ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1189/16-к Номер провадження 11-кп/814/345/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника органу пробації ОСОБА_7
захисника засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві подання інспектора Октябрського РВ КВІ м.Полтави УДПтС України у Полтавській області в даний час - Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі відносно ОСОБА_9 за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2019 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2019 року задоволено подання інспектора Октябрського РВ КВІ м.Полтави УДПтС України у Полтавській області в даний час - Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ахурянни Ахурянського району Вірменії, вірмена, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , судимого,
засудженого 19 жовтня 2015 року вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнено з іспитовим строком один рік.
Направлено засудженого ОСОБА_9 для відбування покарання призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 19.10.2015.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту його затримання та взяття під варту в порядку виконання даної ухвали з 08.11.2019.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що засуджений ухиляється від виконання покладених на нього вироком суду обов`язків, а саме: не з`являється на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, про що йому виносились письмові попередження, а потім переховувався, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням засуджений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2019 року скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області.
Свої вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що у матеріалах справи відсутні підстави для скасування його звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, оскільки він виконував усі покладені на нього судом обов`язки та завжди повідомляв інспектора про неможливість явки на відмітки.
З апеляційною скаргою також звернувся захисник ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , який в поданій апеляційній скарзі також просить ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2019 року скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області.
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_9 не з`являвся до Октябрського РВ КВІ м. Полтави УДПтС України у Полтавській області 11.12.2015 та 18.12.2015 оскільки виклики не отримував. Крім того, ОСОБА_9 особисто 15.02.2016 та в телефонному режимі в січні 2016 повідомляв інспектора про зміну свого місця проживання за адресою реєстрації, оскільки працевлаштувався в м. Харків та планує в подальшому проживати там. Весь час перебування у м. Харків засуджений чекав на виклик до відповідного органу пробації за місцем свого проживання, однак жодного виклику не отримував. Жодного умислу на ухилення від виконання обов`язків визначених вироком суду він не мав, від своїх обов`язків не ухилявся та не переховувався.
Водночас вважає, що дії працівників інспекції щодо контролю за його поведінкою були такими, що суперечать вимогам чинних нормативно-правових актів, зокрема інспекцією в розшук він не оголошувався згідно чинного на момент внесення подання інспектором Октябрського РВ КВІ м. Полтави УДПтС України у Полтавській області на даний час Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року № 270/1560 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 09 січня 2004 року за № 16/8615.
Крім того, його місцеперебування було відомо працівникам інспекції, а саме: м. Харків, вул. Гастело,6, що підтверджується документами, наявними в матеріалах провадження (анкета засудженого, копія паспорта). Проте представниками інспекції не були вчинені початкові розшукові дії відносно ОСОБА_9 , зокрема, на дану адресу жодного разу не було направлено жодного виклику та іншим чином не перевірено факт проживання за вказаною адресою.
Також звертає увагу, що висновки місцевого суду про злісне ухилення ним від виконання покладених обов`язків не відповідають дійсності, оскільки матеріали справи містять достатні докази про місце перебування засудженого, його працевлаштування, проте саме інспектором не вжито заходів для перевірки цієї інформації, що призвело до передчасного висновку суду першої інстанції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення в місця позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, представника засудженого адвоката ОСОБА_8 , які подані апеляційні скарги засудженого підтримали, та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та його захисника, вважав доводи необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 засуджений вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2015 року за ч.2 ст. 185 КК України на 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнено з іспитовим строком один рік.
03 грудня 2015 року ОСОБА_9 було постановлено на облік в Октябрському РВ КВІ м.Полтави УДПтС України у Полтавській області.
На виклики до інспекції 11.12.2015 та 18.12.2015 ОСОБА_9 не з`явився, а з`явився тільки 24.12.2015, і йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання.
21.01.2016 та 04.02.2016 ОСОБА_9 не з`явився на реєстрацію до Октябрського РВ КВІ, та за викликом 10.02.2016.
