Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1838/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 березня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та продовжено відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 квітня 2020 року (включно) без визначення розміру застави, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, змінити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, у разі відмови в зміні запобіжного заходу на домашній арешт визначити розмір застави. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею було порушено право підозрюваного ОСОБА_8 на захист, оскільки судовий розгляд проводився без участі захисників останнього, а слідчим суддею було залучено адвоката з центру безоплатної вторинної правової допомоги. Вказує, що прокурор в судовому засіданні не довів, наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, а підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України необґрунтована та незаконна, оскільки погоджена прокурором, який не мав на це повноважень. Зазначає, що слідством не доведено, що менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту, або визначення застави не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вважає, що слідчим суддею не враховано стан здоров`я підозрюваного, наявність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання. Також, зазначає, що слідчий суддя безпідставно не визначив розмір застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 до 14.04.2020 року, без визначення розміру застави.
В клопотанні слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019р. за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні протягом січня-грудня 2019 року ряду злочинів на території м. Житомира за попередньою змовою групою осіб.

Вказані обставини органом досудового розслідування попередньо кваліфіковані за ч.1 ст. 14 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ст. 348 КК України.
14.12.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням до житла.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07.02.2020 року у справі №296/958/20 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 12.03.2020 року, без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив про необхідність витребування довідки із УОТЗ ГУНП в Житомирській області про з`єднання абонентських номерів, вжиття заходів щодо розсекречення усіх матеріалів НСРД, які проводились у кримінальному провадженні, вжиття заходів щодо встановлення п`ятої особи, яка відповідно до протоколу за результатами контролю за вчиненням злочину втекла з місця події, долучення до матеріалів кримінального провадження висновків шести судових молекулярно-генетичних експертиз, витребування висновку судової вибухово-технічної експертизи по ватних тампонах, після їх отримання та проведення необхідних слідчих дій, вирішення питання про повідомлення про нову підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, а також необхідність виконання вимог ст. 290 КПК України.
Враховуючи, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, ніж тримання під вартою, а також те, що його продовження належним чином забезпечить проведення слідчих та процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав згідно вимог ст. 199 КПК України для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 176-178, 199 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може не виконати покладені на нього процесуальні обов`язки, переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або ж вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється чи обвинувачується.
Відповідно до ст. 199 КПК України у випадку виникнення необхідності продовження строку тримання особи під вартою, прокурором, або слідчим за погодженням з прокурором подається клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
З матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019 року за підозрою ОСОБА_8 та інших у вчиненні протягом січня-грудня 2019 року ряду злочинів на території м. Житомира за попередньою змовою групою осіб.

Вказані обставини органом досудового розслідування попередньо кваліфіковані за ч.1 ст. 14 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ст. 348 КК України.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 05.02.2020 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019 року до чотирьох місяців, тобто до 14.04.2020 року.

Згідно матеріалів клопотання, на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 органом досудового розслідування зібрано певні докази, які вказують на можливу причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Зокрема, це: протокол огляду місця події, а саме домоволодіння АДРЕСА_2 від 13.12.2019р.; протокол допиту потерпілого гр. ОСОБА_13 від 13.12.2019р.; протокол затримання ОСОБА_8 від 14.12.2019р. у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину; протокол за результатами контрою за вчиненням злочину від 14.12.2019р.; протокол огляду предметів від 23.12.2019р.; довідка про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів №454 від 23.12.2019р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 від 09.01.2020р.; протокол проведення слідчого експерименту від 15.01.2020р.; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 17.01.2020р.; протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 12.11.2019р. та 23.11.2019р., в яких зафіксовані розмови трьох осіб: ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 в автомобілі «Фольцваген Туарег» д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 умисного особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На підставі викладеного, доводи апелянта про необґрунтованість підозри, колегія суддів вважає безпідставними.

Як вбачається з матеріалів клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , воно містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і тому подальше тримання під вартою останнього є виправданим та викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , зокрема необхідністю витребування довідки із УОТЗ ГУНП в Житомирській області про з`єднання абонентських номерів, вжиття заходів щодо розсекречення усіх матеріалі НСРД, які проводились у кримінальному провадженні, вжиття заходів щодо встановлення п`ятої особи, яка відповідно до протоколу за результатами контролю за вчиненням злочину втекла з місця події, долучення до матеріалів кримінального провадження висновків шести судових молекулярно- генетичних експертиз, витребування висновку судової вибухово-технічної експертизи по ватних тампонах, після їх отримання та проведення необхідних слідчих дій, вирішення питання про повідомлення про нову підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень та виконання вимог статті 290 КПК України.

Також, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі до 12 років.

Зважаючи на те, що слідчим та прокурором обґрунтовано припущення, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, під загрозою можливого покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які на момент розгляду клопотання прокурора не зменшилися.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, зазначених в ч.3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить проведення слідчих та процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав згідно вимог ст.199 КПК України для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , які належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами. В клопотанні наведені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваного.
Доводи апеляційної скарги адвоката про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.
Так, згідно матеріалів клопотання та пояснень прокурора в засіданні апеляційного суду, на даний час не встановлено усі обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , а тому останній може вжити заходів щодо здійснювання впливу на інших осіб причетних до вчинення злочину, підозрюваний, перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти умисні, з корисливих мотивів кримінальні правопорушення; може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює можливість реального засудження його на тривалий строк, що негативно відобразиться на стосунках в родині та суспільстві.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисника не зазначено переконливих доказів про зменшення або відсутність ризиків, вказаних в клопотанні та встановлених слідчим суддею.

Вказання апелянтом на те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, не свідчить про відсутність можливості у останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду або іншим чином перешкоджати об`єктивному розслідуванню.
Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Зазначення апелянтом про те, що судовий розгляд проводився без участі захисників останнього, а слідчим суддею було залучено адвоката з центру безоплатної вторинної правової допомоги чим порушено право підозрюваного на захист, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки кримінальний процесуальний закон не передбачає обов`язкової участі саме захисника, з яким укладено договір про правову допомогу, а тому, з огляду на те, що судовий розгляд провадився з участю захисника, залученого з центру безоплатної вторинної правової допомоги (з метою не допущення порушення розумних строків розгляду провадження), право на захист підозрюваного ОСОБА_8 не було порушено.
Вказання апелянтом на те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України необґрунтована та незаконна, оскільки погоджена прокурором, який не мав на це повноважень, не є предметом даного апеляційного розгляду. Крім того, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 19.03.2020 року вказаній обставині була дана оцінка та зазначено, що постановою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_17 від 19.06.2019 року про призначення та зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 призначена старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019 року.

Таким чином, на дату погодження повідомлення про підозру ОСОБА_8 14.12.2019 року, прокурор ОСОБА_6 входила в групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019 року.

Доводи апеляційної скарги захисника про безпідставне не визначення розміру застави, спростовуються змістом ухвали слідчого судді, в якій зазначено, що відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також підстав вважати, що кримінальне правопорушення вчинено з погрозою застосування насильства, слідчий суддя продовжуючи підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою, вважає за можливе не визначати розмір застави. Адже, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України в даному випадку визначення розміру застави є правом, а не обов`язком слідчого судді.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого судді.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11 березня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 квітня 2020 року (включно) без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: