Справа № 587/2834/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лебедин Сумської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешканки АДРЕСА_2 , учениці 1 курсу ДПТНЗ Сумське ВПУ «Будівництва та дизайну», раніше не судимої,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Суми, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 , мешканки АДРЕСА_4 , учениці 1 курсу ДПТНЗ Сумське ВПУ «Будівництва та дизайну», раніше не судимої,
про застосування примусових заходів виховного характеру,
Неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скоїли суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України за наступних обставин.
Так, 11 жовтня 2019 року близько 21:00 години ОСОБА_9 разом з раніше знайомою ОСОБА_10 та іншими однолітками, перебуваючи у громадському місці, а саме поблизу колодязя, розташованого на вулиці Шевченка у с. Склярівка Сумського району Сумської області, діючи умисно, з хуліганських мотивів та з метою спричинення смерті двом безпородним кошенятам віком приблизно 5 місяців, що відносяться до хребетних тварин, зневажаючи загальноприйнятими в суспільстві нормами моралі щодо поводження з тваринами, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 16, 17, 18, 23, 24 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», із застосуванням жорстоких методів вчинили знущання над вказаними кошенятами шляхом застосування жорстокого, больового методу умертвіння, тобто такого, який вчиняється особливо болючим способом, а саме, тримаючи вищевказаних кошенят на руках вкинули їх до колодязя, наповненого водою.
В результаті вказаних дій, при потраплянні у неприродні для свого існування умови, при боротьбі за життя у кошенят розвинувся кардіогенний шок внаслідок значного послаблення помпової функції серця, що підтверджується патанатомічними дослідженнями. У результаті порушення нервової діяльності та припинення життєво важливих функцій, зокрема, рефлекторної зупинки дихання від блокади дихального центру з наступною зупинкою серця, настала смерть кошенят. Згідно до висновків ветеринарного спеціаліста (патологоанатома) від 27.10.2019 про причини смерті кошенят, при проведенні патанатомічних розтинів трупів двох кошенят встановлено, що їх смерть настала внаслідок механічної асфіксії або «мокрого» утоплення.
Разом з тим, з метою самовиразитися за рахунок знущання над тваринами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 попросили раніше знайомого ОСОБА_11 зафіксувати даний процес на камеру свого мобільного телефону. У подальшому вказаний відеозапис, на якому зафіксовано процес жорстокого поводження з двома безпородними кошенятами, яке ОСОБА_9 вчинила спільно з ОСОБА_10 , потрапив до мережі Інтернет.
Таким чином, неповнолітні ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 вчинили суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, а саме жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, вчинене умисно та призвело до загибелі тварин, кваліфікуючими ознаками якого є: «вчинене щодо двох тварин», «вчинене групою осіб».
Вина ОСОБА_12 та ОСОБА_10 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показаннями ОСОБА_9 , яка, визнавши свою вину, пояснила, що 11 жовтня 2019 року вона разом з своєю подругою ОСОБА_10 , яка приїхала до неї в гості, перебували у її ( ОСОБА_9 ) дядька, який попросив занести кудись кошенят, які йому були не потрібні. Вона та ОСОБА_10 кожна взяли по кошеняті і, тримаючи вищевказаних кошенят на руках, разом з іншими однолітками пішли по вулиці. Близько 21:00, перебуваючи поблизу колодязя, розташованого на вулиці Шевченка у с. Склярівка Сумського району Сумської області, вони вкинули їх до колодязя. ОСОБА_13 все це зняв на телефон, а в подальшому це відео було викладено в Інтернет.
Показаннями ОСОБА_10 , яка, визнавши свою вину, пояснила, що 11 жовтня 2019 року вона приїхала в гості до своєї подруги ОСОБА_9 в с. Склярівку Сумського району. Перебуваючи у дядьки ОСОБА_9 , останній попросив занести двох непотрібних йому кошенят кудись подалі і вона разом з ОСОБА_9 , взявши по кошеняті, близько 21:00 години, разом з іншими однолітками пішли по вулиці. Перебуваючи поблизу колодязя, розташованого на вулиці Шевченка у с. Склярівка Сумського району Сумської області, тримаючи вищевказаних кошенят на руках, вони вкинули їх до колодязя, що було зафіксовано на мобільний телефон ОСОБА_14 , а в подальшому це відео було викладено в Інтернет.
Згідно з висновками ветеринарного спеціаліста (патологоанатома) від 27.10.2019 про причини смерті кошенят, при проведенні патанатомічних розтинів трупів двох кошенят чорного та рудого кольору встановлено, що їх смерть настала внаслідок механічної асфіксії або «мокрого» утоплення. В результаті суспільно-небезпечних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при потраплянні у неприродні для свого існування умови, при боротьбі за життя у кошенят розвинувся кардіогенний шок внаслідок значного послаблення помпової функції серця, що підтверджується патанатомічними дослідженнями. У результаті порушення нервової діяльності та припинення життєво важливих функцій, зокрема, рефлекторної зупинки дихання від блокади дихального центру з наступною зупинкою серця, настала смерть кошенят.
Вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджується протоколом огляду предметів належними ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мобільними телефонами, які визнані речовими доказами, на одному з яких зафіксовано вчинення суспільно-небезпечного діяння; постановою про визнання речовими доказами трупів 2 кошенят чорного та рудого кольору, що передані за зберігання ОСОБА_15 .