11.02.2016 до нього був застосований примусовий привід.
15.02.2016 ОСОБА_9 з`явився до Октябрського РВ КВІ, документів про причини попередніх неявок не надав, тому до нього було застосовано письмове попередження.
19.02.2016 до суду надійшло вказане подання та під час його розгляду засуджений ОСОБА_9 до суду не з`являвся, тому ухвалою суду від 14 березня 2016 року його було оголошено в розшук.
В лютому 2016 року інспектор Октябрського районного відділу КВІ м. Полтави УДПтСУ в Полтавській області подав до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_9 з мотивів нез`явлення на реєстрацію 2 рази без поважних причин та за викликами 4 рази, що свідчить про ухилення від виконання вироку суду.
Розгляд даного подання в суді першої інстанції призначався на 03.03.2016, 14.03.2016 року, але засуджений ОСОБА_9 до суду не з`явився. Згідно повідомлення начальника Октябрського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_11 та рапортів інспектора Полтавського ВП ОСОБА_12 від 02.3.2016, 12.03.2016 засуджений ОСОБА_9 перебуває у м. Харків, за місцем реєстрації відсутній, і в м. Харкові вчинив злочин, передбачений ст. 185 КК України (а.п.13-15).
Ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 28.03.2017, 28.03.2018, 12.10.2018, 26.04.2019, 07.11.2019 продовжено розшук ОСОБА_9 . За повідомленнями начальника Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_11 від 28.12.2016, 23.01.2017, 08.08.2017, 14.11.2017, 18.01.2018 для встановлення місцеперебування засудженого ОСОБА_9 здійснено ряд розшукових дій, за результатами яких встановлено, що останній перетнув державний кордон та виїхав до Російської Федерації (а.п. 25-26, 34,36,38,46-47).
08.11.2019 року ОСОБА_9 доставлений після розшуку до Октябрського районного суду м. Полтави, для розгляду подання, задовольняючи яке суд першої інстанції зазначив, що засуджений ухиляється від виконання покладених на нього вироком суду обов`язків, а саме: не з`являється на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, про що останньому виносились письмові попередження, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення..
Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.
Відповідно до ст. 78 КК України, встановленні правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, так після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку, згідно ч.2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї з двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Вказане узгоджується, з положеннями ч.1 та ч.2 статті 166 КВК України згідно якої якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», також зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Згідно п.5.2 Наказу/Інструкції Державного департаменту з питань виконання покарань/МВС, "Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань" від 19.12.2003 р. № 270/1560, чинного на момент складання і направлення подання до суду першої інстанції, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.
При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів особової справи №122/15, а саме рапортів інспектора Октябрського районного відділу КВІ в м. Полтаві ОСОБА_13 від 03.12.2015 та 11.12.2015 засудженому ОСОБА_9 було направлено виклики до інспекції на 11.12.2015 та 18.12.2015 для роз`яснення йому порядку та умов відбування покарання, за якими останній не з`явився.
18.12.2015 було здійснено вихід за адресою місця проживання ОСОБА_9 , і в ході розмови з батиьком останнього було встановлено, що ОСОБА_14 дій1сно проживає за адресою: АДРЕСА_3 , проте на даний час його немає вдома. Батькові було вручено виклик на 21.12.2015, який зобов`язався передати синові (а.о.с.16).
Згідно подання про здійснення приводу засудженого ОСОБА_9 від 22.12.2015 встановлено здійснити привід засудженого до кримінально-виконавчої інспекції на 06.01.2016 (а.о.с.17).
Також в матеріалах особової справи наявна підписка останнього від 24.12.2015 про роз`яснення йому обов`язків визначених ч.3 ст.164 КВК України та анкета ОСОБА_9 із зазначенням місця проживання АДРЕСА_3 та місця реєстрації АДРЕСА_2 (а.о.с.18-19).
В поясненнях ОСОБА_9 від 24.12.2015, останній не повідомив про проживання в м. Харкові, як про це стверджує захисник в своїй апеляційній скарзі (а.о.с. 23).
