Справа № 638/1543/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з участю обвинуваченого ОСОБА_8
з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_9
з участю обвинуваченого ОСОБА_10
з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальні акти по кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003069 від 24.06.2016 року, №0005791 від 18.11.2016 року, №0006583 від 31.12.2016 року, №0004424 від 14.11.2018 року, №0000156 від 11.01.2019 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.05.2001 року Дзержинським районним судом м. Харкова за частиною 1 статті 101 Кримінального кодексу України до 2 року 6 місяців позбавлення волі;

19.08.2004 року Дзержинським районним судом м. Харкова за частиною 1 статті 121, статтею 395, 70 Кримінального кодексу України до 7 років позбавлення волі;

18.10.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі;

06.03.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 19, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185, статтею 70, 71 Кримінального кодексу України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
07.06.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, в силу статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
02.05.2018 року Дзержинським районним судом м. Харкова за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі; в силу статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
21.03.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова за частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 71 Кримінального кодексу України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2016 року, приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_8 , знаходився на території ринку «Ярмарок Олексіївський», що розташований за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 43/5, де біля павільйону № НОМЕР_1 побачив велосипед марки «Mascotte ATTAK 29», який належить ОСОБА_12 , після чого у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, ОСОБА_8 сів на велосипед марки «Mascotte ATTAK 29», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2353 від 23.05.2017 року становить 7358 грн. та поїхав у невідомому напрямку. У подальшому ОСОБА_8 викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 7358 грн.
16.11.2016 року близько 12:00 год, ОСОБА_8 прийшов до магазину «Пиво», що знаходиться по пр. Людвіга Свободи, 43/2, в м. Харкові, де підійшов до ОСОБА_13 та помітив, що ОСОБА_13 має при мобільний телефон марки «Nokia» моделі «105 Вlаск» та вирішив заволодіти цим телефоном.
У зв`язку з чим, ОСОБА_14 , діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, звернувся до ОСОБА_13 з проханням надати йому свій мобільний телефон «Nokia» моделі «105 Вlаск» в корпусі чорного кольору, та отримав цей телефон від останнього. Після цього, ОСОБА_8 , під приводом здійснення телефонного дзвінка до дружини, яка, з його слів, перебуває у лікарні, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_13 відволікся для того, щоб розрахуватись за замовлене пиво, залишив приміщення магазину, незаконно заволодівши майном ОСОБА_13 та на місце вчинення злочину більше не повернувся.
В подальшому ОСОБА_8 розпорядився мобільним телефон «Nokia» моделі «105 Вlаск» на власний розсуд, таким чином, спричинивши ОСОБА_13 майнову шкоду на суму згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1271 від 16.03.2017 року 426 грн. 58 коп.
Крім того, в період часу з 18 год. 20.12.2016 року до 06 год. 21.12.2016, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи корисливу мету на заволодіння чужим майном, шляхом зламу замка, таємно, незаконно проник у підсобне приміщення - сховище багатоквартирного будинку, яке розташоване на 1 поверсі 6 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , яким користується ОСОБА_15 , звідки таємно викрав снігохід-санки «Mustang», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1990 від 27.04.2017 року 1344 грн., які належать ОСОБА_15 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду останній на загальну суму 1344 грн.
30.12.2016 року, ОСОБА_8 зустрів свою знайому ОСОБА_16 , кримінальне провадження по якій закрито, яка йому повідомила, що у квартирі АДРЕСА_4 , знаходиться чоловік, який після надмірного вживання алкоголю заснув, а двері до вказаної квартири вона залишила відчиненими. Далі ОСОБА_16 запропонувала ОСОБА_8 разом проникнути до вказаної нею квартири та викрасти майно, на що останній згодився. ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи спільно, за попередньою змовою та з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проникли до квартири АДРЕСА_4 та впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, так як ОСОБА_17 спить, шляхом вільного доступу, викрали мобільний телефон марки «НТС One V» та металеву флягу, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №215 від 26.01.2017 року визначена не була та мобільний телефон марки «Lenovo А6000», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №215 від 26.01.2017 року 2391 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, обернувши вказане майно на свою користь та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 матеріальні збитки на загальну суму 2391 грн.
12.11.2018 року приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_8 прибув за адресою: АДРЕСА_5 на територію колективу садоводів «Водоканал Проект», де у нього виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_6 , вільний доступ до якого обмежений.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, проник на територію вищезазначеного домоволодіння, де ОСОБА_8 , розуміючи що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, зібрав на вказаній території домоволодіння лом чорного металу загальною вагою 60 кг, який належав ОСОБА_18 .
Після цього, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_18 згідно судово-товарознавчої експертизи №622 від 18.01.2019 року матеріальну шкоду на загальну суму 300,00 грн.
