КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 - ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0003801 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 листопада 2019 року, яким
ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тинне Сарненського району Рівненської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора - ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим в тому, що 12 серпня 2019 року близько 17.45 год. ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та бажаючи того, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через отвір із сітки в паркані, проник на територію вищевказаного домоволодіння, де, шляхом зламу металопластикового вікна на першому поверсі, проник до будинку, та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно, таємно викрав ноутбук марки «Asus К53Е» (К53Е-SX517D) чорного кольору вартість якого складає 3530,00 грн.; рюкзак сірого кольору з позначенням «Converse» з чорними вставками та пляшку алкогольного напою марки «Jack Daniels», ємкістю 3 літри, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3530,00 грн.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду та призначити йому більш м`яке покарання.
В обґрунтуванням вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на те, що суд у вироку врахував його щире каяття, але одночасно не звернув увагу на той факт, що він активно сприяв розкриттю злочину, не завдав матеріальної шкоди потерпілій. При цьому, обвинувачений посилається на те, що суд не застосував до нього ст. 69 КК України, одночасно посилаючись на призначення йому покарання в мінімальних межах санкції за ч. 3 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, позицію прокурора, яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, потерпілу, яка категорично заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, наполягаючи на суворому покаранні обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та розглянувши справу в її межах, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК Українисудапеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та журналу судового засідання, фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися і докази відносно них, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичні обставини кримінального правопорушення, дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Що стосується доводів обвинуваченого про суворість призначеного покарання та неврахування судом при призначенні покарання інших даних, які пом`якшують його покарання, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який вчинив тяжкий злочин, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, за відсутністю обставин, що обтяжуються покарання.

З огляду на викладене, доводи обвинуваченого про неврахування судом першої інстанції при призначенні йому покарання щирого каяття, на що посилається апелянт в апеляційній скарзі, а також під час апеляційного розгляду, були враховані судом першої інстанції при призначенні йому покарання, що підтверджується змістом самого вироку.

Щодо доводів апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції обставини, що пом`якшує покарання, - активне сприяння розкриттю злочину, то, на думку колегії суддів, вони є безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин матеріали справи не містять.

При цьому, визначаючи вид та розмір покарання, суд першої інстанції, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин його щирого каяття, думки потерпілої, дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, врахувавши характер, тяжкість та суспільну небезпеку скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, характер його дій та спосіб вчинення злочину, відомості про особу обвинуваченого та інші наявні у провадженні дані, які його характеризують, вмотивовано обрав ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, і з таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 75 КК України колегія суддів не вбачає.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 листопада 2019 року щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення, обвинуваченим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, - у той же строк з дня вручення її копії.

Повний текст ухвали оголосити 24 лютого 2020 року о 17.20 год.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3