Єдиний унікальний номер справи 185/2923/20
Провадження № 1-кп/185/473/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 від 05 березня 2020 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10 липня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік,

-30 листопада 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 місяць за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2017 року, до відбуття визначено 1 рік 10 місяців позбавлення волі;

-20 лютого 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 рік за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року, до відбуття визначено 3 років позбавлення волі. 21 листопада 2018 року вироком Дніпровського апеляційного суду вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року змінений в частині призначеного покарання, до відбуття визначено три роки позбавлення волі,

03 січня 2020 року звільнений з Софіївської ВК Запорізької області (№ 55) за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:

04 березня 2020 року ОСОБА_3 між буд. АДРЕСА_2 знайшов сліп-пакет з речовиною. Переконавшись у тому, що у сліп-пакеті знаходиться кристалічна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі метадон, обіг якого, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06 травня 2000 року (із змінами та доповненнями) обмежено, і у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись за адресою: м. Павлоград, вул. Новоросійська, між буд. 6 та буд. 4, підняв із землі та поклав до кишені куртки сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі небезпечний наркотичний засіб метадон, тим самим незаконно знайшов (придбав) та в порушення визначеної в ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 року заборони на зберігання наркотичних засобів, зберігав наркотичний засіб при собі без мети збуту.

В подальшому, 04 березня 2020 року, приблизно о 15.00 годині, співробітниками Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в ході проведення поверхневої перевірки ОСОБА_3 , проведеної в порядок ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», перебуваючи у м. Павлограді по вул. Новоросійській, між буд. 6 та буд. 4, добровільно видав працівникам поліції знайдений ним сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,1643 г., яка містить наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено масою 0,0308 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

30 квітня 2020 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.

Захисник адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в тому числі, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 від 30 квітня 2020 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Міра запобіжного заходу за кримінальним провадженням обвинуваченому не була обрана.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судова експертиза, на проведення якої було витрачено 1256 грн. 08 коп. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винен у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 19/104-8/1239 від 20 березня 2020 року в сумі 1256 грн. 08 коп.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 квітня 2020 року укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Речові докази:

-сліп-пакет з речовиною кристалічного походження, білого кольору, масою

0,1437 г., яка відноситься до наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, передану на зберігання до камери схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 000786 від 25 березня 2020 року) знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1