Справа № 520/2003/18
Провадження № 1-кп/947/430/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

перекладачів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408 від 07.02.2018 року, відносно ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, Республіка Молдова, росіянина, громадянина Республіки Молдова, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, військовозобов`язаного, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-09.09.2011 Київським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений 24.04.2014 по відбуттю строку покарання;

-11.10.2017 Овідіопольським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

-09.01.2018 Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого 02.02.2018 по відбуттю строку покарання;

в силу ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.10.2017, всього до відбуття визначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі, в силу ч. 5 ст. 72 КК України залік попереднього ув`язнення,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_17 вчинив кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_17 повторно 07.02.2018 року, приблизно о 13:15 годин, перебуваючи в магазині «Tom Tailor», який розміщений у ТЦ «Сіті Центр», за адресою: м. Одеса, пр-кт. Небесної Сотні, 2, побачив куртку синього кольору марки «Tom Tailor» після чого у нього виник злочинний намір на таємне викрадення вказаної куртки.

Надалі, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_17 , діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів, взявши куртку марки «Tom Tailor», вартістю 3859 гривень, яка належить ФОП ОСОБА_18 , з продажної стійки та зайшовши до примірочної магазину, сховав зазначену куртку під свою, після чого вийшовши з примірочної направився до виходу магазину, де його побачила керуюча магазином ОСОБА_10 , та продавець магазину ОСОБА_19 , почали кричати та запропонували йому зупинитися.

Але ОСОБА_17 на зауваження свідків не відреагував та утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим відкрито викрав зазначене майно та отримав можливість розпорядитись ним, чим завдав ФОП ОСОБА_18 матеріальних збитків на суму 3859 грн.

В той же день, близько 14:00 години, на виході з ТЦ «Сіті Центр» ОСОБА_17 , з викраденим майном був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_17 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, не визнав повністю та пояснив, що він 07 лютого 2018 року в обідній час зайшов до торгівельного центру «Сіті цент» зайшов до одного з магазинів вибрав де кілька курток, пішов до роздягальніодну куртку засунув під сорочку, іншу повісив на вішалку та повернув, після чого вийшов з магазину. Виходячи з магазину ні чого не пищало, на куртці був датчик. Після магазину направився до туалету, потім виходячи з туалету побачив жінку з магазину, яка спитала, нічого він не хоче повернути, віддав їй куртку, після чого його затримали. Не чув, щоб хтось з магазину йому кричав зупинитися або повернути куртку. Обвинувачений визнає, що вкрав куртку з магазину, але не визнає, що куртку викрадав відкрито, він нікого не грабував.

В ході проведення судового слідства безпосередньо суд допитав наступних свідків та представника потерпілого.

