05.06.2020 Справа № 756/6015/20
Унікальний 756/6015/20
Провадження № 1-кс/756/1152/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання начальника відділення СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0002802 від 28.04.2020 року за ознаками ч. 4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002802 від 28.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий у клопотанні вказує, що у березні місяці 2020 року невстановлені особи шляхом обману та зловживання довірою незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001761 від 09.03.2020 за фактом смерті 09.03.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без ознак насильницької смерті.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2020 ОСОБА_5 склав заповіт про передання усього свого майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі квартири АДРЕСА_1 , що був посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 (зареєстровано у реєстрі за № 124, бланк серії НОМЕР_1 ).

Відповідно до висновку експерта від 03.04.2020, смерть ОСОБА_5 настала від гнійного лепто менінгіту внаслідок тотальної правобічної плевропневмонії. На це вказують: скупчення гною під м`якою оболонкою головного мозку, різкий набряк речовини та оболонок головного мозку з явищами вклинення мозку у великий потиличний отвір, та інше.

Допитана у якості свідка ОСОБА_8 , яка являлася сусідкою та подругою померлого, повідомила, що приблизно на початку 2019 року ОСОБА_5 почав здавати в оренду кімнату ОСОБА_6 . ОСОБА_5 родичів не мав, окрім як племінника ОСОБА_9 , який зі слів ОСОБА_5 мав стати його спадкоємцем. У останні дні життя ОСОБА_5 мав високу температуру 38-40 градусів, з ліжка майже не вставав, від госпіталізації нібито відмовлявся. 06.03.2020 ніякого нотаріуса у помешканні ОСОБА_5 свідок не бачила. Про заповіт ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 дізналася зі слів останньої, через декілька днів після смерті спадкодавця.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_10 показав, що був знайомив із ОСОБА_5 , який у березні 2020 року захворів, через що не міг повноцінно усвідомлювати свої дії, при цьому оформивши заповіт на квартирантку Любу, про що свідок дізнався у подальшому.

На заповіті ОСОБА_5 від 06.03.2020 містяться численні помилки та неточності у рукописному тексті, що нібито виконані спадкодавцем.

На думку сторони обвинувачення, вказані обставина у своїй сукупності ставлять під сумнів той факт, що у заповіті ОСОБА_5 дійсно відображено його волевиявлення передати у спадок все майно ОСОБА_6

04.05.2020 слідчим по провадженню вказану квартиру визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий та прокурор просять накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (триста тридцять вісім), у вигляді заборони її відчуження, оскільки його незастосування може призвести до незаконного відчуження квартири або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, а також просив задовольнити клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені матеріали, заяву слідчого, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 28.04.2020 року було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (кримінальне провадження №0002802).

25.05.2020 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника відділення СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, слідчим та прокурором було доведено, що арешт майна необхідний з метою забезпечення його збереження як речового доказу. Зокрема, вказана квартира є предметом вчинення злочину. А отже, при вирішенні питання про арешт майна слідчим доведено та слідчим суддею враховано: наявність правової підстави для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні №0002802; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Також, слідчий та прокурор в клопотанні довели, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони розпорядження майном призведе до його пошкодження, псування, знищення, незаконного відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника відділення СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0002802 від 28.04.2020 року за ознаками ч. 4 ст.190 КК України, задовольнити.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Тимчасово заборонити будь-яким особам відчужувати квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , а також користуватися будь-яким чином.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати іншим заінтересованим особам, які не були присутні при її проголошенні.
Виконання ухвали покласти на начальника відділення СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1