В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.02.2020 Справа №607/8093/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засідання в залі суду кримінальне провадження №0000270 від 29 березня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (в редакції Закону №194 VIII від 12.02.2015 року),

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання в умовах особливого періоду, вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ), яка розташована у АДРЕСА_2 , без поважних причин о 8 годині 30 хвилин 29 травня 2018 року не з`явився та, не з`являючись у військову частину, о 08 годині ЗО хвилин 11 жовтня 2018 року прибув до розташування військової частини НОМЕР_2 , чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, (в редакції Закону України № 194-VIII від 12.02.2015).

7 лютого 2020 року між прокурором військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у кримінальному провадженні.

Ураховуючи обставини даного кримінального провадження № 0000270 від 29 березня 2019, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого - позитивна характеристика за місцем проживання, не судимий, учасник бойових дій (АТО), наявності пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття, беззастережне визнання ним винуватості, з урахуванням положень ст. ст. 50, 51, 63 Кримінального кодексу України сторони узгодили покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 :

за ч. 4 ст. 407 КК України - призначити покарання - у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

Із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю від одного року до трьох років, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає наступні, покладені на нього судом, на підставі ст. 76 КК України, обов`язки: у період дії іспитового строку повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органах з питань пробації.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде призначений йому судом у разі затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які у судовому засіданні йому були додатково роз`яснені. Просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам діючого законодавства та угода підлягає затвердженню судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 ч.4 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочину за ч.4 ст.407 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 7 лютого 2020 про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 7 лютого 2020 між прокурором військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (в редакції Закону №194 VIII від 12 лютого 2015 року) та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1