-показами представника потерпілого ОСОБА_10 у судовому засіданні, яка пояснила, що події відбувались на початку 2018 року в ТЦ «Сіті-Центр» в магазині «Tom Tailor», в той день було в магазині спокійно, вона прийшла з наради, в той час в залі були ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , остання обслуговувала обвинуваченого ОСОБА_17 , який сказав, що шукає куртку, декілька курток йому занесли в примірочну. З примірочної обвинувачений ОСОБА_17 вийшов в одній із курток та пішов до входу, який був закритий. ОСОБА_21 помітила крадіжку та крикнула щоб обвинувачений зупинився, проте він не відреагував на це, між ними було приблизно 70 метрів. Коли ОСОБА_19 повідомила про цю подію, то вона зателефонувала охоронцям та в поліцію, після чого пішла за обвинуваченим ОСОБА_17 та запропонувала йому віддати куртку, що він і зробив, на куртці залишилась кліпса, система безпеки в магазині в момент крадіжки не спрацювала. Матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_17 вона не має.
-показами свідка ОСОБА_22 який пояснив, що працює оперуповноваженим Київського ВП, 07.02.2018 року, в день, він та ОСОБА_23 перебували на об`єкті оперативного обслуговування по пр-кту М. Жукова, 2а, там було велике скупчення людей, на місці також були присутні охоронці та обвинувачений ОСОБА_17 , всі розмовляли на підвищених тонах, підійшовши та представившись охоронці розповіли їм, що обвинувачений ОСОБА_17 вчинив злочин також додали, що до них підійшла жінка та вказала на обвинуваченого, який намагався втекти з курткою, обвинувачений ОСОБА_17 ходив по магазину приблизно 3 хвилини, був одягнений в куртці з міховим комірцем, після чого викрав звідти куртку. Зайшовши в магазин, адміністратор розповіла всі обставини, які їй були відомі та співробітники магазину надали їм відео з камер спостереження, під час того як обвинувачений ОСОБА_17 намагався винести куртку з магазину, співробітники почали галасувати, проте він на це не відреагував. Після затримання викрадена куртка скоріш за все була біля обвинуваченого ОСОБА_17 також у нього знайшли бирку та магніт для роз магнічення
-показами свідка ОСОБА_23 , який пояснив, що працює оперуповноваженим Київського ВП, 07.02.2018 року у денний час доби він та ОСОБА_22 перебували на об`єкті оперативного обслуговування по проспекту М. Жукова, 2а, там було велике скупчення людей, на місці було приблизно 5 осіб, в тому числі охоронці та обвинувачений ОСОБА_17 , біля нього були бірки від куртки та магніт для розмагнічення, підійшовши та представившись охоронці розповіли їм, що обвинувачений ОСОБА_17 викрав в магазині «Tom Tailor» куртку, одягнений він був у кофту та дублянку з білим комірцем, за обвинуваченим бігла жінка, він кинув викрадену куртку недалеко від місця затримання. При затриманні обвинувачений вів себе неадекватно, у нього на обличчі була кров та подряпина, а знаходився обвинувачений ОСОБА_17 біля бокового входу, в 20-ти метрах від «Сіті-Центру», а від магазину приблизно в 100-150 метрах, куртка була в «Сіті-Центрі». Відео він переглядав з камер «Сіті-Центру», на ньому було видно як обвинувачений ОСОБА_17 намагався вибігти з магазину, безпосередньо відео з магазину не бачив. Магніти, які було вилучено в обвинуваченого ОСОБА_17 виготовляються самостійно.
-показами свідка ОСОБА_19 , яка пояснила, що в день подій, у другій половині дня, вона була на роботі у ТЦ «Сіті-Центр», в магазині «Tom Tailor», обвинувачений ОСОБА_17 зайшов в магазин та почав міряти одяг, коли він зайшов в примірочну то був в дублянці. Після цього обвинувачений намагався покинути магазин, вона побачила, що на спині у нього була деформована дублянка, тоді вона зрозуміла, що обвинувачений ОСОБА_17 викрав куртку, крикнула щоб він зупинився та повідомила про це охоронців. Обвинувачений швидким кроком вийшов з магазину та намагався вийти через вихід торгового центру, який на той момент був закритий у зв`язку з ремонтом, коли він повертався, вона та ОСОБА_10 пішли за ним, ОСОБА_10 підійшла та запропонувала повернути куртку, він її віддав, що потім відбувалось на вході вона не пам`ятає. Самостійно за обвинуваченим вона не йшла, сказала про крадіжку директору і побігла шукати охорону. На одязі в магазині є кліпси, чи була така кліпса на куртці після повернення вона не пам`ятає, присутня на огляді обвинуваченого поліцейськими не була.
-показами свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що події відбувались у лютому в 2018 році, у момент крадіжки вона перебувала в кімнаті-складі робила переоблік товару, події не бачила, тільки чула як ОСОБА_19 крикнула «стій», після чого вона вийшла, в магазині була ОСОБА_19 , за обвинуваченим ОСОБА_17 пішли ОСОБА_10 та ОСОБА_19 , а вона залишилась в магазині, скільки часу їх не було в магазині вона не пам`ятає, звуку про крадіжку не чула. Куртку повернула ОСОБА_10 , чи були на куртці кліпси вона також не пам`ятає.
-Також, у судовому засіданні були оголошені письмові матеріали кримінального провадження, та відео з камер відеоспостережень:
-Обставини скоєння кримінального правопорушення крім показів свідків також підтверджуються:

-витягом з ЄРДР № 0000408 від 07.02.2018 року;
-- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.02.2018 року від ОСОБА_10 ;

-протоколом огляду предмету від 09.02.2018 року згідно якого було оглянуто CD-R диск зеленого кольору, на лицьовій стороні диску є цифрові та літерні позначення у вигляді «KAKTUZ CD-R; 700 mb, 80 min; 52 X»;

-- постановою про доручення речових доказів від 09.02.2018 року згідно якої CD-R диск зеленого кольору визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000408, внесеного до ЄРДР 07.02.2018 року;

