Справа №295/7356/20
УХВАЛА
Про накладення арешту на майно

25.06.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, подане прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001958 від 29.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та додані до клопотання матеріали,-
в с т а н о в и в :
І. Суть клопотання
24.06.2020 року на виконання вимог ухвали слідчого судді від 23.06.2020 року прокурор повторно звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон «Huawei» в корпусі синього кольору ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «lifecell» із абонентським номером НОМЕР_3 , який був вилученей в ході проведення тимчасового доступу до речей на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира №295/7060/20 від 17.06.2020 року.
В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що 29.04.2020 року близько 18 год. 45 хв. за адресою: м. Житомир, вул. Князів Острозьких, 95-А, було виявлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які за попередньою змовою групою осіб, збули наркотичний засіб -канабіс.
За даним фактом слідчим відділом Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області цього ж дня розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001958 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
29.04.2020 року в ході проведення огляду місця події до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області було вилучено мобільний телефон марки «Huawei» в корпусі синього кольору ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «lifecell» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою слідчого від 30.04.2020 року вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, у зв`язку з тим, що він може містити особисте листування у месенджерах з іншими особами, яке стосується придбання, зберігання, перевезення, пересилання та збуту наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів за допомогою мережі «Інтернет»; інформацію про злочинні зв`язки та контакти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з іншими особами; банківські рахунки та рахунки фінансових установ, які використовувались для злочинної діяльності, пов`язаної зі збутом наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів за допомогою мережі «Інтернет»; іншу інформацію, яка може бути визнана речовими доказами у кримінальному провадженні та яка може прямо чи непрямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України.
Як вказує прокурор, допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що дійсно 29.04.2020 року перебувала за вище вказаною адресою разом з чоловіком ОСОБА_4 , де з метою отримання грошової винагороди здійснювали збут наркотичного засобу канабісу, який їм надав оператор інтернет-магазину «chunga.biz». Також остання повідомила, що добровільно надала для вилучення свій мобільний телефон та дві банківські картки, а також не заперечує проти їх перебування у Житомирському ВП з метою проведення слідчих дій.
22.06.2020 року на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей було проведено огляд вказаного телефону та вилучено його до Житомирського ВП.
В клопотанні прокурор вказує, що згідно протоколу тимчасового доступу в телефоні міститься інформація, що підтверджує факт збуту ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме: листування з невідомою особою, яка повідомляла останньому координати «мастеркладу» з психотропними речовинами амфетаміном, PVP та особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, а також фотознімки здійснених «закладок».
Прокурор переконаний, що у разі повернення вилученого мобільного телефону, діалоги у мобільному додатку «Telegram» та фотознімки «закладок», зроблених ОСОБА_4 та його дружиною, що підтверджують їх вину, можуть бути знищенні. Таким чином повернення мобільного телефону може призвести до знищення слідів злочину, що були в ньому залишені, та в подальшому може вплинути на хід досудового розслідування та безпосереднього дослідження речових доказів під час судового розгляду.
На підставі викладеного, з метою запобігання можливості приховування, псування, знищення, перетворення або відчуження мобільного телефона а наявної в ньому інформації, прокурор просив накласти на нього арешт.
ІІ Процедура та позиції сторін
В судове засіданні прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання в його відсутність. Клопотання просив задоволити в повному обсязі.
Неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, з огляду на приписи ч. 1 ст. 172 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.
ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. В частині 5 цієї ж статті передбачено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0001958 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до протоколу огляду предмету під час тимчасового доступу до речей від 22.06.2020 року, який був проведений за адресою АДРЕСА_2 , у громадянки ОСОБА_5 був вилучений мобільний телефон, на який прокурор просить накласти арешт.
Постановою слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 30.04.2020 року даний мобільний телефон був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0001958.
В рамках даного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру. Майно, на яке прокурор просить накласти арешт, належить третій особі.
Дослідивши клопотання, копії долучених до нього матеріалів з кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, арешт на яке просить накласти прокурор, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, є засобом вчинення кримінального правопорушення, містить інформацію щодо обставин його вчинення; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність в збереженні інформації, що міститься в мобільному телефоні, недопущення її втрати, а відтак підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171 КПК України для задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме :
- мобільний телефон «Huawei» в корпусі синього кольору ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «lifecell» № НОМЕР_3 .
Позбавити ОСОБА_5 можливості користуватися, відчужувати, розпоряджатися даним мобільним телефоном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1