Справа № 167/199/20
Провадження № 1-кп/0158/88/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ківерці кримінальне провадження № 0000367 від 17.11.2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 17 листопада 2019 року близько 18 години 01 хвилин керуючи технічно справним автомобілем марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. « НОМЕР_1 » синього кольору, рухаючись в напрямку з міста Ковель у місто Луцьк автодорогою М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече по вул. Першотравневій в с. Копачівка Рожищенського району Волинської області, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.3, знехтував безпекою дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не був особливо уважним в складних погодних та дорожніх умовах, які обумовлювались темною порою доби, щоб мати можливість постійно контролювати рух керованого транспортного засобу та його напрямок, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, в результаті чого продовжив рух на нерегульований пішохідний перехід, не переконавшись у відсутності пішоходів на ньому, в порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, не зменшив швидкість свого автомобіля і не зупинився перед пішохідним переходом та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину по пішохідному переході зліва направо по ходу руху автомобіля, вчинивши на неї наїзд.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, з яких за ступенем тяжкості відкритий перелом плечової кістки відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, закрита травма грудної клітки та закрите пошкодження зв`язок правого колінного суглобу за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21 доби, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше шести діб.

Таким чином, порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням наслідків та ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме з моменту виявлення пішохода ОСОБА_6 на проїзній частині дороги негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Також ОСОБА_4 в даній дорожній ситуації з моменту виявлення небезпеки для свого руху, за умови руху із дозволеною швидкістю величиною 50 км/год., мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходу ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду показав, що він справді не побачив пішохода ОСОБА_6 на пішохідному переході, не вжив усіх можливих заходів щодо уникнення наїзду. Вину у вчиненому визнає, щиро кається, просить суворо не карати. Матеріальні збитки на лікування потерпілій відшкодував повністю, остання також отримала страхове відшкодування завданої їй матеріальної та моральної шкоди. Однак заявлений цивільний позов визнав частково погоджується на відшкодування 10000 грн. моральної шкоди, оскільки вважає саме такому розмірі вона їй завдана, тим більше частково вже відшкодована страховою компанією, потерпілою ОСОБА_6 не доведено, що саме в такому розмірі їй завданої моральної шкоди та не зазначено в чому вона виражена.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджуються зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що вона переходила дорогу по пішохідному переходу, фактично здійснив обвинувачений наїзд на неї, коли вона вже була на третій смузі руху, автомобіля вона завчасно не бачила. Також просить стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду, яку оцінює в 120 000 грн., оскільки вона отримала тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого їй встановлена група інвалідності, завдана шкода її здоров`ю на все життя. Погодилась, що обвинуваченим їй було відшкодовано 80 000 грн. моральної шкоди, окрім виплат які провела страхова.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, стверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами:

протоколом огляду місця події від 17.11.2019 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , в ході якого було оглянуто місце ДТП;

схемою ДТП від 17.11.2019 року, відповідно до якої зображено ілюстративно місце ДТП;

висновком експерта № 540 від 15.01.2020 року за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи, відповідно до якого транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4 , був технічно справним;

протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2019 року з фототаблицею до нього, за участю потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до якого остання детально показала та розказала як переходила проїзну частину;

протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2019 року з фототаблицею до нього, за участю потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , відповідно до якого зі слів останніх було відтворено обставини ДТП;

висновком експерта № 15 від 09.01.2020 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи, відповідно до якого тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_6 за ступенем тяжкості відносяться: відкритий перелом плечової кістки відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, закрита травма грудної клітки та закрите пошкодження зв`язок правого колінного суглобу за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21 доби, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше шести діб;

висновком судової автотехнічної експертизи № 8007 від 24.01.2020 року, відповідно до якого водій повинен був діяти відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху України в момент виявлення пішохода на проїзній частині негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу; за умови швидкості руху 50 км/год. мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2788 від 17.11.2019 року у водія ОСОБА_4 на момент ДТП ознак сп`яніння не виявлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткового відшкодування шкоди.

З передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає жодної.

З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особи підсудного, який вину у вчиненому визнав, розкаявся, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого до обвинуваченого не потрібне застосування покарання у виді обмеження чи позбавлення волі, позиції потерпілої сторони, яка наполягає на позбавленні волі обвинуваченого, конкретних обставин справи, серед яких часткове відшкодування шкоди суд призначає ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності з призначенням додаткового покарання та на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування основного покарання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази:

автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. « НОМЕР_1 », що зберігається на спецмайданчику Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області повернути власнику;

свідоцтво про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. « НОМЕР_1 », реєстраційний номерний знак, ключ до автомобіля повернути власнику.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 5652 грн. 16 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рожищенського районного суду Волинської області від 19.11.2019 року на автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. « НОМЕР_1 », свідоцтво про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. « НОМЕР_1 », реєстраційний номерний знак, ключ до автомобіля.

Заявлений цивільний позов слід задовільнити частково, оскільки обвинуваченим сплачено частину моральної шкоди, що не заперечується потерпілою, стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди, в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити, оскільки суд вважає, що саме такий розмір моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП потерпілій.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. « НОМЕР_1 », що зберігається на спецмайданчику Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області повернути власнику;

свідоцтво про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. « НОМЕР_1 », реєстраційний номерний знак, ключ до автомобіля повернути власнику.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 5652 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві) грн. 16 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рожищенського районного суду Волинської області від 19.11.2019 року на автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. « НОМЕР_1 », свідоцтво про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. « НОМЕР_1 », реєстраційний номерний знак, ключ до автомобіля.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково: стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1