-- протоколом перегляду відеозапису від 09.08.2017 року згідно якого за участю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та понятих було оглянуто CD-R диск білого кольору на якому міститься 6 відеозаписів, з камери відео спостереження, яка розміщена в приміщенні ТЦ «Сіті Центр», що розташований за адресою: м. Одеса, пр-кт. Небесної Сотні, 2, на якому зафіксовані події, які мали місце 07.02.2018 близько 13:00 години;

-протоколом огляду місця події від 07.02.2018 року з фотознімками, згідно якого було оглянуто ділянку місцевості за адресою: м. Одеса, вул. М. Жукова, 2;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2018 року згідно якого свідок ОСОБА_19 заявила, що впізнає особу на фотознімку №1 як особу, яка 07.02.2018 року приблизно о 13:00 годині перебувала у магазині «Tom Tailor», який розміщений у ТЦ «Сіті Центр», за адресою: м. Одеса, пр-кт. Небесної Сотні, 2, відкрито викрала куртку марки «Tom Tailor», на зауваження не відреагувала і утримуючи при собі викрадене майно, покинула магазин.
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2018 року згідно якого потерпіла ОСОБА_10 заявила, що впізнає особу на фотознімку №2 як особу, яка 07.02.2018 року приблизно о 13:00 годині перебувала у магазині «Tom Tailor», який розміщений у ТЦ «Сіті Центр», за адресою: м. Одеса, пр-кт. Небесної Сотні, 2, відкрито викрала куртку марки «Tom Tailor», на зауваження не відреагувала і утримуючи при собі викрадене майно, покинула магазин.
- розпискою потерпілої ОСОБА_10 про отримання на відповідальне зберігання куртки марки «Tom Tailor»;
- розпискою потерпілої ОСОБА_10 про отримання на відповідальне зберігання дві магнітні кліпси;

- протоколом огляду предмету від 09.02.2018 року з фотознімками, згідно якого було оглянуто куртку марки «Tom Tailor» синього кольору, дві магнітні кліпси. Крім того, проведено огляд майна, яке зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України виявлено та вилучено майно протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме: бірку синього кольору з написом «Tom Tailor» з одного боку та маркуванням аналогічного характеру з іншої сторони; провідну гарнітуру чорного кольору та спаяний магніт;
- постановою про долучення речових доказів від 07.02.2018 року згідно якої куртку марки «Tom Tailor» синього кольору, дві магнітні кліпси чорного кольорувизнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000408, внесеного до ЄРДР 07.02.2018 року;

- протоколом затримання особи в порядку ст. 191 КПК України від 07.02.2018 року згідно якого в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенант поліції 07.02.2018 о 17:00 годині, в кабінеті №523 Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області затримав особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України.

В судовому засіданні за допомогою персонального комп`ютера було проведено перегляд відео запису з камери відеоспостереження розташованої в магазині, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_17 з викраденою курткою, не зважаючи на вимоги продавця зупиниться, покинув примищення магазину з викраденою курткою.

Так, в судових дебатах захисник ОСОБА_8 вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_17 відсутній інкримінований склад злочину за ч.2 ст. 186 КК України та просив перекваліфікувати дії ОСОБА_17 за ч.2 ст. 185 КК України, тому як обвинувачений не здійснював відкритого заволодіння майном магазину «Tom Tailor» а саме курткою, здійснив це таємно, що підтверджується показами свідка ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні після перехресного допиту підтвердила покази, щодо відкритого викрадення куртки. Дані обставини порушують вимоги ст. 352 КПК України. Крім того інші свідки під час допиту в судовому засіданні показували, що не були безпосередньо очевидцями події.У зв`язку з чим, захисник просив покази свідка ОСОБА_19 визнати недопустимими.

Згідно п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» Крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 185 КК України крадіжкою є таємне викрадення чужого майна. При цьому основною умовою є те, що, здійснюючи викрадення, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 186 КК України грабежем є відкрите викрадення чужого майна, а саме викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка, у свою чергу, усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. При цьому, розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати, як грабіж.

Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

З показів представника потерпілого ОСОБА_10 судом встановлено, що коли свідок ОСОБА_21 помітила факт викрадення обвинуваченим ОСОБА_17 куртки з магазину, та крикнула щоб обвинувачений зупинився, але він не відреагував та будучі поміченим свідком ОСОБА_21 продовжив рухатися, вийшов з магазину. Свідок ОСОБА_21 повідомила про події охоронцям та викликала поліцію.

