22.06.2020 Єдиний унікальний № 375/157/20
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп /371/71/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання потерпілого про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено 25 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючої на посаді медичної сестри в Центральній Олександрівській клінічній лікарні, за адресою: вул. Шовковична, 39/1, м. Київ, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

До Миронівського районного суду Київської області 26 лютого 2020 року надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вона 25 липня 2019 року близько 14 години 30 хвилин керуючи власним технічно справним автомобілем марки PEUGEOT 206, номерний знак НОМЕР_1 , рухалась по автодорозі сполученням с. Ольшаниця с. Бушеве Рокитнянського району Київської області в напрямку с. Бушеве, зі швидкістю близько 60-70 км/год.

Рухаючись на автодорозі зі сполученням с. Ольшаниця - с. Бушеве Рокитнянського району Київської області, що має по одній смузі для руху транспортних засобів в кожному напрямку, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 зі змінами від 11 липня 2018 року № 553 (далі ПДР України), а саме:

-вимог п. 1.3 ПДР України, згідно з яким «учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;

-вимог п. 1.5 ПДР України, з яким «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-вимог п. 2.3 (б) ПДР України, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-вимог п. 10.1 ПДР України, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або безпеки іншим учасникам руху»;

-вимог п. 12.1 ПДР України, згідно яким «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,

проявила неуважність, не врахувала дорожню обстановку, розпочавши маневр обгону автомобіля MERSEDES E 200, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , що рухався попереду в попутному напрямку, не обрала безпечну швидкість та, втративши керування над автомобілем, виїхала за межі проїзної частини на ліве, відносно напрямку свого руху узбіччя, де допустила наїзд на перешкоду стовбур дерева.

Згідно з п. 1.10 ПДР України: «… узбіччя виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки PEUGEOT 206, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_6 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, отримали тілесні ушкодження.

Згідно з висновком експерта № 410 Д від 29 грудня 2019 року, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи, ОСОБА_6 отримано тілесні ушкодження у виді закритого уламкового перелому лівого стегна в середній третині, що могли утворитися внаслідок ДТП у пасажира автомобіля і відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Порушення водієм ОСОБА_4 вказаних Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав клопотання, яким просив суд закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням.

Прокурор, обвинувачена та захисник підтримали клопотання про закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти закриття провадження по справі у зв`язку з примиренням, суд вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України підлягає закриттю у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_6 , з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України злочин передбачений ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості.

Згідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 Кримінального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або другою статті 284 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Частинами першою та другою статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23 грудня 2005 року умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачена свою вину визнала, попросила вибачення у потерпілого. Матеріальних та моральних претензій потерпілий до обвинуваченої не має.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання потерпілого підляє задоволенню та щодо обвинуваченої ОСОБА_8 необхідно застосувати ст. 46 КК України і звільнити її від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Керуючись статтями 284, 369-372, 477 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1.Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження відносно неї закрити.

2.Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , на користь держави Україна витрати на залучення експертів в сумі 1570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) гривень 10 копійок.
3.Після набрання ухвалою законної сили скасувати арешт автомобіля PEUGEOT 206 номерний знак НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 26 липня 2019 року та повернути власнику ОСОБА_4 .

4.Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1