137/674/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2020 смт. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
представника Літинської ВК № 123 ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, засудженого 29.03.2012 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч.3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, (початок строку 02.09.2011, кінець строку: 21.01.2021) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
Адвокат ОСОБА_5 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним клопотанням, яким просила застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання мотивуючи тим, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за період відбування покарання отримав дев`ять заохочень які дали йому за гарну поведінку і сумлінне ставлення до праці. Виконував роботи з благоустрою установи колонії та прилеглої території. Під час відбування покарання навчався, отримав загальну середню освіту. Не створює конфліктних ситуацій, підтримує зв`язок з родиною.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 висловила позицію, згідно якої вважала за можливе задовольнити клопотання та звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_6 , оскільки він працевлаштований, хворий з дитинства, має 1/8 частку квартири в м. Вінниця, має соціально-корисні зв`язки з родичами, а останнє стягнення у засудженого вважає необгрунтованим.
Представник Літинської ВК 123 ОСОБА_4 зазначив, що на його думку засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення, характеризується посередньо.За час відбування покарання у Літинській ВК № 123 заохочень не має, разом з тим має 1 непогашене стягнення за порушення умов відбування покарання.
Прокурор ОСОБА_3 не вважав за можливе застосувати до засудженого умовно-дострокове звільнення, просив відмовити у задоволенні клопотання мотивуючи наявністю у засудженого одного непогашеного стягнення та засудження за вчинення особливо тяжкого злочину.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 , суд приходить до наступних висновків.
Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що 29.03.2012 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області останнього засуджено за ч.3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі (а.с. 19).
Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 , вбачається, що під дію ст. 81 КК України останній підпадає по відбуттю 3/4 частини строку призначеного йому покарання (21.07.2018) (а.с. 20-21).
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_6 яка міститься в матеріалах особової справи від 23.06.2020 (а.с. 20-21), за час відбування покарання у ДУ «Дар`ївська виправна колонія № 10» дев`ять разів заохочувався, порушень режиму відбування покарання не допускав. З 09.07.2019 року засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Літинська виправна колонія (№123)» середнього рівня безпеки. Після прибуття в установу був працевлаштованим днювальним житлової зони.
За час відбування покарання характеризується посередньо. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, але виникає постійна необхідність в додатковому контролі за їх виконанням. Намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ним неслужбових стосунків. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Перебуває на профілактичному обліку, як особа що схильна до суїциду.
Відповідно до висновку зазначеному у вказаній характеристиці засуджений ОСОБА_6 скоїв в тому числі особливо тяжкий злочин, не досяг потрібного ступеню виправлення, без нагляду адміністрації установи не може самостійно дотримуватись вимог режиму відбування покарання та чинного законодавства в цілому, тому адміністрація установи вважає, що до даного засудженого передчасно застосовувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст.81 Кримінального кодексу України.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 23.06.2020 (а.с. 22) засуджений ОСОБА_6 за весь період перебування в установі двічі притягався до дисциплінарної відповідальності. Також наявні 9 заохочень. Судом враховано, що крайнє заохочення датоване 21.12.2018. А за час відбування покарання у Літинській ВК № 123 заохочення відсутні. Разом з тим наявне непогашене стягнення від 15.05.2020.
Окрім того суд не може брати до уваги матеріали щодо наявності у засудженого захворювання та матері, котра потребує піклування, оскільки це виходить за межі розгляду клопотання. Предметом розгляду, відповідно до ст. 81 КК України, є доведення засудженим за весь час відбування покарання свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням вищенаведених обставин суд дійшов до висновку про доцільність відмови у задоволенні клопотання, оскільки дослідженими матеріалами не підтверджується того, що засуджений довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, у зв`язку з чим на думку суду він залишається суспільно-небезпечним з урахуванням його характеризуючих даних, тяжкості злочинів вчинених ним відносно малолітніх а також наявності непогашеного стягнення.
Керуючись ст. ст. 50, 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1