні ділянки загальною площею 8943,4 га за актом приймання - передачі від 19.02.2016 року, яке перелічено в акті приймання - передачі на виконання постанови Президії Національної академії аграрних наук України від 23.12.2015 року (протокол № 16) від Державного підприємства «Дослідне господарство «Затишне» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» до Державного підприємства «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України».

Постановою Вищого господарського суду України від 04.04.2017р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2017р. і ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. скасовано і направлено справу № 904/2032/16 на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2018р. знову визнано незаконним та недійсним акт приймання - передачі майна та земельних ресурсів від ДП «ДГ «Руно» НААНУ» в підпорядкування ДП «ДГ «Затишне» Миронівського інституту пшениці імені В.М.Ремесла НААНУ» від 19.02.2016р.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.01.2019р. скаргу ДП «ДГ «Затишне» МІП імені В.М.Ремесла НААНУ» задоволено частково, залишено без змін спростування майнової дії боржника, визнано недійсним акт приймання-передачі майна.

Касаційна скарга ані ДП «ДГ «Затишне» МІП НААНУ» ані НААНУ не подавалась, рішення судів виконані в повному обсязі в добровільному порядку та земельні ділянки і майно передані за актом приймання-передачі законному користувачеві, що відображено у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Остаточні реєстраційні дії виконані в березні 2019 року чим фактично відновлені законні права та інтереси Державного підприємства, про що свідчить витяг з реєстру речових прав.

У період тимчасового вибуття земельних ділянок з користування ДП «ДГ «Руно» НААНУ» на користь ДП «ДГ Затишне» МІП НААНУ» керуючими санацією ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вживалися заходи щодо скасувань незаконних перереєстрацій земельних ділянок і майна за ДП «ДГ «Затишне» МІН НААНУ».

Окрім того, зазначив, що заява колишнього заступника директора підприємства ОСОБА_7 містить інші недостовірні відомості щодо земельних ділянок, щодо незаконних дій посадових осіб підприємства і арбітражного керуючого ОСОБА_9 , які не підтверджені належними доказами, гуртуються виключно на особистих неприязних стосунках до арбітражного керуючого ОСОБА_9 , оскільки останній при призначенні на ДП «ДГ «Руно» НААНУ» провів інвентаризацію майна та виявив його розкрадання заступником директора ОСОБА_7 .

За повідомленням ОСОБА_9 розпочате кримінальне провадження № 0000667 від 21.09.2020р., в якому ОСОБА_7 повідомлено про підозру. Однак він ухиляється від вручення обвинувального акта.

ОСОБА_7 мав конфлікт із керуючим санацією ОСОБА_9 , оскільки той виявив, що його рідний син був офіційно працевлаштований на державному підприємстві, отримував заробітну плату на картку та ніколи не з`являвся на робочому місці, множинні факти порушення ним трудової дисципліни та розкрадання державного майна.

ОСОБА_7 подавав на арбітражного керуючого ОСОБА_9 з моменту його призначення керуючим санацією ДП «ДГ «РУНО» НААНУ (29.11.2018р.) понад 11 скарг у різні інстанції, але жодна перевірка не виявила порушень, результати перевірок були оскаржені у судовому порядку, рішення винесені на користь підприємства.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучі завідомо обізнаним про невідповідність зазначеної в своїй заяві інформації, навмисно надає органу досудового розслідування недостовірні відомості з метою втручання у господарську діяльність діючи умисно в інтересах третіх осіб на тлі особистої неприязні до керуючого санацією ОСОБА_9 , що є кримінальним правопорушенням за ознаками ст. 383 КК України.

Вважав, що органом досудового не вжито заходів у порушення ст. 22 КПК України щодо повного об`єктивного, всебічного дослідження обставин справи, встановлення фактів, не вчинено жодних слідчих і процесуальних дій, спрямований на отримання інформації для з`ясування усіх обставин, натомість проведено лише обшук з метою втручання в господарську діяльність підприємства.

Отже, у зв`язку із відсутністю у матеріалах кримінального провадження прямих, достатніх та належних доказів, які б окремо або у своїй сукупності підтверджували факт скоєння кримінального правопорушення, відсутність наявності доказів, які доводять непричетність до інкримінованого правопорушення, а також наявністю у сторони захисту зауважень щодо порядку отримання доказів, у зв`язку з чим деякі із них у судовому порядку мають бути визнані недопустимими, представник заявника вважав, що подія кримінального правопорушення не доведена, а тому слідчий мав закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, задовольнивши клопотання заявника.

З урахуванням викладеного, просив скаргу задовольнити, скасувати постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, з підстав у ній викладених, наполягав на її задоволенні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином. Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Прокурор групи прокурорів в судовому засіданні проти скарги заперечував, що заявник не має кримінально-процесуальних підстав для звернення до слідчого із клопотанням про закриття кримінального провадження, оскільки на даному етапі досудового розслідування не має відповідного процесуального статусу. Вилучене мано після обшуку не арештовувалося, оскільки вилучене лише те майно, яке вказано в ухвалі слідчого судді. Кримінальне провадження триває, підстави для його закриття наразі відсутні. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали приходить до такого висновку.

