У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання заступника начальника слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області старшого лейтенанта поліціїї ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання про арешт майна, яке обґрунтовано наступним.

В ході досудового розслідування встановлено, що 22.10.2020 до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від заступника начальника відділу № 3 МП "Тиса" про те, що громадянин України, запропонував працівнику митниці, грошову винагороду в сумі 100 євро за безперешкодне перевезення товару через митницю.

02 грудня 2020 року заступником начальника слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було оглянуто купюру номіналом 100 (сто) доларів США, серії VA №, після чого її було упаковано в спеціальний пакет з логотипом на горловині «Національна поліція України Головне слідче управління» INZ 1043709.

Крім цього, за постановою заступника начальника слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , купюру номіналом 100 (сто) доларів США, серії VA № було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що вилучене майно є предметами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 369 КК України, постала потреба у збереженні вказаних речових доказів, які надалі можуть бути використані у процесі доказування у порядку ст. 91 КПК України, до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що вказані речі та предмети вважаються предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

Метою арешту майна у даному клопотанні вказано - забезпечення збереження речових доказів.

Так, беручи до уваги те, що вилучені предмети, на думку сторони обвинувачення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі можуть бути предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, 02 грудня 2020 року слідчим, яким здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання їх речовим доказом.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення вважає, що вилучене майно, тобто предмет, який є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, є тим процесуальним джерелом доказів, яке забезпечує реальну змогу встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також можуть бути використані в судовому провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд поданого ним клопотання про арешт майна без його участі, просить клопотання задовольнити. Одночасно повідомив, що ним було повідомлено ОСОБА_5 про дату та час судового засідання з розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою учасників кримінального провадження на підставі ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001109 від 22.10.2020, з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 369 КК України.

Згідно з фабулою витягу з ЄРДР 22.10.2020 до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, про те, що громадянин України запропонував працівнику митниці грошову винагороду в сумі 100 євро за безперешкодне ввезення товару через митницю.

У той же час у поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт на 100 доларів США серії VA №. Таким чином клопотання не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Окрім того, слідчим суддею встановлено, що клопотання також не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки не містить інформації та доказів, які б вказували на особу, якій належать тимчасово вилучені слідчим грошові кошти. Вказане також унеможливлює виконати приписи ч. 1 ст. 172 КПК України та повідомити таку особу про розгляд клопотання про арешт майна.

Всупереч ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання не додано протокол огляду місця події або інший процесуальний документ, на підставі якого було вилучено грошові кошти, що в свою чергу унеможливлює слідчого суддю перевірити дотримання стороною кримінального провадження строків звернення із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Таким чином, позаяк подане слідчим клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, таке підлягає поверненню прокурору із наданням строку в сімдесят дві години для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання заступника начальника слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області старшого лейтенанта поліціїї ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, - повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання про арешт майна.

Роз`яснити, що тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1