Справа № 344/881/20
Провадження № 1-кп/344/532/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, вдівця, має на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово судимого - востаннє 15 березня 2017 року вироком Івано-Франківського міського суду за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 6 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння за наступних обставин.

Так, 07 жовтня 2019 року близько 20год. потерпілий ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 прийшли по місцю проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою розпивання алкогольних напоїв. Перебуваючи у вказаній квартирі 07 жовтня 2019 року близько 23год. під час розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_5 виявив відсутність власного мобільного телефону марки «LENOVO» та в подальшому вказаний мобільний телефон було виявлено в кишені куртки потерпілого ОСОБА_4 , в результаті чого між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт. Під час конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, завдав потерпілому ОСОБА_4 декілька ударів кулаками рук в ділянку голови. В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свої неправомірні дії, діючи умисно, взяв в руки дерев`яний предмет, а саме ніжку від стільця, та наніс вказаним предметом декілька ударів в ділянку голови потерпілого ОСОБА_4 . Після цього, 08 жовтня 2019 року близько 10год. потерпілий ОСОБА_4 покинув місце події та пішов до місця свого проживання, звідки 09 жовтня 2019 року каретою швидкої медичної допомоги його доставлено до КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», що по вул. Федьковича, 91 в м. Івано-Франківськ, де йому надано медичну допомогу. В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 , відповідно до висновку експерта № 574 від 03.01.2020 року, заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечні для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та суду пояснив, що 07 жовтня 2019 року до нього в квартиру, що по АДРЕСА_1 , син привів товариша ОСОБА_4 , якого він раніше не знав. Вони разом вживали алкогольні напої. Згодом він виявив відсутність свого мобільного телефону і запідозрив у крадіжці ОСОБА_8 , з яким з даного приводу виникла суперечка, під час якої він умисно наніс останньому вісім ударів: три удари рукою та п`ять ударів дерев`яною палицею в область голови та плечей, після чого вони продовжили вживати алкогольні напої. Потерпілий ночував у нього в кімнаті, а зранку 08 жовтня 2019 року пішов. У вчиненому ОСОБА_5 щиро кається та просив суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його вік; задовільний стан здоров`я (хворіє) та його майновий стан; він не працює; вдівець; має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 ; на обліку в лікаря психіатра не перебуває; з 06.03.2002 йому надається амбулаторна наркологічна допомога в КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради»; раніше неодноразово судимий - востаннє вироком Івано-Франківського міського суду від 15 березня 2017 року за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 6 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке ним відбуте повністю, а також відсутність будь-яких претензій у потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається дуже високий рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, а виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також думку прокурора, потерпілого та сторони захисту, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: ковдру, куртку та покривало (постанова слідчого від 16.01.2020 року) повернути ОСОБА_5 за належністю; два змиви РБК (постанова слідчого від 16.01.2020 року), біологічні зразки обвинуваченого, потерпілого та свідків (постанова слідчого від 16.01.2020 року), диски (постанова слідчого від 17.12.2019 року) зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1