У Х В А Л А
Іменем України
05.01.2020 року м. Львів

слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

встановив:

Слідчий СВ Франківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно.
Клопотання мотивує тим, що СВ Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідуванням в кримінальному провадженні №0000094 від 03.12.2019 року, внесеного до СРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України за фактом вчинення невстановленими особами заволодіння майном ОСОБА_4 шляхом обману чи зловживанням довірою.
Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомості №101. Власність ОСОБА_4 на вказане нерухоме виникла на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серії та номер 731 та 733 від 12.06.2019, виданого державним нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори ОСОБА_5 .
Разом з тим, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, 14.06.2019 року реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 змінено за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі продажу від 14.06.2019 року №1612.
Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі - продажу квартири, серії та номер: 1612, виданий 14.06.2019, видавник: ОСОБА_7 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.
Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що жодних довіреностей на розпорядження його майном, одержання спадщини, він не підписував та не видавав. З цією метою до нотаріуса, в тому числі на АДРЕСА_2 не ходив, особу на прізвище ОСОБА_8 не знає. Наміру продавати квартиру АДРЕСА_1 не мав, оскільки іншого житла для проживання не має. Особу на ім`я ОСОБА_6 не знає.

Внаслідок протиправних дій невстановленої особи, було незаконно виведено із приватної власності ОСОБА_4 , квартиру АДРЕСА_1 , а тому з метою збереження речового доказу, уникнення подальшого незаконного відчуження даної квартири, з метою відновлення порушених прав слідчий просить накласти арешт на вказану квартиру для заборони розпоряджатися будь-яким чином цією квартирою, використання квартири, особам, які не мають законних підстав для проживання у такій квартирі та вчиняти нотаріальні дії.
Прокурор у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить клопотання розглядати у його відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що розгляд даного клопотання проводити без участі слідчого та прокурора, оскільки їх неявка у відповідності до вимог ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши доводи прокурора та слідчого щодо задоволення клопотання, вважаю, що у задоволенні такого слід відмовити.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається із протоколу допиту потерпілого від 09.12.2019 року ОСОБА_4 , останній повідомив, що не знає де знаходиться його паспорт та документи на квартиру, оскільки такі знаходились у його цивільної дружини Стасів Ірини, хто міг заволодіти ними після її смерті йому невідомо.
Разом з тим, в графі 11 «Відомості про паспорт або інший документ, що засвідчує особу» протоколу допиту потерпілого від 09.12.2019 року ОСОБА_4 , не зазначено жодного документу на підставі якого прокурором було встановлено особу, яка була допитана, як потерпілий ОСОБА_4
У відповідності до ч.2 ст.190 КК України, передбачено обов`язкову наявність потерпілого, однак, переконатись чи дійсно допитана особа є громадянином ОСОБА_4 та чи дійсно саме ОСОБА_4 надав зазначені в протоколі допиту потерпілого від 09.12.2019 покази є не можливо.
З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого.
З наведених міркувань та керуючись ст. ст.117, 170-173, 309, 395 КПК України,-

ухвалив:

у задоволенні клопотання слідчого СВ Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту в межах кримінального провадження ЄРДР №0000094 від 03.12.2019 року відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя Франківського

районного суду м. Львова ОСОБА_1