Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-в/711/87/20
Справа № 711/894/20
УХВАЛА

19 лютого 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , представника ЧВК-62 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, суд

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, мотивувавши своє клопотання тим, що під час відбування покарання у виді позбавлення волі отримав професію під час навчання, визнав провину і брав участь програмі диференційованого виховного впливу, працевлаштований і до нього застосовані заохочення.

Представник ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» та прокурор вважали, що клопотання не підлягає задоволенню, з тих підстав, що засуджений не довів свого виправлення, його поведінка під час відбування покарання нестабільна.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі строком 6 років на підставі вироків Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.11.2017 р. та Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.02.2018 р. Кінець строку покарання 23.01.2022 року.

Згідно з вироками ОСОБА_5 вчинив умисні, у тому числі тяжкі, злочини, передбачені ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України, і у період звільнення від відбування покарання за умисний злочин, що свідчить про стійку схільність засудженого до вчинення правопорушень.

На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Вироком суду для виправлення засудженого ОСОБА_5 визначено термін 6 років.

Виправлення засудженого підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування всього строку покарання.

При цьому сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті та ін.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, сумлінне виконання трудових обов`язків, відсутність прогулів, відмов від роботи тощо.

З характеристики та особової справи засудженого встановлено, що він загалом характеризувався посередньо. Під час відбування покарання допускав порушення режиму відбування покарання, за що мав 2 стягнення, які погашені. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує правильно. Виконує роботи із самообслуговування, залучений до праці і отримав 4 заохочення, але потребує контролю з боку персоналу установи. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає необхідності у їх виконанні.

Загалом за час відбування покарання засуджений дотримувався правил і поведінки засуджених, справлявся зі своїми обов`язками, про що свідчать заохочення, отримав робітничу професію. Разом з тим, факти застосування до нього стягнень, які хоча й погашені, характеризують засудженого як особу, яка в цілому не довела свого виправлення раніше визначеного йому вироком суду строку, тому що його поведінка є нестабільною протягом всього часу відбування покарання. Так, засуджений перебуває у виправній колонії з 24.07.2017 р. і за період відбування покарання 04.07.2018 р. до нього застосовувалось заохочення, але 10.10.2018 р. та 26.10.2018 р. накладались стягнення за порушення режиму відбування покарання. Після цього порушень з його боку не було, він ще тричі заохочувався за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, трудового розпорядку і вимог безпеки праці (двічі в 2019 р. та 23.01.2020 р.), тобто поведінка засудженого в місцях позбавлення волі останнім часом змінилася на краще. Певні позитивні зрушення у свідомості й поведінці засудженого можуть свідчити лише про те, що він стає на шлях виправлення, але з клопотанням про застосування ст. 82 КК України засуджений не звертався.

Рішенням адміністративної комісії від 31.01.2020 р. відмовлено у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення. У 2019 році відмовлено у застосуванні до нього положень ст. 101 КВК України та ст. 82 КК України. Ці рішення не оскаржувались.

Зазначені дані не свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 виправився і до нього можливо застосувати інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Надані засудженим копії довідок про склад сім`ї та стан здоров`я її членів не є підставою для задоволення його клопотання.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст. 535, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси на протязі семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1