Справа № 138/865/20
Провадження №:1-кс/138/254/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000018 від 02.03.2020, -

ВСТАНОВИВ:
13.07.2020 прокурор ОСОБА_3 звернувся до міськрайонного суду з вказаним клопотанням, з наступних підстав:

досудовим розслідуванням установлено, що службові особи Могилів-Подільської міської ради, Могилів-Подільського міського комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» (далі МКП «Комбінат комунальних підприємств»), Могилів-Подільського міського комунального підприємства «Житловокомунгосп» (далі МКП «Житловокомунгосп») зловживаючи своїм службовим становищем з метою отримання неправомірної вигоди для фізичної особи підприємця, всупереч інтересам служби завдали істотної шкоди інтересам окремої юридичної особи.

По даному факту відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 02.03.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Згідно рапорту оперативно-уповноваженого СКП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 02.03.2020 встановлено, що службові особи Могилів-Подільської міської ради, МКП «Комбінат комунальних підприємств», МКП «Житловокомунгосп» лобіюючи інтереси фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , рекомендують суб`єктам господарської діяльності різних форм власності, які здійснюються свою діяльність на території м. Могилева-Подільського, укладати договори на вивіз твердих побутових відходів (далі ТПВ) з ФОП ОСОБА_5 , безпідставно надають ФОП ОСОБА_5 в користування належну їм спецтехніку для збирання ТПВ, при цьому використовують спецтехніку без проведеного технічного огляду їх стану, а також використовують автомобілі з підробленими ідентифікаційними номерами, а ФОП ОСОБА_5 незаконно використовує печатки і штампи МКП «Комбінат комунальних підприємств».

Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру № 0543 (на правах відділу, м. Могилів-Подільський) РСЦ МВС у Вінницькій області від 18.03.2020, згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів 28.09.2017 здійснено перереєстрацію при втраті свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «МАN 18.224» (н.з. НОМЕР_1 ) та 05.10.2017 перереєстрація при переобладнанні без заміни номерних агрегатів транспортного засобу «МАN 18.224» (н.з. НОМЕР_1 ).

Так, відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки «МАN 18.224» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 являється ОСОБА_5 . Дата першої реєстрації даного транспортного засобу - 09.09.2009.

Згідно відповіді Подільської митниці Держмитслужби №712-08-1/20/87/3033 від 09.04.2020 встановлено, що транспортний засіб з номером шасі НОМЕР_3 ввезений на територію України 15.08.2017 (тимчасово, строком до 1 року). Також, зазначено, що даний транспортний засіб перебуває на території України з порушенням митного законодавства.

Аналогічну інформацію надано у відповіді Галицької митниці Держмитслужби № 7.4-1/20-03/8.7/11797 від 27.04.2020. Крім іншого зазначено, що інформація щодо митного оформлення транспортного засобу, номер кузова НОМЕР_3 , для випуску у вільний обіг відсутня.

На підставі ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23.07.2020 проведено огляд вказаного транспортного засобу, за результатами якого встановлено, що за візуальними ознаками, номер шасі на рамі ТЗ являється первинним, та будь-яким змінам не піддавався. Транспортний засіб не вилучався.

Вказаний транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Даний транспортний засіб може бути незаконно проданий законному набувачу, оскільки він уже перебуває у продажу про що свідчать дані із веб-сайту «Авторіа», (https://auto.ria.com/auto_man_18_225_27272333.html).

В ході досудового розслідування встановлено, що зазначений вище транспортний засіб знаходиться на території за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаних вище обставин прокурор вважає, що транспортний засіб підлягає арешту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою його збереження, та проведення інших слідчих (розшукових) дій із його залученням, а відчуження його власником може призвести до його знищення, що приведе до настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вищевказані обставини, прокурор просить не викликати в суд для розгляду даного клопотання власника автомобіля.

На підставі викладеного, прокурор просить накласти арешт на транспортний засіб марки «МАN 18.224» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, без позбавлення права користування.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву, де просив розгляд проводити у його відсутність, клопотання задовольнити в повному обсязі. Просив розгляд клопотання здійснювати у відсутність власника майна, враховуючи ризики вказані у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст.172 КПК України.

Дослідивши клопотання з додатками, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:

так, клопотання відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, та ч. 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Як встановлено під час розгляду клопотання, транспортний засіб марки «МАN 18.224», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім того, даний транспортний засіб може бути відчужений власником, оскільки він уже перебуває у продажу, про що свідчать дані із веб-сайту «Авторіа», (https://auto.ria.com/auto_man_18_224_27281578.html).

А тому, з`ясувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевіривши співрозмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження, вважаю, що клопотання слід задовольнити та накласти арешт на транспортний засіб шляхом позбавлення права на відчуження, без позбавлення права користування.

Керуючись ст.131, 132, 170-173,175, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «МАN 18.224», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, без позбавлення права користування.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_6