Відповідно до попередження від 24.12.2015 засудженого попереджено про можливість направлення до суду матеріалів про відміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання в разі подальшого не виконання покладених на нього обов`язків (а.о.с. 24).
Наявний в матеріалах особової справи рапорт інспектора Октябрського районного відділу КВІ в м. Полтаві ОСОБА_13 від 21.01.2016 (а.о.с.25) спростовує доводи сторони захисту про те, що засуджений повідомляв про переїзд до м. Харкова, оскільки за даними рапорту 21.01.2016 ОСОБА_9 зателефонував до інспекції та повідомив, що він не зможе з`явитись на реєстрацію в зв`язку з перебуванням поза межами м. Полтава.
Згідно подання про здійснення приводу засудженого ОСОБА_9 від 11.02.2016 встановлено здійснити привід засудженого до кримінально-виконавчої інспекції на 25.02.2016 (а.о.с.28).
В поясненнях ОСОБА_9 від 25.02.2016, останній пояснив про причини неявки до інспекції 21.01.2016 та 04.02.2016 з підстав того, що працював, проте підтверджуючих документів не надав, та не повідомив про проживання в м. Харкові, як про це стверджує захисник в своїй апеляційній скарзі (а.о.с. 29).
Відповідно до попередження від 25.02.2016 засудженого повторно попереджено про можливість направлення до суду матеріалів про відміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання в разі подальшого не виконання покладених на нього обов`язків (а.о.с. 30).
Колегія суддів зазначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженого від основного покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Засудженим ОСОБА_9 не виконано умов, передбачених ст.ст.75, 76, 78 КК України і протягом іспитового строку він порушив покладені на нього обов`язки, що підтвердив і сам засуджений в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, пояснивши, що дійсно декілька разів не приходив на відмітку до кримінально-виконавчої інспекції.
Крім того, як вбачається з рапортів, наявних в матеріалах справи будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, засуджений ОСОБА_9 вчинив новий злочин за ст. 185 КК України в м. Харкові.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про наявність підстав для направлення засудженого для відбуття призначеного покарання, а апеляційні скарги засудженого та його захисника не містять доводів, які б указували на необґрунтованість висновків суду та незаконність ухвали місцевого суду від 08 листопада 2019 року.
Та обставина, що засуджений ОСОБА_9 проживав і працював в м. Харкові не може бути підставою для відмови інспектору Октябрського РВ КВІ м.Полтави УДПтС України у Полтавській області в даний час - Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області у задоволенні подання про направлення засудженого для відбування покарання.
Крім того, доводи сторони захисту про те, що засуджений неодноразово повідомляв інспектора про переїзд до м. Харкова не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи як і доводи про належне виконання ОСОБА_9 обов`язків, покладених на нього вироком суду, тому необхідність його направлення для реального відбування покарання є обґрунтованими і підтверджуються матеріалами провадження.
Так, покладений на ОСОБА_9 вироком суду обов`язок у виді явки на реєстрацію повинен виконуватись за будь-яких обставин. Колегія суддів звертає увагу на те, що протягом тривалого часу засуджений жодного разу не проінформував орган пробації про поважні причини неявки на реєстрацію або інше місце свого перебування, не з`ясував можливість та порядок явки на реєстрацію та не проінформував про причини неявок. Тільки один раз засуджений ОСОБА_9 21.01.2016 зателефонував до інспекції та повідомив про неможливість явки на реєстрацію, в зв`язку з перебуванням за межами м. Полтава і зобов`язався з`явитись до інспекції 04.02.2016, проте ні 04.02.2016 ні 10.02.2016 останній до інспекції не з`явився та не повідомив про поважні причини неявки.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2019 року є законною та обґрунтованою і будь-яких підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційні скарги засудженого та його захисника - без задоволення.
Керуючись, ст.ст.404,405,407 КПК України,ст.166 КВК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2019 року щодо ОСОБА_9 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає
Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3