Постанова

Іменем України

19 лютого 2020 року
м. Київ

справа № 393/181/18
провадження № 51-4078км19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 липня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Кіровоградський районний суд Кіровоградської області ухвалою від 05 травня 2019 року задовольнив клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 на строк 60 днів, з можливістю внесення застави, що становить 38 420 грн. На зазначену ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 10 липня 2019 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 липня 2019 року.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , просив скасувати ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 липня 2019 року й обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Вважає, що суд порушив вимоги ч. 17 ст. 7, ст. 8, ч.ч. 4-6 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), ст.ст. 28, 52 Конституції України, ст.ст. 3, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Заперечень на касаційну обвинуваченого ОСОБА_6 до Суду не надходило.
Позиції учасників судового провадження
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу у повному обсязі, просив її задовольнити та скасувати ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 липня 2019 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Прокурор ОСОБА_5 частково підтримав касаційну скаргу ОСОБА_6 . Вважає, що Кропивницький апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою обвинуваченого.
Інших учасників судового провадження належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.
Проте ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент виконання такої дії або прийняття такого рішення.
У ч. 2 ст. 152 Конституції України закріплено принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тобто закони, інші правові акти мають юридичну силу і підлягають застосуванню до визнання їх неконституційності за рішенням Конституційного Суду України, яке набирає законної сили з дня його ухвалення, є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.
Як видно з матеріалів провадження, суддя Кропивницького апеляційного суду ухвалою від 10 липня 2019 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу про продовження строку тримання під вартою на стадії судового розгляду, мотивуючи тим, що ч. 2 ст. 392 КПК не передбачено можливості оскарження відповідної ухвали в апеляційному порядку.
Разом із тим, за рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 положення ч. 2 ст. 392 КПК щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
За таких обставин, відмовивши 10 липня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд не дотримався вимог кримінального процесуального закону та істотно їх порушив, а тому ухвала цього суду підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час касаційного провадження з`ясовано, що 06 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_6 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області ухвалено вирок.
Незважаючи на це, суд апеляційної інстанції, у разі відповідності апеляційної скарги ОСОБА_6 вимогам ст. 396 КПК, повинен перевірити законність та обґрунтованість ухвали Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 липня 2019 року з урахуванням викладеного вище та постановити судове рішення, яке відповідатиме вимогам ст. 370 КПК.
Керуючись статтями 433, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 липня 2019 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3