16.12.2019 Справа № 642/7985/19
Провадження № 1кс/642/4280/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , захисника ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ізраїля, громадянина Ізраїля, місце проживання: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, які не залежали від волі особи,-

ВСТАНОВИВ:

Cлідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України у зв`язку з тим, що злочин вчинений із застосуванням насильства.

Як вбачається з наданих органом досудового розслідування матеріалів, у провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002841 від 22.11.2019 за підозрою ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, які не залежали від волі особи, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Із матеріалів клопотання вбачається, що злочин вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв умисний особливо тяжкий злочин за наступних обставин:

Так, 21.11.2019 у вечірню годину ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїми знайомими проводив час у розважальному закладі Moulin Rouge Cabaret, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Слов`янська, 10, коли між ним та його знайомими, з одного боку, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншого боку, в приміщенні розважального закладу сталась сварка на побутовому грунті, внаслідок чого у ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникли особисті неприязні відносини і умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_9 , який, уникаючи конфлікту, залишив приміщення розважального закладу.

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той же день приблизно о 23 годині 00 хвилин, бажаючи подальшого розвитку конфлікту зі ОСОБА_9 , відчуваючи відносно нього особисті неприязні відносини та заготовивши заздалегідь знаряддя злочину ніж, почав переслідувати потерпілого та біля будівлі № 10 по вул. Слов`янській в м. Харкові, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, з умислом, направленим на заподіяння смерті ОСОБА_9 , передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, що знаходяться у причинному зв`язку з діянням, а також свідомо допускаючи їх настання, заподіяв йому не менше п`яти ударів ножем у різні життєво важливі частини тіла потерпілого, чим наніс тяжкі тілесні ушкодження (численні колото-різані поранення грудної клітини, проникаюче колото-різане поранення правої половини грудної клітини, правосторонній гемоторакс, колото-різане поранення правої поперекової ділянки).

Після цього ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , побоюючись викриття та через спротив і протидію очевидців його злочинних дій, на автомобілі залишив місце вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконав усі намічені ним дії, направлені на заподіяння смерті потерпілому, однак йому не вдалось довести свій злочинний умисел, направлений на противоправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , до кінця з причин, що не залежали від його волі, адже смерть потерпілого не сталась завдяки вчасно наданій медичній допомозі.

22.11.2019 відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002841.

11.12.2019 відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 було обрано тимчасовий запобіжний захід затримання в порядку ст. 208 КПК України (фактичні дата/час затримання 11.12.2019/19 година 40 хвилин).

11.12.2019 було повідомлено про підозру ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, які не залежали від волі особи.

У вчиненні даного кримінального правопорушення-злочину підозрюється ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Ізраїля, громадянин Ізраїля, місце проживання: АДРЕСА_1 .
Вина ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 22.11.2019, в якому зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_2 , та вилучено речові докази два змиви речовини бурого кольору; у протоколі огляду місця події від 22.11.2019, в ході якого виявлено та вилучено речові докази одяг потерпілого: кофта темно-синього кольору з нашаруваннями речовини бурого кольору, кофта з капюшоном темно-синього кольору з логотипом Nike з нашаруваннями речовини бурого кольору, спортивні штани темно-синього кольору з логотипом Nike з нашаруваннями речовини бурого кольору, пара спортивних черевиків темно-синього кольору з логотипом Reebok розміру 45 з підошвою помаранчевого кольору, пара шкарпеток чорного кольору, футболка сірого та чорного кольорів з нашаруваннями речовини бурого кольору; показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , наданими при допитах вказаних осіб, а також при пред`явленні їм ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для впізнання за фото.

У діях ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення-злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При цьому, слід зауважити, що у розумінні положень наведених у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В контексті ст. 5 Конвенції про захист. прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання. Вважали його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Підозрюваний, його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існуєхоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

Як зазначила сторона обвинувачення, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

-враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв умисний особливо тяжкий злочин, не працює, не відвідує місце навчання, метою чого було прибуття на територію України, не проживає за місцем мешкання, вказаному ним при заповненні заяви-анкети № 112602800 від 20.11.2019 у зв`язку з оформленням посвідки на тимчасове проживання, не має постійного місця мешкання та реєстрації на території України, є громадянином іншої держави, переховується від органу досудового розслідування, тобто не має міцних соціальних зв`язків на території України, є ґрунтовні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію України, з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду;

-враховуючи, що основою доказової бази по даному виду злочинів, є саме речові докази, які можуть бути вилученими лише проведенні неочікуваних слідчих дій, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, та з метою спотворення події кримінального правопорушення-злочину, зважаючи на фактичні дані, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишив місце вчинення злочину, підозрюваний може вчинити дії, направлені на знищення речей, документів, що знаходяться у його безпосередньому володінні, та які могли зберегти на собі сліди вчиненого злочину, тобто існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроба знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та навіть фізичного впливу на потерпілого та свідків (зважаючи на те, що він обґрунтовано підозрюється у закінченому замаху на вбивство потерпілого), які викривають його у вчиненні злочину, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також без обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існують ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

За наведених обставин, у разі перебування підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, негативно впливати на встановлення всіх обставин злочину шляхом тиску на потерпілого та свідків, спробувати знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення-злочину і, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що:

-підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв умисний особливо тяжкий злочин, не працює, не відвідує місце навчання, метою чого було прибуття на територію України, не проживає за місцем мешкання, вказаному ним при заповненні заяви-анкети № 112602800 від 20.11.2019 у зв`язку з оформленням посвідки на тимчасове проживання, не має постійного місця мешкання та реєстрації на території України, є громадянином іншої держави, тобто не має міцних соціальних зв`язків на території України, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію України, з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду;

-враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, та з метою спотворення події кримінального правопорушення-злочину, зважаючи на фактичні дані, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишив місце вчинення злочину, підозрюваний може вчинити дії, направлені на знищення речей, документів, що знаходяться у його безпосередньому володінні, та які могли зберегти на собі сліди вчиненого злочину, тобто існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроба знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та навіть фізичного впливу на потерпілого та свідків (зважаючи на те, що він обґрунтовано підозрюється у закінченому замаху на вбивство потерпілого), які викривають його у вчиненні злочину, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існують ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень,

приходить до висновку, що підозрюваний виявляє підвищену соціальну небезпеку, і вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вважаю, що у клопотанні, доданих документах, в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 6 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому підозрюваному ОСОБА_13 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування..

Крім цього, вважаю, що в даному конкретному випадку слід скористатися ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави, Хадж яхія Мохамад підозрюється в скоєнні злочину із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України у зв`язку з тим, що злочин вчинений із застосуванням насильства, в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, до 09.02.2020 року.
Строк тримання під вартою рахувати з 19 години 40 хвилин 11 грудня 2019 року.
Строк дії ухвали до 09 лютого 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1