Справа № 487/8120/19
Провадження № 1-кс/487/8609/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000329 про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2019 року слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання про надання дозволу з метою приводу відповідає вимогам статті 188 КПК України та подано одночасно із клопотанням про застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Суд, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, приходить до наступного.
У проваджені Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000329 від 17.07.2018 за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2016 ОСОБА_5 уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України.
Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 18.11.2016 № 117-РС ОСОБА_7 призначено на посаду санітара 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 18.11.2016 № 247 солдата ОСОБА_5 з 18.11.2016 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Відтак, з 18.11.2016, тобто з дня зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби.
У подальшому, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 02.04.2018 № 45-РС солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, у ст.1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною,
якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби ОСОБА_5 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення вчасно на службу без поважних причин останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби о 08 год. 00 хв. 13.04.2018 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та ухиляється від проходження військової служби по теперішній час.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обгрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).
30.10.2019 року слідчим Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 складено та погоджено з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України стосовно ОСОБА_5 .
Вжитими заходами розшуку встановити місцезнаходження солдата ОСОБА_7 до теперішнього часу не видалося за можливе. На повістки про виклик до слідчого, надіслані поштовим зв`язком, ОСОБА_7 не з`явився. У зв`язку з не встановленням місцезнаходження останнього вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).
Оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, але місцезнаходження солдата ОСОБА_7 не встановлено, підозрюваний продовжує переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 30.10.2019 підозрюваного оголошено у розшук.
Відповідно до частини 4 статті 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1)підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
У судовому засіданні прокурором доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, крім того останній обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, має можливість впливати на свідків та залякувати їх, має змогу не з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді, посилаючись на зовсім не обґрунтовані обставини, а також враховуючи той факт, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим через специфіку проходження військової служби.
Отже, приймаючи до уваги що прокурором доведено всі обставини, зазначені у ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його задоволення.
Керуючись ст.ст. 184, 188-190,193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Клтовськ Одеської області, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду, після сплину шести місяців з дня її постановлення, тобто 27.05.2020 року, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді або відкликання ухвали прокурором.
Виконання ухвали покласти на слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташоване у місті Миколаєві ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть подані під час підготовчого провадження в суді, можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1