Дата документу 02.03.2020 Справа № 937/1045/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/1045/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/280/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області),
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області),
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 8 лютого 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, розлученого, не працюючого, маючого неповну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 2 місяці до 8 квітня 2020 року включно, з покладанням на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 6 лютого 2020 року приблизно о 21 годині, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, зайшли через хвіртку на територію вищевказаного домоволодіння, після чого, за допомогою підручних засобів, пошкодили навісний замок на вхідних дверях вказаного будинку, та проникли до приміщення. Реалізуючи свої злочині дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні вищевказаного будинку, ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, спільно з ОСОБА_10 , який перебував у стані наркотичного та алкогольного сп`яніння, намагалися з приміщення будинку таємно викрасти майно, яке належало потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме: дві колонки марки «Genius», в корпусі чорного кольору, вартістю 250 гривень; акустичну систему, марки «Stortex» в корпусі чорного кольору, вартістю 500 гривень; блок керування від електроковдри марки «Nordica», білого кольору, вартістю 250 гривень; переноска білого кольору, довжиною 5 метрів, вартістю 70 гривень; з`єднувальні дроти до побутової техніки та дріт для підключення до Інтернету, білого кольору, які не мають матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_12 ; DVD марки «Reinford», модель «4100», сірого кольору, вартістю 1000 гривень; обігрівач марки Luxell By Ku mtel, сірого кольору, вартістю 1500 гривень; телевізор марки TCL, в корпусі сірого кольору, вартістю 1000 гривень; 5 медалей (медаль захисника вітчизни; медаль «65 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945»; медаль «50 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945»; медаль «за довголітню сумлінну працю. Ветеран праці»; медаль «60 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945») та значок «Переможець соцзмагання 1979», вартість яких на даний момент встановлюється, однак не виконали усіх дій, направлених на викрадення вищевказаного майна, так як їх дії були помічені потерпілим ОСОБА_12 . Своїми діями ОСОБА_7 та ОСОБА_10 могли заподіяти майнову шкоду потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 1070 гривень та потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 3500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
6 лютого 2020 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 5).
6 лютого 2020 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 24-25).
7 лютого 2020 о 19 год. 18 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 32-33).
Задовольняючи клопотання слідчого частково, слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованою, разом з тим, слідчим не доведено ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 є особою, яка в силу ст. 89 КК України раніше не судима, а з урахуванням даних про його особу та задовільної характеристики, застосування у відношенні нього запобіжного заходу вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчий суддя не врахував фактичні обставини справи та дані про особу підозрюваного.
Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, вказаний злочин він вчинив у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння групою осіб, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, що вказує на можливість вчинення ним нових злочинів.
Також слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 був затриманий на місці вчинення злочину, не має фактичного місця проживання.
З урахуванням викладеного вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО на 60 днів.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу без доповнень та просила її задовольнити, разом з тим зазначила, що підозрюваний покладених на нього обов`язків не порушував.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та зазначила, що по даному кримінальному провадженню 28 лютого 2020 року були виконані вимоги ст. 290 КПК України, досудове розслідування закінчено, ризики не підтвердились, підозрюваний з`являється до слідчого, на теперішній час справа знаходиться на розгляді в суді, а тому в підготовчому судовому засіданні буде можливо вирішити питання про те, чи достатньо застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, зазначив, що він явився до суду та не буде переховуватись.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання до шести років позбавлення волі.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.
Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши як обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, так і наявність певних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя врахував відсутність доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання можливим ризикам.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особу підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Враховуючи те, що у клопотанні не доведено неможливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу, рішення слідчого судді у відношенні ОСОБА_7 було виваженим та прийнятим із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема, слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий та має задовільні характеристики.
Доводи прокурора щодо тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, наявності обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним чином не впливають у даному випадку на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , оскільки така міра запобіжного заходу в силу існуючих обставин, що мали місце як під час розгляду клопотання слідчого, так і в суді апеляційної інстанції, не дають законних підстав для її застосування.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що вказаний злочин ОСОБА_7 вчинив у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння групою осіб, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, не спростовують висновки слідчого судді та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Відомостей про те, що підозрюваний, після обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання: переховувався від органу досудового розслідування або суду; намагався знищити або приховати речі чи документи, що можуть бути використані як докази його вини; здійснював незаконний вплив на потерпілих чи свідків; вчинив інше кримінальне правопорушення прокурором не надано.
В судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під особистим зобов`язанням.
Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що на час апеляційного розгляду досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено та обвинувальний акт направлено до суду для розгляду, а тому в подальшому питання щодо запобіжного заходу має вирішуватися судом першої інстанції, в провадженні якого знаходиться зазначене кримінальне провадження, у встановленому законом порядку.
Отже, підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення поданої прокурором апеляційної скарги судова колегія не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 8 лютого 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4