Справа № 581/425/20
Провадження № 1-кс/581/101/20
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2020 року селище Липова Долина

Слідчий суддя Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника СВ Липоводолинського відділення поліції Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000096 від 20 травня 2020 року

про надання тимчасового доступу до документів та їх вилучення,

в с т а н о в и в :

18 червня 2020 року начальник СВ Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з погодженим з прокурором ОСОБА_4 вказаним клопотанням.

Клопотання обґрунтовує тим, що 20 травня 2020 року до Липоводолинського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 надійшла заява про підробку невідомою особою підпису його матері ОСОБА_5 , 1930 року народження, яка проживає по АДРЕСА_2 , в документах, які спрямувалися до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20 травня 2020 року до ЄРДР за № 0000096 були внесені відомості за вказаним фактом та розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення за ознаками передбаченими ч. 1 ст. 358 КК України.

Вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що 17 грудня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 від імені ОСОБА_5 , за її підписом спрямовано позовну заяву про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого володіння. Предметом позовних вимог являється автомобіль марки ТОYОТА модель Согоllа, 2008 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на підставі нотаріально завіреної довіреності від 18 жовтня 2008 року перебуває у розпорядженні заявника ОСОБА_5 та надавався останньому у постійне володіння та користування його матір`ю ОСОБА_5 .

У клопотанні зазначає, що з допиту потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що він вважає підписи на поданих до суду документах від імені ОСОБА_5 підробленими, а також виконаними під психологічним тиском, зокрема на позовній заяві про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого володіння, відповіді на відзив, уточненій позовній заяві про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого володіння, описі поштових відправлень. Вказані документи зі слів потерпілого містяться в цивільній справі 528/1114/19 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ухвала суду від 20 грудня 2019 року). Крім цього зазначив, що у ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходяться два заповіти, підписані його матір`ю ОСОБА_5 щодо належного їй на праві власності майна.

У зв`язку з викладеним, просить надати групі слідчих тимчасовий доступ з їх вилученням до оригіналів заповітів ОСОБА_5 від 16 травня 2016 року та 24 квітня 2018 року, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 по АДРЕСА_3 .

Слідчий та представник ІНФОРМАЦІЯ_4 про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з`явилися, від слідчого мається заява про розгляд справи за його відсутністі, клопотання ним підтримується.

У зв`язку з викладеним, фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 20 травня 2020 року ОСОБА_5 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою, у якій, крім іншого, зазначив, що йому відомо про начебто наявність у ІНФОРМАЦІЯ_3 від імені його матері ОСОБА_5 двох заповітів. Зважаючи на те, що у січні 2018 року рішенням суду встановлено підробку підпису матері на договорі оренди земельної ділянки, просив розпочати кримінальне провадження за ст. 358 КК України.

20 травня 2020 року до ЄРДР за № 0000096 внесені відомості про вчинення невідомою особою підробки підпису ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у позовній заяві та на заповітах, попередня правова кваліфікація - ч. 1 ст. 358 КК України.

Постановою начальника СВ Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 від 20 травня 2020 року для здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження створено групу слідчих, до якої увійшли начальник СВ ОСОБА_3 , слідчі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17 червня 2020 року, від імені ОСОБА_5 , 1930 року народження, секретарем цієї сільради ОСОБА_10 16 травня 2016 року та 24 квітня 2018 року посвідчувалися два заповіти, які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_7 по АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 17 червня 2020 року, остання на підставі ст. 63 Конституції України відмовилася від дачі показів.

Частина 1 статті 159 КПК України передбачає, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 3, 5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 2 ч. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Із матеріалів клопотання вбачається, що приводом для початку досудового розслідування стала заява ОСОБА_5 про вчинення підробки підпису на заповітах ОСОБА_5 .

Однак жодних доказів необхідності тимчасового доступу із вилученням оригіналів цих заповітів, які зберігаються у сільській ради, окрім слів заявника, клопотання не містить.

Крім того, в супереч положенням п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України слідчий не довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування зазначених заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість поданого клопотання, яке не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 163 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання начальника СВ Липоводолинського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до документів та їх вилучення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1