Таким чином, вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння встановлена в повному обсязі, підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає достовірним, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у відповідності з положеннями ст. ст. 85, 86 КПК України, тобто в порядку і у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.
З висновку судово-психіатричної експертизи №492 вбачається, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння та на момент дослідження ОСОБА_10 виявляла та виявляє ознаки соціалізованого розладу поведінки; під час вчинення інкримінованого їй діяння ОСОБА_10 не виявляла ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. За своїм психічним станом ОСОБА_10 могла правильно сприймати обставини, що мають значення для справи та може давати про них відповідні покази.
З висновку судово-психіатричної експертизи №488 вбачається, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння та на момент експертного дослідження ОСОБА_9 виявляла та виявляє ознаки психічного інфантилізму; під час вчинення інкримінованого їй діяння ОСОБА_9 не виявляла ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. За своїм психічним станом ОСОБА_9 могла правильно сприймати обставини, що мають значення для справи та може давати про них відповідні покази.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітньої під нагляд матері неповнолітньої - ОСОБА_6 строком на один рік. Крім того, прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до ОСОБА_9 обмеження у дозвіллі, встановлення особливих вимог до поведінки строком на один рік на підставі п.2 ч. 2 ст. 105 КК України, зобов`язавши ОСОБА_9 без супроводу матері не залишати місце постійного мешкання з 22 години по 7 годину наступного дня строком на один рік та відвідувати навчальний заклад згідно встановленого регламенту.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування до ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітньої під нагляд опікуну неповнолітньої ОСОБА_7 . Крім того, прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до ОСОБА_10 обмеження у дозвіллі, встановлення особливих вимог до поведінки строком на один рік на підставі п.2 ч. 2 ст. 105 КК України, зобов`язавши ОСОБА_10 без супроводу опікуна не залишати місце постійного мешкання з 22 години по 7 годину наступного дня строком на один рік та відвідувати навчальний заклад згідно встановленого регламенту.
Захисники неповнолітніх осіб, щодо яких ставиться питання про застосування примусових заходів виховного характеру, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , законні представники неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представник відділу ювенальної превенції Сумського РВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_8 підтримали клопотання та позицію прокурора, проти чого не заперечували і неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Згідно ч.1 ст.22 КК України кримінальній відповідальності за загальним правилом підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.
За ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Судом встановлено, що на час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не виповнилося 16 років і вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, що виключає їх кримінальну відповідальність за скоєне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Згідно п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього суд може застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Згідно позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» строк нагляду, передбачений ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення малолітнього. Цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше ніж до досягнення особою повноліття).
Суд, ухвалюючи судове рішення у даній справі, керується принципом врахування перш за все інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК України та розділу ХІ Кримінального кодексу України.
Враховуючи обставини справи та той факт, що неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на даний час навчаються, в цілому позитивно характеризуються за місцем навчання та проживання, беручи до уваги умови життя, виховання і поведінку неповнолітніх, їх ставлення до вчиненого, здатність законних представників забезпечити виховний вплив на дітей та постійний контроль за їх поведінкою, суд вважає, що до неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слід застосувати примусові заходи виховного характеру, а саме: обмеження дозвілля, встановлення особливих вимог до поведінки і передачу неповнолітніх під нагляд матері ( стосовно ОСОБА_9 ) та опікуна ( стосовно ОСОБА_10 , мати якої позбавлена батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дочки).
Таким чином, клопотання про застосування до неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру у виді обмеження дозвілля, встановлення особливих вимог до поведінки і передачу неповнолітніх під нагляд законних представників підлягає задоволенню.
На пiдставi викладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, ст. 22, ч.2 ст. 97, ст. 105 КК України, суд
Клопотання про застосування до неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру - задовольнити.
Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лебедин Сумської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , учениці 1 курсу ДПТНЗ Сумське ВПУ «Будівництва та дизайну») примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої строком на 1 рік, зобов`язавши ОСОБА_9 протягом одного року без супроводу матері не залишати місце постійного мешкання з 22 години по 7 годину наступного дня та відвідувати навчальний заклад згідно встановленого регламенту, передавши неповнолітню ОСОБА_9 під нагляд матері - ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 ) строком на 1 рік.
Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Суми, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 , мешканки АДРЕСА_4 , учениці 1 курсу ДПТНЗ Сумське ВПУ «Будівництва та дизайну») примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої строком на 1 рік, зобов`язавши ОСОБА_10 протягом цього строку без супроводу матері не залишати місце постійного мешкання з 22 години по 7 годину наступного дня та відвідувати навчальний заклад згідно встановленого регламенту, передавши неповнолітню ОСОБА_10 під нагляд опікуна - ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_4 ) строком на 1 рік.
Речові докази: мобільний телефон Xiaomi Mi 8 Lite, «IMEI: НОМЕР_1 », належний свідку ОСОБА_11 , переданий до камери схову речових доказів Сумського РВП ГУНП в Сумській області, повернути власнику ОСОБА_11 ; мобільний телефон «Samsung» Galaxy J 7, належний ОСОБА_9 , переданий до камери схову речових доказів Сумського РВП ГУНП в Сумській області, повернути власнику ОСОБА_9 ; мобільний телефон «Samsung» Galaxy J 5, належний ОСОБА_10 , переданий до камери схову речових доказів Сумського РВП ГУНП в Сумській області, повернути власнику ОСОБА_10 ; два трупи кошенят рудого та чорного кольору, передані на зберігання ОСОБА_15 , утилізувати.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1