Дата документу 13.05.2020
Справа № 334/2252/20
Провадження № 1-кс/334/989/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0001474 від 02 травня 2020 року, у вигляді тримання під вартою у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 17 березня 2003 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 02 листопада 2006 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.307 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;

- 21 лютого 2007 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ст.70, ст.71 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16 квітня 2008 року вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;

- 31 березня 2014 вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

- 07 березня 2018 року звільнився, на невідбутий строк покарання 3 місяці 25 днів.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2020 року слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0001474 від 02 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 травня 2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився біля під`їзду №3 буд. АДРЕСА_2 , де побачив потерпілого ОСОБА_7 , який заходив до вказаного під`їзду з належним йому мобільним телефоном «Blackview A60» в корпусі чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 який був в зовнішньому кармані його куртки. Далі ОСОБА_5 зайшов разом з потерпілим до зазначеного під`їзду, де у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою реалізації якого останній усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна штовхнув руками ОСОБА_7 внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу і впав на бетонну підлогу, при цьому вдарився головою та отримав тілесні ушкодження у вигляді забійного інфікованого садна волосистої частини голови. Під час падіння у потерпілого з карману куртки випав вказаний мобільний телефон, який ОСОБА_5 підібрав та утримуючи його у своїй руці та маючи реальну можливість розпорядитися ним почав віддалятися від потерпілого, який в свою чергу кричав ОСОБА_5 , вимогу повернути мобільний телефон, проте останній усвідомлюючи що його дії є відкритими для потерпілого, ігноруючи вимоги останнього та тримаючи у своїй руці належний потерпілому мобільний телефон покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 1700 гривень 00 копійок.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

12 травня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Також встановлено що, відповідно до ст.67 КК України ОСОБА_5 вчинив злочин відносно особи похилого віку.

Крім того, згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Згідно отриманих під час досудового розслідування даних, наведені факти дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 знаходячись на свободі, усвідомлюючи невідворотність покарання за скоєний ним злочин, буде мати можливість переховуватись від органів досудового розслідування (суду), що являється ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

При обрані запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, необхідно взяти до уваги те, що знаходячись на свободі ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню, що являється ризиком, передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність вказаного ризику підтверджується тим, що раніше ОСОБА_5 вчинив ряд тяжких злочинів корисливої спрямованості. Вказане переконливо свідчить на користь того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може знов вдатися до скоєння злочинів.

Аналізуючи скоєний ОСОБА_5 злочин, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення та приймаючи до уваги зібрані в ході досудового розслідування докази, слідство приходить до висновку, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, що є ризиком передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Стороною обвинувачення встановлено, що ОСОБА_5 раніше вчиняв злочини корисливою спрямованості, що підтверджується характеризуючими матеріалами. Вказаний факт свідчить про криміногенну спрямованість особи, схильність до вчинення корисливих злочинів.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

На думку сторони обвинувачення обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризиком. Запобіжний захід у виді домашнього арешту не відповідає особі підозрюваного. Так само запобіжний захід у виді особистого зобов`язання також не відповідає тяжкості інкримінованого правопорушення та особі підозрюваного.

До теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного ОСОБА_5 , що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування.

Аналізуючи скоєний ОСОБА_5 злочин, враховуючи той факт, що злочин вчинено із застосуванням насильства, суд має право не визначати розмір застави. Крім того ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, що унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави

Зазначені вище факти свідчать про реальне та фактичне існування наведених ризиків, а також неможливість запобігання вказаним ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, органи досудового слідства вважають за необхідне застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий підтримав своє клопотання просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання заявлене слідчим. Вказав, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання від 4 до 6 років. Існує ризик, що він стане переховуватися від слідства чи суду, впливати на потерпілого та свідків у справі. На цей час підозрюваний не працює. Зазначені обставини доводять, що підозрюваний може ухилитися від слідства чи суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив в судовому засіданні, що від слідства він не ухиляється, активно сприяє розкриттю злочину. Щодо оголошеної підозри, то він свою вину визнає. Просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, та обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого. Пояснив, що стороною обвинувачення не доведено існування ризику, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства, оскільки має постійне місце проживання, проживає разом із свою родиною, тобто має сталі соціальні зв`язки. Тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Твердження, що ОСОБА_5 може продовжити свою протиправну діяльність також нічим необґрунтовано. Просив відмовити в задоволенні клопотання, та обрати запобіжний захід у відношенні його підзахисного не пов`язаний з позбавленням волі, та за можливістю обрати у відношенні його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

12 травня 2020 року ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Слідчий суддя вважає, що подані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним. При цьому слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінальної справи по суті.

Слідчий суддя вважає, що існує ризик, що тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому оголошено підозру, може схилити його до наміру переховуватися від органів слідства чи суду або вживати дії щодо перешкоджання встановлення істини у кримінальному провадженні, здійснюючи тиск на потерпілого та свідків у справі, в зв`язку із чим є необхідність у застосуванні запобіжного заходу.

В той же час, з урахуванням наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, віку і стану здоров`я підозрюваного, наявності міцних соціальних зв`язків підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу - у вигляді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 206 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0001474 від 02 травня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяця.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20.00 годин до 07.00 години наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 слідуючи обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання на іншу адресу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду;

- не залишати місце свого мешкання та реєстрації з 20 годин 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступного дня;

- не відвідувати місця значного скупчення людей (кафе, ресторани, розважальні заклади, нічні клуби тощо)

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню.

У разі невиконання ухвали та покладених на підозрюваного обов`язків слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право контролю за підозрюваним, має право постановити ухвалу про зміну запобіжного заходу, згідно з положеннями цього Кодексу.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 13 липня 2020 року.

Направити ухвалу для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1