Справа № 182/5748/19
Провадження № 1-кп/0182/395/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.03.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2019 за № 0001388 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Західне, Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл., громадянки України, яка мешкає у АДРЕСА_1 , зареєстрована у АДРЕСА_2 , працює оператором швацького устаткування АТ НЗФ, із середньою-спеціальною освітою, заміжня, на утриманні має неповнолітню дитину - доньку 2010 року народження, не судима,
за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_3 13.08.2012 з метою отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі п. 17 постанови Кабінету міністрів України № 1751 від 27.12.2001 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації (далі по тексту - Управління), розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Гетьманська, 23, власноруч заповнила заяву від свого імені про призначення соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Відповідно до ст. 13 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має один з батьків дитини, усиновлювач, та інші, який фактично здійснює догляд за дитиною.
Згідно п. 18 Постанови Кабінету міністрів України № 1751 від 27.12.2001 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається з дня звернення за її призначенням, але не раніше ніж з дня, що настає після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами для непрацюючих осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, а для працюючих осіб - з дня настання відпустки по догляду за дитиною по день її закінчення.
Днем звернення за призначенням допомоги по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку вважається день прийняття органом праці та соціального захисту населення відповідної заяви з усіма необхідними документами.
Після заповнення вищезазначеної заяви про призначення соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ОСОБА_3 13.08.2012 було роз`яснено, що вона зобов`язана повідомляти протягом трьох днів про зміну всіх обставин, що впливають на виплату їй вказаної допомоги. Після чого, ОСОБА_3 було призначено виплату соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з 01.09.2012 по 30.04.2013.
05.09.2012 ОСОБА_3 була працевлаштована підсобним робітником вакцинація курчат» в цех інкубації ПАТ «Птахокомплекс Дніпровський» згідно трудової книжки ОСОБА_3 .
Згідно ч. 2 п. 23 Постанови Кабінету міністрів України № 1751 від 27.12.2001 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку припиняється: у разі, коли особа, що отримує в органах праці та соціального захисту населення допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виявила бажання працювати - з дня працевлаштування (початку виконання трудових обов`язків).
Однак, про вказану обставину, що суттєво впливає на право отримувати державну соціальну допомогу, ОСОБА_3 не повідомила органи соціального захисту населення та продовжувала незаконно отримувати державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в наступних розмірах: вересень 2012 року - 829 грн. 59 коп.; жовтень - листопад 2012 року по - 973 грн. 22 коп.; грудень 2012 року - 989 грн. 22 коп.; лютий - квітень 2013 року по - 130 грн. щомісячно.
Таким чином, ОСОБА_3 за період часу з 13.08.2012 по 30.04.2013 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальних збитків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, шляхом обману, що проявився у неповідомленні Управління про зміну обставин, що впливають на право отримувати державну соціальну допомогу, продовжувала отримувати державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, коли офіційно була працевлаштована підсобним робітником вакцинація курчат» в цех інкубації ПАТ «Птахокомплекс Дніпровський» та втративши правові підстави на отримання вказаної допомоги з 13.08.2012 по 30.04.2013 включно, тим самим умисно заволоділа бюджетними коштами на загальну суму 5 157 грн. 42 коп., а саме: вересень 2012 року - 957,22 грн.; жовтень-листопад 2012 року по 973 грн. 22 коп.; грудень 2012 року - 989 грн. 22 коп.; лютий - квітень 2013 року по 130 грн. щомісячно, чим державі в особі Управління завдано матеріальні збитки на вказану суму.
Після вчинення вказаного злочину ОСОБА_3 розпорядилася вказаними грошовими коштами на власний розсуд, витративши їх на власні потреби.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе визнала повністю і пояснила суду, що 13.08.2012 вона звернулася до Управління соціального захисту населення з заявою про призначення соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Їй пояснювали в Управлінні, що вона повинна повідомити про своє працевлаштування. Про таке попередження вона розписувалась. У вересні 2012 року влаштувалася підсобним робітником в цех інкубації ПАТ «Птахокомплекс Дніпровський». При працевлаштуванні на роботу у неї запитали, чи отримує вона соціальну допомогу, вона сказала, що так. Тому вона і вважала, що вони самі повідомлять Управління соціального захисту про її працевлаштування. Грошові кошти вона отримувала та використовувала на дитину. Потім у квітні 2013 вона звернулася в Управління, там сказали, що, оскільки вона працевлаштувалася, то не мала права отримувати допомогу, тому виникла заборгованість. Вона обіцяла заборгованість погасити, але не змогла, так як у неї скрутне матеріальне становище. Спричинену Управлінні шкоду вона згодна відшкодовувати. Усього вона сплатила 200 грн., а після закінчення розслідування сплатила ще потім 800 грн. У вчиненому розкаюється.
Представник Управління соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 звернулася до Управління соціального захисту населення з заявою про призначення соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. ОСОБА_3 пояснювали в Управлінні, що вона повинна повідомити про своє працевлаштування. Попереджували про кримінальну відповідальність. ОСОБА_3 оформила допомогу, почала її отримувати, але, коли вона прийшла у квітні 2013, з`ясувалося, що вона працює, тобто допомогу отримувала незаконно, тому їй нарахували переплату. Остання обіцяла поступово виплатити переплату, однак так і не виплатила. Управління звернулося до поліції. Заявлений цільний позов підтримує. Просить зменшити суму позову на 800 грн., так як саме вказану сумі обвинувачена пізніше сплатила добровільно.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої повністю доведена.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 мають вірну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Під час судового засідання від обвинуваченої надійшло клопотання про закриття справи у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Представник Управління соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації ОСОБА_5 не заперечувала проти закриття справи, однак просила суд врахувати, що обвинувачена не відшкодувала завдані збитки у повному обсязі.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки дійсно строки давності притягнення до кримінальної відповідальності по даному кримінальному провадженню скінчились.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості минуло три роки та за вказаний злочин передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості і санкція якого передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
Злочин, у вчиненні якого вона обвинувачується, був вчинений в період з 01.09.2012 по 30.04.2013, з цього часу минуло понад шість років, перебіг строків давності не переривався і не зупинявся, тобто є всі підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. Про звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав ОСОБА_3 заявила клопотання. Також ОСОБА_3 роз`яснено і вона вірно розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності зі вказаних нереабілітуючих підстав.
Та обставина, що вона не відшкодувала у повному обсязі завдані збитки, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання обвинуваченої, оскільки ст. 49 КК України, ст. 284, 285 КПК України не передбачають обов`язковості відшкодування шкоди для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Заявлений представником Управління соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації цивільний позов необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши представнику право звертатися до суду у порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов судом вирішується при ухвалені обвинувального вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази копії документів зі справи на ОСОБА_6 , які знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ч. 2, ч. 6 ст. 284, ст. 285, ч. 4 ст. 286 КПК України, - суд -
П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2019 за № 0001388 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Запобіжний захід не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов представника за дорученням Управління соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області ОСОБА_5 - залишити без розгляду, роз`яснивши право звертатися до суду у порядку цивільного судочинства.
Речові докази копії документів зі справи на ОСОБА_6 , які знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати копію ухвали у суді.

Суддя: ОСОБА_1