Справа № 569/4191/20
УХВАЛА

23 березня 2020 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000801 від 14.08.2019, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 289 КК України (далів це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідує, що досудове розслідування кримінального провадження розпочато за заявою ОСОБА_5 , жительки АДРЕСА_1 про те, що приблизно в кінці червня 2019 року у м. Рівне ОСОБА_6 , 1991 року народження, житель м. Рівне, шляхом обману, під приводом тимчасового користування транспортним засобом, незаконно заволодів її автомобілем марки SUBARU, р.н. НОМЕР_1 (далі це й же автомобіль), яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме продав його без згоди власника.

Слідчий у клопотанні вказує, що згідно постанови від 10.03.2020, автомобіль визнаний та приєднаний до матеріалів досудового розслідування як речовий доказ.

Покликаючись на наведене, а також, що автомобіль являється матеріальним об`єктом, предметом вчинення злочину, зберіг на собі сліди вчиненого злочину та відповідає вимогам речових доказів, передбачених статтею 98 КПК України, з метою збереження речового доказу слідчий вказує на необхідність у накладенні арешту на автомобіль, з метою уникнення його пошкодження, знищення.

Також слідчий вказує, що під час досудового розслідування наявні підстави для призначення судових автотехнічних експертиз з комплексного дослідження транспортного засобу та проведення слідчих (розшукових) дій з використанням вказаного транспортного засобу.

До початку судового засідання, слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вказав що клопотання підтримує в повному обсязі.

Представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 подав аналогічну за змістом заяву.

З урахуванням заяв слідчого та представника потерпілої, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, містить докази, які мають відношення до кримінального провадження, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на автомобіль «SUBARU IMPREZA», 201, номер шасі НОМЕР_2 , 2013 року випуску, шляхом заборони власнику чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися автомобілем до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1