Як видно з матеріалів справи, у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000667 від 21.09.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.12.2020р. адвокатові ОСОБА_3 , який діє в інтересах ДП «ДГ «Руно» НААНУ, відмову в задоволенні клопотання від 21.09.2020р. з вх. № 228Ад/2020 про закриття кримінального провадження, оскільки на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженню триває, проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) дії з метою проведення повного та неупередженого досудового розслідування, а також встановлення обставин які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також підстав для закриття кримінального провадження передбачених ст. 284 КПК України наразі не виявлено.

Що стосується вимоги скарги, яка полягає у незгоді заявника з відмовою слідчого в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, слідчий суддя виходить з такого.

Пунктом 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України в кримінальний процес введений новий учасник кримінального провадження - інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Згідно з п. 25 цієї ж норми, така особа є учасником кримінального провадження.

КПК України не визначає конкретно поняття «іншої особи». До цієї категорії можна віднести суб`єктів кримінальних процесуальних відносин, зокрема: особу, стосовно якої здійснюється досудове розслідування (особу, якій не вручено повідомлення про підозру, але орган досудового розслідування збирає докази щодо її причетності до вчинення кримінального правопорушення); особу, стосовно якої проводяться негласні слідчі (розшукові) дії; власника житла чи іншого володіння, де проводиться обшук; особу, яка перебуває в житлі чи іншому володінні під час обшуку, але не є його власником; володільця тимчасово вилученого майна; володільця тимчасово вилучених речей та документів. А також третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Така «інша особа» має право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій).

Поняття «інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування» за змістом ширше, ніж особа, щодо якої застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, на чому зауважено у пояснювальній записці до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування» № 2213-VIII від 16.11.2017р., яким у КПК України введене поняття указаного часника кримінального провадження.

Варто зазначити, що у практиці ЄСПЛ поняття «кримінальне обвинувачення» охоплює весь комплекс процедур - від початку досудового розслідування стосовно особи до винесення остаточного рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.09.2009р. №23-рп/2099 наголосив, що положення ч. 1 ст. 59 Конституції України треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує. Навіть якщо це право не передбачене законами України чи іншими правовими актами, особа не може бути обмежена в його реалізації.

Відтак, кримінальне процесуальне законодавство виходить з того, що особа, стосовно якої розпочато досудове розслідування, навіть без повідомлення про підозру має право на захист, яке може бути реалізоване шляхом дотримання прав підозрюваного, визначених у статті 42 КПК України.

Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Відповідно до п. 9-1 частини 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

У свою чергу, згідно із ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України;

Однак представником заявника - адвокатом ОСОБА_3 не наведено доводів і не надано доказів на підтвердження підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто, не підтверджено, шо вже існує нескасована постанова про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що частиною 1 ст. 284 КПК України визначено перелік підстав, з яких закривається кримінальне провадження.

Правом заявляти клопотання про закриття кримінального провадження з може особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, якщо вже існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Як зазначено вище, клопотання адвоката ОСОБА_3 містить прохання до слідчого закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, що передбачено як підстава закриття кримінального провадження пунктом 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, представник заявника заявив слідчому клопотання про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж ті, за наявності яких особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування має право звертатися до слідчого, дізнавача, прокурора із клопотанням про закриття кримінального провадження, відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Аналіз норм статей 220, 284, 303 КПК України у їх взаємозв`язку та співставленні як загальних і спеціальних правил дає підстави для висновку, що на слідчого, дізнавача, прокурора, покладено обов`язок розглянути в клопотання особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, у строк, визначені статтею 220 КПК України, виключно ті клопотання цієї особи про закриття кримінального провадження, що подана у разі наявності нескасованої постанови слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини,

Натомість надходження клопотання особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, про закриття кримінального провадження з іншої підстави, окрім зазначених, не створює для слідчого, дізнавача і прокурора обов`язку діяти в порядку статті 220 КПК України, оскільки указана особа не наділена правом заявляти таке клопотання нормами ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом із тим, слідчим за результатами вивчення клопотання представнику особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, оскаржуваною постановою відмовлено по суті у його задоволенні і повідомлено про неможливість закриття кримінального провадження з підстав неповноти на даному етапі розслідування, цілком узгоджується із повноваженнями слідчого, до компетенції якого відноситься розгляд клопотань у порядку ст. 220 КПК України.

При цьому, розглядаючи дану скаргу слідчий суддя не має права надавати оцінку обставинам кримінального провадження на предмет наявності або відсутності складу або події кримінального правопорушення, яку має надавати слідчий під час досудового розслідування або суд, а тому, повертаючись до предмета оскарження, суддя слідчий доходить висновку, що оскаржувана постанова є обґрунтовую, а тому не підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, скарга не підлягає задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 28, 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги Державному підприємству «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України» про скасування постанови слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 04.12.2020р. в межах кримінального провадження № 0000667 від 21.09.2020р. про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 04 лютого 2021 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1