Також, з показів самого обвинуваченого ОСОБА_17 вбачається, що він з викраденою курткою вийшов з магазину, та зайшов у приміщення туалету який знаходиться на территорії торгівельного центру, що підтверджує те, що обвинувачений мав можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, твердження обвинуваченого ОСОБА_17 та захисника ОСОБА_8 , щодо вчинення обвинуваченим таємного викрадення чужого майна, крадіжки, спростовується відео записом з камери відеоспостереження розташованої в магазині, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_17 з викраденою курткою, не зважаючи на вимоги продавця зупиниться, покинув примищення магазину з викраденою курткою.

При оцінці доказів, суд вважає не достовірними і не приймає до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_17 про те, що він не вчиняв вікритого викрадення чужого майна (грабіжу), а лише знаходячись в магазині таємно поклав куртку під свій одяг та вийшов з магазину, від продавців магазину не отримував зауважень, щоб він зупинився. Потім коли він вийшов з туалету його зупинила жінка та попросила повернути куртку, і він одразу повернув куртку, тобто грабежу не було.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_17 , які суперечать дослідженим в судовому засіданні зазначеним вище доказам, суд вважає надуманими, з метою уникнути кримінального покарання за скоєні правопорушення.

Суд, враховуючи покази обвинуваченого ОСОБА_17 данні ним у судовому засіданні, вважає, що обвинувачений ОСОБА_17 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, а саме у вчиненні таємного викрадення чужого майна, крадіжки - та після дослідження доказів, вина обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, грабіжу, підтверджується встановленими та перевіреними під час судового розгляду доказами, а саме: показами свідків, зазначеними у вироку письмовими доказами та дослідженими в судовому засіданні відеозаписами. Оцінюючи зазначені вище докази у кримінальному провадженні, суд вважає їх належними і допустимими.

Аналізуючи промову захисника ОСОБА_8 в сукупності з матеріалами кримінального провадження та обставинами, які з`ясовані під час судових засідань з якими погодились всі учасники судового провадження та не оспорювались, суд приходить до висновку, що підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_17 на крадіжку, не встановлено. Так свідок ОСОБА_19 під час допиту в судовому засіданні повністю відтворила події від 07.02.2018 року, крім того свідок ОСОБА_20 дійсно не бачила саме подій, але знаходячись в підсобному приміщені чула крик ОСОБА_19 до ОСОБА_17 про зупинку.

У відповідності до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Під час допиту свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_24 задавав питання щодо таємного викрадення, тому суд вважає, що заява захисника ОСОБА_8 про визнання показів свідка недопустимими є безпідставною та не відповідає дійсності.

Прокурор в судовому засіданні відмовився від допиту свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 по кримінальному провадження інші учасники кримінального провадження погодились з прокурором та не наполягали на їх виклику.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість протягом практично необмеженого періоду часу створював необхідні умови для виконання прокурором і захистом їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Судом в умовах повної змагальності процесу досліджені в повному обсязі всі докази, надані як обвинуваченням, так і захистом, проте достатніх допустимих доказів не винуватості обвинуваченого ОСОБА_17 в скоєнні інкримінованого йому злочину в ході судового розгляду не встановлено і можливість збирання доказів вичерпані, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них доповнень та інших доказів.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Згідно з ст. 12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_17 є тяжким злочином.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 50 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_17 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_17 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_17 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, суд, при обранні міри покарання обвинуваченому бере до уваги обставини вчинення злочину, характер і ступень суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого ОСОБА_17 , беручи до уваги обставини щодо судимостей обвинуваченого свідчить про сформованість стійкої направленості особистості ОСОБА_17 на вчинення корисливих злочинів корисливого характеру і про підвищений ступінь його суспільності небезпечності, обставини вчиненого злочину, характер і ступень суспільної небезпеки скоєного, поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, яка свідчить про відсутність будь якого каяття за вчинене, те, що він не усвідомлює суспільну небезпеку свого діяння, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі, яке необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_17 ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки будь-яких обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину не встановлено, а призначення умовного покарання не буде сприяти його виправленню та перевихованню.
Відповідно до постанови колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 квітня 2018 року № 757/15167/15-к зробила висновок, що загальні засади призначення покарання (ст.. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначати покарання або звільняти від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування ст.. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначені покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого лише в умовах ізоляції.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_17 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з часу фактичного затримання з 07.02.2018 року.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_17 під вартою з 07.02.2018 р. по день набрання вироку законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України),
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_17 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Речові докази куртку марки «Tom Tailor» вважати повернутою потерпілій ОСОБА_27 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1