09.01.2019 року приблизно о 05 год. 30 хвилин ОСОБА_8 , діючи повторно, вступивши у злочинну змову з ОСОБА_10 , прибув до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСББ «Зірниця-1», де у нього виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться в підвальному приміщенні вищезазначеного будинку, вільний доступ до якого обмежений.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою і разом з ОСОБА_10 , з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, шляхом розібрання перекриття двірного отвору підвального приміщення вказаного будинку, проникли до цього підвального приміщення, де, розуміючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 заволоділи майном, що належить ОСББ «Зірниця-1», а саме: лом з чорного металу, вагою 200 кг, після чого з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене майно на власну користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, об`єднану єдиним злочинним числом, 09.01.2019 року приблизно о 10 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , повторно прибули до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСББ «Зірниця-1», де у них виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться в підвальному приміщенні вищезазначеного будинку, вільний доступ до якого обмежений.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою і разом з ОСОБА_10 , з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, шляхом розібрання перекриття двірного отвору підвального приміщення вказаного будинку, проникли до цього підвального приміщення, де, розуміючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 заволоділи майном, що належить ОСББ «Зірниця-1», а саме: двері металеві, розміром 160x70 см, одностворчаті, що були встановлені в підвальному приміщенні житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (9 під`їзд); труба PN20 dy-40 - 8 м. х 70, 20; «труба базальт - dу-4 м. х 110,50; «кран паячний шаровий -dу - 40 - 1 шт. х 323,10.
Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3409 від 19.02.2019 року, загальна вартість викраденого ОСОБА_8 та ОСОБА_10 майна становить 2518, 44 гривень.
Таким чином, своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 заподіяли матеріальну шкоду ОСББ «Зірниця-1» на загальну суму 2518,44 гривень.
Крім того, 10.01.2019 року приблизно о 19 год. 20 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , прибули до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСББ «Зірниця-1», де у них виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться в підвальному приміщенні вищезазначеного будинку, вільний доступ до якого обмежений.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою і разом з ОСОБА_10 , з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, шляхом розібрання перекриття двірного отвору підвального приміщення вказаного будинку, проникли до цього підвального приміщення, де, розуміючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , заволоділи майном, що належить ОСББ «Зірниця-1», а саме: трубою металевою довжиною 250 см, діаметром 120 мм, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3410 від 19.02.2019 року, становить 1160, 25 грн.
Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , з місця скоєння злочину намагались зникнути, однак довести свій злочинний умисел до кінця не змогли з причин, що не залежать від їх волі, оскільки протиправні дії були помічені та припинені ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_10 могли заподіяти ОСББ «Зірниця-1» матеріальну шкоду на суму 1160,25 грн.
Крім того, в період часу з 14:00 год. по 18 год. 17.01.2019 року, ОСОБА_10 перебував біля підсобного приміщення, розташоваиого біля квартири АДРЕСА_7 , де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до вказаного сховища.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи при цьому корисливу мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_10 , діючи повторно, шляхом підбору ключа, проник до зазначеного підсобного приміщення, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_22 , а саме: велосипед марки «Jamis» моделі «Komodo Pro», колір «Cosmo blue» розмір 17, який належить ОСОБА_22 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3812 від 25.02.2019 року, становить 20000 грн. 00 коп.
Після цього ОСОБА_10 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, обернувши ного на свою користь, чим заподіяв ОСОБА_22 матеріальну шкоду на суму 20000 гривень.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, ОСОБА_10 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені у обвинувальних актах, у вчиненому розкаялися, пояснивши, що доповнити їм нічого.
Суд зі згоди прокурора, обвинуваченихОСОБА_8 , ОСОБА_10 , відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачені зміст цих обставин, не оспорюють їх, і не наполягають на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачені будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченогоОСОБА_8 та кваліфікує його дії: за епізодом злочинних дій від 24.06.2016 року за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за епізодом злочинних дій від 16.11.2016 року за частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно; за епізодом злочинних дій від 30.12.2016 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто викрадення майна за попередньою змовою групою осіб з проникненням у житлове приміщення (крадіжка); за епізодом злочинних дій від 20.12.2016 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище; за епізодом злочинних дій від 12.11.2018 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище; за епізодами злочинних дій від 09.01.2019 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище; за епізодом злочинних дій від 10.01.2019 року за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_10 та кваліфікує його дії: за епізодами злочинних дій від 09.01.2019 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище; за епізодом злочинних дій від 10.01.2019 року за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за епізодом злочинних дій від 17.01.2019 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.

При вирішенні питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд враховує характер і ступінь важкості вчинених кримінальних правопорушень-злочинів, які у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, офіційно не працевлаштований, вдівець, утриманців немає, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_8 суд визнає щире каяття.

Відповідно статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_8 судом не виявлено.

При вирішенні питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_10 суд враховує характер і ступінь важкості вчинених кримінальних правопорушень-злочинів, які у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_10 суд визнає щире каяття.

