КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , та прокурора у кримінальному провадженні прокурора Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000050, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 06.06.2020 року включно, з покладеними обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що стороною обвинувачення не було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні та дійшов висновку, що відповідним і достатнім у кримінальному провадженні є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Слідчим суддею були враховані дані про особу підозрюваної, те що остання раніше не судима, має стійкі соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, належну процесуальну поведінку та зроблений висновок про відсутність підстави для задоволення клопотання.

В апеляційних скаргах адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 просять ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання. По суті апеляції вказують на те, що слідчий суддя не перевірив наявність в матеріалах клопотання даних щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, не встановив конкретних обставин кримінального правопорушення, тоді як підозра є передчасною та необґрунтованою, оскільки ґрунтується на суперечливих і не підтверджених доказах. Також, апелянти вказують на те, що а ні в клопотанні слідчого, а ні в ухвалі слідчого судді не визначено, не встановлено та не наведено жодних правових підстав, які б вказували на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у поведінці ОСОБА_6 , зокрема апелянти посилаються на те, що їх підзахисна добровільно з`являється до органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що викладені у підозрі події відбувались протягом 2018-2019 років органами досудового розслідування проведено ряд слідчих та процесуальних дій, в тому числі обшуків, тимчасового доступу до документів, запитів в порядку ст..93 КПК України, спрямованих на отримання речей та документів, необхідних для ефективного проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні, що в свою чергу спростовує посилання органу слідства на можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадження (знищення, спотворення будь яких із речей та документів). Апелянти наголошують, що сторона обвинувачення не довела в суді того, що ОСОБА_6 переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, а факт перебування їх підзахисної в розшуку також не доведений органами досудового розслідування. Зазначають, що слідчий взагалі не перевірив причин неотримання ОСОБА_6 повісток, не з`ясував, чи були ці причини поважними, не перевірив, чи інформувалась остання належним чином про проведення слідчих процесуальних дій.
Крім того адвокати посилаються на те, що слідчий суддя під час застосування запобіжного заходу не врахував те, що ОСОБА_6 раніше не судима, до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності не притягувалась, має на утриманні батьків похилого віку, які потребують догляду, а також і те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Також апелянти зазначають про те, що слідчий суддя приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу їх підзахисній не звернув увагу на вимоги ст.132 КПК України, за якими клопотання про застосування заходів забезпечення подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, як видно з матеріалів Слідче управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області знаходиться, розташоване та зареєстроване по пров. Аскольдів 3-А, що територіально відноситься до Печерського району міста Києва, а не Голосіївського району міста Києва

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 1 044 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Як зазначає прокурор, слідчим суддею не достатньо враховано тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваної, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що підозрювана ОСОБА_6 в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки та покарання, за вчинення якого передбачене у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років позбавлення волі.У разі визнання її винною у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, вже сама по собі ця обставина може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватися від слідства та суду. Так, слідчим суддею під час винесення ухвали не враховано наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст.177 КК України, а саме знищення, сховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на волі має реальну можливість знищити документи, які не були виявлені під час проведення санкціонованих обшуків. Додає, що застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідно до ст. 177 КПК України не досягне своєї мети по забезпеченню належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисників, які підтримали вимоги апеляційної скарги та заперечували проти апеляції прокурора, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, та заперечував проти задоволення апеляційних скарг адвокатів, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може обґрунтовуватися виключно тяжкістю висунутого обвинувачення чи підозри.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів зазначених вимог слідчий суддя дотримався.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.191 КК України. Відмовляючи в задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на положення ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваної.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні органу досудового розслідування не вказано та органом досудового розслідування в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину, як зазначив суд, не можуть служити виключними підставами для ув`язнення підозрюваної.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваної, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе запобігти її спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, слідчий суддя зобов`язав ОСОБА_6 за першим викликом прибувати до органу досудового розслідування, прокурора, суду та роз`яснив наслідки невиконання обов`язків, зокрема те, що до підозрюваної може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Доводи, на які послались в апеляційній скарзі адвокати, зокрема на те, що слідчим суддею не враховані характеризуючи дані ОСОБА_6 не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваної застосовано наступний за суворістю запобіжний захід, який, на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю злочину та його наслідками.

Доводи адвокатів про те, що слідчий суддя формально підійшов до розгляду клопотання є такими, які не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки в рішенні наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Та обставина, що приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не звернув увагу на вимоги ст.132 КПК України та прийняв рішення з порушенням територіальної юрисдикції на думку колегії суддів є непереконливими, так як слідчий суддя розглянув клопотання в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, зокрема, з метою оптимізації роботи підрозділів органу досудового розслідування слідчого управління ГУ СБ України в місті Києві та Київській області та у зв`язку з організаційно-штатними змінами, Головним управлінням видано Наказ №624 місцем постійної дислокації 4 відділу слідчого управління визначено службові приміщення за адресою м. Київ, провулок Задорожний будинок 2, що територіально відноситься до Голосіївського району міста Києва та в свою чергу не суперечить нормативно-правовим актам та положенням вимог КПК України.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляції прокурора про те, що застосований запобіжний захід не зможе запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам ( може переховуватись від органів розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні), оскільки підозрювана ОСОБА_6 з`являлась до суду першої інстанції та до апеляційного суду на розгляд апеляційної скарги, що на думку колегії суддів свідчить про те, що наміру переховуватись від органів досудового розслідування остання не має.

Посилання прокурора на те, що підозрюваний може продовжити вчинення кримінального правопорушення є безпідставними, зважаючи на умови застосованого слідчим суддею запобіжного заходу.

Таким чином, доводи апелянтів щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просять адвокати та прокурор немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , та прокурора у кримінальному провадженні прокурора Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 без задоволення.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 06.06.2020 року включно, з покладеними обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України - залишити без змін, а апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , та прокурора у кримінальному провадженні прокурора Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2512/2020
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1