Справа № 545/600/20
Провадження № 1-в/545/136/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у м. Полтава у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області із заявою про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 2/3 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор та представник адміністрації установи у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі; проти звільнення засудженого заперечували з тих підстав, що останній не довів свого виправлення.

Засуджений у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі,заяву підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви та особової справи , суд проходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2019 року за ч.2 ст.15,ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70, ст. 71, ч.3 ст.72 КК України до 1 року позбавлення волі за цим вироком та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2018 року , який виконується самостійно. Згідно з вироком суду строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання - 05.06.2019 року.

Таким чином, на момент звернення до суду з заявою, ОСОБА_4 відбув більше половини строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання не мав заохочень та стягнень.
Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Божковська виправна колонія (№16)», засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення; характеризується посередньо. Згідно з протоколом № 2 від 31.01.2020 року (с.46) комісією державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» постановлено відмовити в подачі матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , як такому, що не довів свого виправлення.

Аналізуючи встановлені судом обставини суд вважає, що засуджений не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537,539 КПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1