Дата документу 02.07.2020 Справа № 554/3086/20
Провадження №1-кс/554/8004/2020

УХВАЛА
Іменем України

02 липня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив скасувати рішення слідчого другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000025 від 20.06.2019 року з правовою кваліфікацією ч.3 ст.368 КК України.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що у провадженні слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області перебувало два кримінальних проваджень: №0003219, відомості про яке були внесені до ЄРДР 10.10.2016 року з правовою кваліфікацією ч.1 ст.205, ч.1 ст.212 КК України та кримінальне провадження №000198, відомості про яке були внесені до ЄРДР 23.02.2017 року з правовою кваліфікацією ч.3 ст.368 КК України.
15.06.2017 року у межах проведення досудового розслідування кримінального провадження №000198 слідчим в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 було прийняте процесуальне рішення у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.
Постановою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 06.02.2019 року матеріали досудових розслідувань кримінальних проваджень №0003219 та №000198 були об`єднані в одне кримінальне провадження і присвоєно єдиний №0003219.
У подальшому, із матеріалів кримінального провадження №0003219 прокуратурою Дніпропетровської області були виділені матеріали досудового розслідування, які стосуються вчинення відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією ч.3 ст.368 КК України, а відповідні відомості були зареєстровані у ЄРДР за №0000025 від 20.06.2019 року.
Постановою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 25.06.2019 року проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000025 було доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві.
22.05.2020 року слідчим другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 було прийняте процесуальне рішення у формі постанови, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.
Заявник вважає постанову про відмову у визнанні потерпілим незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Так, слідчим не вжито заходів, спрямованих на встановлення факту спричинення ОСОБА_3 моральної шкоди внаслідок проведення 17.02.2017 року обшуків за місцем його проживання і за місцем здійснення діяльності, оскільки такі дії з боку працівників правоохоронних органів Дніпропетровської області були заходами, які прямо пов`язані і передували вимаганню неправомірної вигоди (створення морального та психологічного тиску). Натомість ОСОБА_3 стверджує, що йому була спричинена моральна шкода та ним недоотримана економічна вигода.
У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги, його представник подав до суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність з підтриманням заявлених вимог.
Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд скарги у відсутність адвоката, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника та його представника.
Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.
Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та наданого кримінального провадження, суд вважає за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Судом встановлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000025 від 20.06.2019 року з правовою кваліфікацією ч.3 ст.368 КК України.
Постановою слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000025 від 20.06.2019 року з правовою кваліфікацією ч.3 ст.368 КК України (а.с.10-15 - постанова).
Згідно постанови слідчого, слідчим в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 15.06.2017 року було допитано ОСОБА_3 в якості потерпілого в об`єднаному кримінальному провадженні №000198 від 23.02.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 , ч.3 ст.382 КК України. Слідчий ОСОБА_4 зазначає, що органом досудового розслідування передчасно та необґрунтовано було визнано ОСОБА_3 потерпілим. Разом із цим, ОСОБА_3 було визнано потерпілим у іншому кримінальному провадженні, а саме №000198 від 23.02.2017 року, яке в подальшому постановою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 було об`єднано в одне кримінальне провадження, яке отримало №0003219 від 10.10.2016 року. На теперішній час не встановлено завдання ОСОБА_3 матеріальної, моральної, чи іншої шкоди, а відтак й відсутні фактичні умови визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000025 від 20.06.2019 року.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 22.05.2020 року, суд встановив, що слідчим зроблено посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що заявнику було завдано шкоди матеріального чи морального характеру, однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди.
Зміст вказаної постанови не містить правового обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілим.
Слід також зазначити, що ОСОБА_3 фактично визнаний потерпілим по справі і дані про скасування цього рішення відсутні в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин- надсилається їй.
Постанова слідчого в кожному випадку має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати вимогам кримінального процесуального закону, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Так, виходячи з змісту п.2 ч.5 ст.110, ч.2 ст.220 КПК України, постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Наявність чи відсутність моральної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягають доведенню під час досудового розслідування, під час якого заявник повинен користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо.
Отже, винесена слідчим постанова невмотивована та в ній не наведено обґрунтування висновків, тому заявлені по скарзі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання.
Згідно постанови Пленуму ВССУ від 03 червня 2016 року «Про практику вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями» зазначено, що здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні є обов`язком слідчого судді та про те, що відповідно до ч. 2 ст.307 КПК слідчий суддя за результатами розгляду скарги може постановити ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, прокурора; 2) зобов`язання вчинити певну дію; 3) зобов`язання припинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову слідчого такою, що містить в собі лише формальні ознаки процесуального рішення без відповідної мотивації.
Доводи скаржника в ході розгляду справи спростовані не були, а тому слід скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим від 22.05.2020 року в кримінальному провадженні №0000025 від 20.06.2019 року з правовою кваліфікацією ч.3 ст.368 КК України.
Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.220,303-307,309,372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим від 22.05.2020 року в кримінальному провадженні №0000025 від 20.06.2019 року з правовою кваліфікацією ч.3 ст.368 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1