Справа № 683/2519/15-к
УХВАЛА
07 лютого 2020 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю: особи, щодо якої встановлюється адміннагляд - ОСОБА_3
представника Старокостянтинівського ВП ГУНП в
Хмельницькій області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів подання начальника Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області про встановлення адміністративного нагляду відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, з середньою освітою, не працюючого, що проживає по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, засудженого:
- 13 листопада 2015 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання в зв`язку із амністією на підставі ст.2 Закону України «Про амністію»
- 03 березня 2016 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до трьох місяців обмеження волі;
- 14 липня 2017 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.249 КК України до трьох місяців обмеження волі,
в с т а н о в и в:
У січні 2020 року начальник Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 на підставі п.в) ч.1 ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», посилаючись на те, що останній після звільнення 11 жовтня 2016 року з ДУ «Шепетівська ВК №98» на шлях виправлення не став, зловживає спиртними напоями, систематично порушує громадський порядок, вчиняє адміністративні правопорушення, тому залишається суспільно небезпечним.
В судовому засіданні представник Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_6 подання підтримав.
ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечує.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. в) ч.1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.
Отже, на підставі п. в) ч.1 ст. 3 вищезазначеного Закону адміністративний нагляд відносно особи може бути встановлено у разі її засудження до тяжкого або особливо тяжкого злочину, або ж, якщо її засуджено два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини.
Звертаючись до суду із зазначеним поданням начальник Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області вказує, що ОСОБА_3 підпадає під ознаки осіб щодо яких може бути застосований адміністративний нагляд, оскільки був засуджений 13 листопада 2015 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання в зв`язку із амністією на підставі ст.2 Закону України «Про амністію»; 03 березня 2016 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до трьох місяців обмеження волі; 14 липня 2017 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.249 КК України до трьох місяців обмеження волі.
Відповідно до положень ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України відноситься до тяжких злочинів, ч.2 ст.185 до злочинів середньої тяжкості, за ч.1 ст.249 КК України до злочинів невеликої тяжкості.
Із доданого до подання вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Цим же вироком ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.
Оскільки вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2015 року ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, тому в силу ч.2 ст.88 КК України він є таким, що не має судимості.
Отже, у суду відсутні правові підстави вважати, що ОСОБА_3 засуджений за тяжкий злочин (ч.3 ст.185 КК України), оскільки в зв`язку із звільненням його від покарання на підставі акту про амністію, він в силу ч.2 ст.88 КК України є таким, що не судимий.
З огляду на викладене, посилання у поданні на засудження ОСОБА_3 до позбавлення волі за тяжкий злочин ч.3 ст.185 КК України, як на підставу застосування до нього адміністративного нагляду, є безпідставним.
Крім того, згідно подання вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений 03 березня 2016 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до трьох місяців обмеження волі та 14 липня 2017 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.249 КК України до трьох місяців обмеження волі.
Однак, на порушення ст.5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» до подання не було додано копій зазначених вироків суду.
Разом з тим, із довідки про судимість ОСОБА_3 вбачається, що він дійсно був засуджений Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України, однак вирок суду датований 01 лютого 2016 року, а покарання згідно цього вироку - арешт на строк 3 місяці, а також 14 липня 2017 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.249 КК України, однак покарання згідно цього вироку штраф у розмірі 1700 грн., а не обмеження волі, як зазначено у поданні.
Отже, ОСОБА_3 , хоча й був двічі засуджений згідно зазначених вироків за умисні злочини, однак його покарання не пов`язане із позбавленням волі, як того вимагає п.в) ч.1 ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».
З огляду на вищевикладене, а також виходячи із доданих до подання письмових доказів, суд вважає, що ОСОБА_3 не підпадає під вимоги п. в) ч.1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а тому не є особою відносно якої може бути встановлений адміністративний нагляд, через що в задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись ст.3, 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд
п о с т а н о в и в:
В задоволенні подання начальника Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: