ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/2611/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/453/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Окули, Гольського району Грузії, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
20 листопада 1997 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.141, ч.1 ст.141, ст.42 КК України до 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна;
21 грудня 2001 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.342, ч.1 ст.345, ст. 42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Бердянського міського суду Запорізької області від 20 листопада 1997 року - до відбуття 2 років позбавлення волі суворого режиму. Початок строку 25 червня 2001 року;
26 березня 2003 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.391, ст.71 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі;
20 вересня 2005 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.186, ст.395, ст.70, ст.72 КК України до 5 років позбавлення волі. Початок строку 28 листопада 2004 року;
02 квітня 2012 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.286 КК України до 7 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України,

за участю представника потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 .

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 26 березня 2020 року, якою клопотання адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 задоволено частково та змінено відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником доведено відсутність у

ОСОБА_6 намірів чинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування або суду, або перешкоджання досудовому розслідуванню іншим чином.

В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 просять вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу та залишити в силі обраний підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своєї скарги апелянти зазначають, що при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею належним чином не враховано існування ризиків визначених статтею 177 КПК України.

Станом на сьогоднішній день потерпілими повідомлено орган досудового розслідування, що у вчиненні злочину щодо них за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, брали участь окрім підозрюваних осіб і інші особи - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , дії яких були охоплені єдиним умислом з підозрюваними та були направлені на заволодіння грошовими коштами та майном потерпілих шляхом вчинення щодо них погроз та фізичного насилля.

Однак, процесуальний статус вищевказаних осіб не визначений, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , у разі обрання йому іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, матиме можливість спілкування з ними, та чинити інші спроби незаконного впливу на них з метою уникнення покарання.

На цей час потерпілим не повернуто у повній мірі відібране в них підозрюваним майно, так як органом досудового слідства це майно не розшукано, а саме: грошові кошти, які належать ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 ; два мобільні телефони, які належать потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ; один з автомобілів НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Отже, вказана обставина дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , у разі обрання йому іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою матиме можливість знищити вказане майно, яке є доказом вчинення злочину, з метою уникнення покарання.

Крім того, при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, а саме те, що останній вже неодноразово відбував покарання у виді позбавлення полі, у тому числі за аналогічні корисливі злочини, пов`язанні з застосуванням насильства до потерпілих, тобто підозрюваний ОСОБА_6 , незважаючи на відбуті покарання, на шлях виправлення не став, тому слідчим суддею не враховано наявність обґрунтованого ризику щодо можливості переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового слідства та суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 оскаржив в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду ОСОБА_17 від 21 лютого 2020 року щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак Запорізьким апеляційним судом 17 березня 2020 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, та з огляду на наявність ризиків визначених статтею 177 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

З цієї ж причини апелянти вважають, що слідчий суддя не мав обґрунтованих підстав обирати ОСОБА_6 інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, так як злочини, у вчинені яких останній обґрунтовано підозрюється, є тяжкими та пов`язанні з застосуванням насилля щодо потерпілих, а наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, у тому числі підтверджувалася рішенням Запорізького апеляційного суду від 17 березня 2020 року.

Своє право на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали слідчого судді потерпілі обґрунтовують таким.

Згідно з положеннями п.7 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 309 КПК передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. До цього переліку, зокрема, віднесено ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту (п. 4 ч.1 ст.309 КПК).

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 березня 2020 року, відповідно до положень статей 181, 201 КПК, за клопотанням захисника ОСОБА_11 змінено запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Апелянти вказують на те, що виходячи із системного тлумачення положень статті 309 КПК, враховуючи вимоги статті 181 КПК, обґрунтованим є висновок про те, що змістом поняття «застосування запобіжного заходу» законодавець охоплює не тільки його обрання, а й зміну обраного запобіжного заходу на інший. Викладене узгоджується з правовим висновком, який висловлений у постанові Верховного Суду від 28 березня 2019 року (справа №286/1695/18) та у постанові Верховного Суду Касаційного кримінального суду від 19 лютого 2020 року по справі №161/15181/19 року.

Заслухавши доповідь судді; представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 , який вважав, що подана апеляційна скарга підлягає розгляду, та підтримав вказану скаргу, перевіривши надані матеріали, колегія суддів доходить таких висновків.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Так, згідно з вимогами ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, зазначений в ст.309 КПК України, це ухвали слідчого судді про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; продовження відсторонення від посади; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. До таких інших ухвал слідчого судді відноситься і ухвала про зміну запобіжного заходу на більш м`який, постановлена слідчим суддею в порядку ст.201 КПК України.

Положення кримінального процесуального законодавства та постанови Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі №286/1695/18), та від 19 лютого 2020 року у справі № 161/15181/19 року, на які посилаються апелянти та їх представник, можливості оскарження таких ухвал теж не передбачають.
Отже, після надходження матеріалів провадження до суду апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

При цьому, якихось істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б вказували на необхідність невідкладної перевірки вищевказаної ухвали слідчого судді в апеляційному порядку на підставі положень ст.ст.7-9 КПК України, не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що провадження за вищевказаною скаргою підлягає закриттю.

Таке рішення узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі №439/1271/17; в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 180/210/17.

В зазначених судових рішеннях Верховний Суд вказав на те, що якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має право постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Таке ж рішення суд апеляційної інстанції має право прийняти й у разі, якщо під час апеляційного розгляду в судовому засіданні апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді буде встановлено, що ця скарга подана на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

Цей висновок ґрунтується на тому, що ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.7-9, 309, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

закрити провадження за апеляційною скаргою потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 березня 2020 року про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Дата документу Справа № 335/2611/20