20.03.2020
Справа № 642/6271/19
Провадження № 1-кс/642/577/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0002474 від 22.09.2018 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна. В даному клопотанні слідчий просить накласти арешт на Power Bank Xiaomi, золотистого кольору, ємкістю 10 000 Mah.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002048 від 22.08.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за фактом того, що 22.08.2019 року приблизно о 00:40 годині, невстановлена особа, проникла до приміщення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , звідки здійснила крадіжку грошових коштів ті іншого майна (в тому числі і портативних зарядних пристроїв), що належали гр. ОСОБА_4 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення 16.03.2020 в період часу з 11:54 години по 11:59 годину проведено огляд, в ході якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено портативний зарядний пристрій Power Bank Xiaomi, золотистого кольору, ємкістю 10 000 Mah.
Вищезазначений Power Bank Xiaomi, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України.
Постановою слідчого від 16.03.2020р. вилучений ОСОБА_6 визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, що може перешкодити встановленню істини по справі.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що накласти арешт на вилучене майно під час огляду необхідно, оскільки не застосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановленню істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене, пошкоджене чи знищене, що відповідає критеріям зазначеним у ч.ч.2, 3, 4 ст.167 КПК України, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно. Також, обставини та факти, що встановлюється під час кримінального провадження, потребують проведення низки експертиз та інших слідчих дій.

Слідчий до суду не з`явився, надав письмову заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання повністю підтримує, та просить його задовольнити. Суд, дослідивши надані матеріали вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення».

З доводів клопотання вбачається, що вказане майно, є предметом кримінального правопорушення а також речовим доказом, та могло зберегти на собі сліди, тобто відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч.2 ст.167 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Нормою частини 3 передбачено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності громадянина та гарантуватиме охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на портативний зарядний пристрій Power Bank Xiaomi, золотистого кольору, ємкістю 10 000 Mah, який було вилучено 16.03.2020р. в ході проведення огляду у ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1