Справа №: 398/3625/20
провадження №: 1-кс/398/673/20
УХВАЛА
Іменем України

"13" жовтня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши в режимі відеоконференції з ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" та з Дніпровським апеляційним судом у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії в залі суду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд

встановив:
13 жовтня 2020 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Він, зокрема, посилається на те, що відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді ОСОБА_8 на лікарняному згідно п.20-5 Перехідних положень КПК згідно протоколу автоматизованого розподілу зазначене клопотання передане на розгляд судді ОСОБА_1 .

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Потерпіла та її представник підтримали думку прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, зазначили, що у справі за клопотанням сторони захисту проведено експертизу. Таким чином за клопотанням сторони захисту здійснюється збирання доказів, за наслідками дослідження яких може виникнути необхідність додаткового допиту свідків у справі. Потерпіла та її представник вважають, що за таких обставин обвинувачений, перебуваючи на волі може впливати на свідків. Окрім цього вони вважають, що обвинувачений, будучи військовослужбовцем, набув спеціальних навичок знищення людей, а також він раніше притягався до кримінальної відповідальності та до нього було застосовано амністію, а отже існує ризик повторного вчинення злочину.

Обвинувачений та його захисник заперечують проти продовження строку тримання під вартою. Вони просили змінити запобіжний захід на більш м`який, зокрема на домашній арешт. Своє клопотання обґрунтовує тим, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які обгрунтовують продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, захисник зазначає, що під час перебування у слідчому ізоляторі ОСОБА_5 повторно захворів на туберкульоз і йому не надається належне лікування, що підтверджуються відповідною медичною довідкою

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховувалась наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, вважається таким, що не має судимості, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживав разом із батьками, за місцем проживання та проходження військової служби характеризується з позитивної сторони, є учасником бойових дій, не працює, джерелами доходу обвинуваченого є виключно грошові кошти, що отримують батьки. Зазначене свідчить про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

При обранні запобіжного заходу суд також враховував, що обвинувачений раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, але був звільнений від покарання на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Хоча обвинувачений вважається таким, що не має судимості, однак, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про продовження існування ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Також суд вважає обґрунтованою думку прокурора та представника потерпілої, де він зазначив про можливу необхідність додаткового допиту свідків, вчинення інших процесуальних дій за наслідками проведення у справі експертизи.

Стороною захисту не надано суду доказів, які свідчать про неможливість перебування обвинуваченого в умовах ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор", куди обвинуваченого етаповано після завершення лікування у ДУ "Херсонський слідчий ізолятор". Надлана суду копія медичної довідки завідувача кропивницької міської медичної частини №14 від 24.09.2020 не підтверджує неможливості тримання ОСОБА_5 під вартою. Натомість у ній зазначено, що після повторного виявлення під час карантинних заходів у Кропивницьмому СІЗО у ОСОБА_5 туберкульозу його поміщено у стаціонар медичної частини під медичним наглядом, проведено обстеження та розпочато специфічне протитуберкульозне лікування в умовах медичної частини.

Таким чином, судом встановлено, що продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи, що до спливу строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд,

постановив:
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто з 13 жовтня 2020 року до 11 грудня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1