Відповідно статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_10 судом не виявлено.
Відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі, оскільки саме цей вид покарання буде мати вплив на його виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченим, так і іншими особами. З урахуванням небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, а також із урахуванням форми вини й мотивів вчинення злочину, тяжкості і суспільної небезпечності вчинених злочинів та особи обвинуваченого суд не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання статей 69 та 75 Кримінального кодексу України.
Окрім того, за приписами частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України (зі змінами у відповідності до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судом встановлено, що згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.09.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та протягом судового розгляду об`єднаного кримінального провадження №0003069 від 24.06.2016 року, №0005791 від 18.11.2016 року, №0006583 від 31.12.2016 року, а саме до 06.04.2018 року, тобто до моменту зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинувачений знаходився під вартою.
Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, справа №13-31-кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону №838-VIII. У такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до частини 2 статті 5 Кримінального кодексу України не допускається.
Відповідно до ч.ч. 5,6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки епізоди злочинної діяльності ОСОБА_8 , що були предметом судового розгляду об`єднаного кримінального провадження №0003069 від 24.06.2016 року, №0005791 від 18.11.2016 року, №0006583 від 31.12.2016 року мали місце до 20 червня 2017 року, та щодо обвинуваченого продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення до 06.04.2018 року, тобто до зміни запобіжного заходу, то зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання щодо нього повинно здійснюватись з урахуванням положень частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, у зв`язку з чим строк попереднього ув`язнення з 04.09.2017 року по 06.04.2018 року повинен бути зарахований у строк покарання за даним вироком.
Після чого, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.02.2019 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» та до завершення судового розгляду останній знаходився під вартою, а тому цей строк також підлягає зарахуванню у строк покарання, проте з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Також, суд приходить до висновку, що з урахуванням форми вини й мотивів вчинення злочину, тяжкості і суспільної небезпечності вчинених злочинів та особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі, оскільки цей вид покарання буде мати вплив на його виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченим, так і іншими особами.
Крім того, судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.03.2019 року ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, відповідно до ч.1 ст.71 КК України шляхом приєднання не відбутої частини покарання за вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 02.05.18 року визначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, строк тримання під вартою обчислено з 30.01.19 року, а тому з урахуванням наведеного, суд призначає покарання на підставі статті 71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків.
Потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , представником потерпілого ТОВ «ОСББ «Зірниця-1» ОСОБА_20 , ОСОБА_22 претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не заявлялись.
Потерпілим ОСОБА_17 заявлявся цивільний позов, проте у зв`язку з відшкодуванням йому обвинуваченим ОСОБА_8 матеріальної шкоди у розмірі 1800, 00 грн. від заявленого цивільного позову в ході судового розгляду відмовився.
Потерпілою ОСОБА_15 також заявлявся цивільний позов, проте в ході судового розгляду від заявленого цивільного позову відмовилася.
Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню вирішити на підставі статті 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів і документів вирішити на підставі статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України та призначити покарання:
за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
за частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
за частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
В силу частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України кінцево призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його фактичного взяття під варту, а саме з 04.09.2017 року.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Відповідно до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України (в ред. Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року) зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 04.09.2017 року по 06.04.2018 року включно із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк перебування його під вартою з 04.02.2019 року по 18.03.2020 року включно із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання:
за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці;
частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
В силу частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України кінцево призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
На підставі статті 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.03.2019 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_10 у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його фактичного взяття під варту, а саме з 30.01.2019 року.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь Харківського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, одержувач платежу: держава) вартість проведеної під час досудового слідства судово-товарознавчої експертизи №215 від 26.01.2017 року у розмірі 351 (триста п`ятдесят одну) грн. 84 коп., судово-товарознавчої експертизи №1271 від 16.03.2017 року у розмірі 263 (двісті шістдесят три) грн. 88 коп., судово-товарознавчої експертизи №1990 від 27.04.2017 року у розмірі 296 (двісті дев`яносто шість) грн. 61 коп., судово-товарознавчої експертизи №2353 від 23.05.2017 року у розмірі 296 (двісті дев`яносто шість) грн. 61 коп., а всього стягнути 1208 (одну тисячу двісті вісім) грн. 94 коп.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави вартість судово-товарознавчої експертизи №622 від 18.01.2019 року у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 00 коп.
Стягнути солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 на користь держави вартість проведених під час досудового слідства експертиз: судово-товарознавчої експертизи №3409 від 19.02.2019 року у розмірі 1430 (одну тисячу чотириста тридцять) грн. 00 коп., та судово-товарознавчої експертизи №3410 від 19.02.2019 року у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп., а всього стягнути 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 00 коп., тобто по 1144 (одній тисячі сто сорок чотири) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави вартість судово-товарознавчої експертизи №3812 від 25.02.2019 року у розмірі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) грн. 00 коп.
Речові докази мобільний телефон марки «Lenovo А6000» та мобільний телефон марки «НТС One V», які належать та знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_17 - вважати повернутим потерпілому.
Речові докази металеві труби в кількості 9 шт. та металеві більця в кількості 3 шт., які належать та знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_23 - вважати повернутим потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: