Справа № 364/1120/20
Провадження № 1-кп/364/133/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володарка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000057 від 15.10.2020 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Володарка Київської області, з середньо-спеціальною середньою освітою, військовозобов`язаного,ФОП, одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , депутатом не являється, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального проступку, що передбачає відповідальність за ст. 4 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Судом встановлено, що правовими підставами здійснення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу є Закон України «Про дорожній рух» (стаття 35); Постанова Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу»; Постанова Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року № 141 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137 і від 31 травня 2012 р. № 512»; Постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 512 «Про затвердження Порядку формування загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, доступу до неї та встановлення розміру плати за надання таких послуг».

Частина 1 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частина 5 статті 35 даного закону зазначає, що обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

Частина 8 статті 35 даного закону зазначає, що на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до статті 37 вказаного вище закону забороняється експлуатація … транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Таким чином, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу надає право користувачу такого транспортного засобу на його експлуатацію.

Крім того, відповідно до пп. 11-1 пункту 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, протокол перевірки технічного стану - документ із самоклейною міткою радіочастотної ідентифікації, що засвідчує позитивні результати проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу і містить інформацію, необхідну для його ідентифікації.

Тобто, протокол перевірки технічного стану є офіційним документом, тому є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 має у користуванні автомобіль марки ГАЗ 5314 реєстраційний знак НОМЕР_1 , яким він користується на підставі нотаріально оформленої довіреності (НМХ 765641) та який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (серії НОМЕР_2 ) належить ОСОБА_8 .

Влітку 2020 року точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, контактні дані якої знайшов в мережі Інтернет, з проханням виготовити протокол перевірки технічного стану транспортного засобу на вищевказаний автомобіль. Діючи з метою отримання матеріальної винагороди, невстановлена дізнанням особа незаконно виготовила протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №0426-07053-39 від 16.07.2020 року, виданий ніби то Татарбунарським ТОТЗ на автомобіль марки «ГАЗ 5314», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN або номер кузова (рами) НОМЕР_3 (серійний номер бланка НОМЕР_4 ), який містив завідомо неправдиву інформацію.

В подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа під час особистої зустрічі, передала ОСОБА_5 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме протокол перевірки технічного стану транспортного засобу на автомобіль марки ГАЗ 5314 реєстраційний знак НОМЕР_1 , за що останній заплатив грошові кошти в сумі 1500 гривень.

15 жовтня 2020 року ОСОБА_5 , маючи протиправний умисел, спрямований на використання підробленого документа, а саме протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №0426-07053-39 від 16.07.2020 року, достовірно знаючи про те, що даний документ не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України передав автомобіль марки ГАЗ 5314 реєстраційний знак НОМЕР_1 у користування своєму сину ОСОБА_6 , зазначивши при цьому, що документи на автомобіль, у тому числі і вказаний вище протокол, знаходяться в салоні автомобіля.

Цього ж дня, близько о 16 год 50 хв ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки ГАЗ 5314, реєстраційний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Загороднього, смт Володарка, Київської області, де був зупинений екіпажом відділу реагування патрульної поліції Володарського ВП Сквирського ВП Головного управління Національної поліції України у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху.

У подальшому, на вимогу поліцейських пред`явити для перевірки документи, ОСОБА_6 надав працівникам патрульної поліції протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №0426-07053-39 від 16.07.2020 року на автомобіль марки ГАЗ 5314 реєстраційний знак НОМЕР_1 , в якому зазначені завідомо недостовірні відомості, з метою підтвердження законності експлуатації вказаного транспортного засобу.

Такі умиснідії ОСОБА_5 , кваліфікуються зач. 4 ст. 358 КК України як використання ним завідомо підробленого документа.

25.11.2020 року в смт Володарка Київської області між прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000057 з одного боку та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 під час досудового розслідування погодився з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального проступку, та їх правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України; беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Крім того, згідно вказаної угоди між сторонами було узгоджено покарання, яке слід визначити обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу розміром п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Також в угоді про визнання винуватості сторонами передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання угоди, визначені статтями 473, 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області на підставі частини першої статті 32 КПК України .
Відповідно до частини третьої статті 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно зі статтею 468, пунктом 1 частини четвертої статті 469 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості; така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Частина 5 статті 469 КПК України вказує, що укладення угоди може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, враховуючи обставину що пом`якшує покарання ОСОБА_5 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують йому покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 25.11.2020 року про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Так, процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні на стадії досудового слідства на залучення експерта, понесені на проведення судової експертизи в сумі 3269 грн слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Одночасно із вище викладеним , суд вважає необхідним відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт майна накладений 16.10.2020 року слідчим суддею Володарського районного суду Київської області.

Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили, запобіжний захід йому не доцільно обирати.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.11.2020 року в смт Володарка між прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000057 з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 з іншого боку укладену в присутності захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Скасувати арешт майна накладений 16.10.2020 року слідчим суддею Володарського районного суду Київської області.

Речові докази у кримінальному провадженню № 0000057 від 15.10.2020 року :

протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №0426-07053-39 від 16.07.2020 року, який поміщений до спеціального пакету №0016853, та перебуває на зберіганні в камері схову речових доказів Володарського відділенні поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-довіреність від 05.03.2020 року, бланк НМХ765641, на право здійснювати правочини та користуватись автомобілем марки ГАЗ, модель 5314, тип ТЗ-фургон ізотермічний-С, випуску 1992 року, номер шасі НОМЕР_3 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 . Білоцерківським РЕВ при УДАІ МВС України в Київській області 22.11.2008 року за реєстраційним номером НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави України за проведення судової експертизи процесуальні витрати в сумі 3269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять ) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1