ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/106/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника - адвоката: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0003726, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.01.2020 року, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України ОСОБА_8 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу слідчого судді скасувати, як таку, що є необґрунтовано, невмотивованою та незаконною, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів. У разі задоволення клопотання, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити підозрюваному заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 34 000 гривень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , який може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, зазначає, що слідчим суддею залишено поза увагою відомості про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у якого відсутні офіційні джерела доходу, слабкі соціальні зв`язки, відсутність на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб, за місцем реєстрації не проживає та здійснив спробу переховування від органів досудового розслідування, так як з 09.12.2019 року перебував у розшуку.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, захисника, підозрюваного, у судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України.
Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя посилався на те, що підозрюваний не представляє загрози для суспільства в такій мірі, щоб його ізолювати від суспільства, а також прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків того, що підозрюваний може вчинити одну із дій передбачених ст. 177 КПК України.
Як убачається з матеріалів провадження, 29.11.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. (а. п. 31-33).
09.12.2019 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинене, у зв`язку із оголошенням ОСОБА_8 в розшук. (а. п. 34-36).
30 січня 2020 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня винесено постанову про відновлення досудового розслідування (а.п.41-44).
Із повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_8 12.11.2019 року близько 21:10 год., перебуваючи поблизу будинку №9, що розташований у м. Херсоні по
вул. Залізнична, переслідуючи прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, без застосування фізичного насильства, шляхом ривку з лівої руки потерпілої ОСОБА_9 , заволодів її майном, а саме: мобільним телефоном XIAOMI MI A2 4/32 Gb Black, вартість якого, відповідно до висновку експерта № 3441 МТ від 19.11.2019 року складає 2 687 грн. 19 коп., в якому знаходилась сім-карта оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: внесенням відомостей до ЄРДР за № 0003726 від 13.11.2019 року за ч. 1 ст. 186 КК України (а.п. 5-6), висновком експерта від 19.11.2019 року (а. п. 9-13), протоколом ОМП від 21.11.2019 року (а. п. 16), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (а. п. 21), протоколом допиту свідка та потерпілого (а. п. 22-25), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.11.2019 року (а. п. 26), протоколом проведення слідчого експерименту від 28.11.2019 року (а. п. 27-28).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин
(«Cebotari v. Moldova», п. 48).
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність
ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Поруч із цим, враховуючи відомості, що наявні в матеріалах кримінального провадження колегія суддів не може погодитися із такими висновками.
Що стосується питання наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про їх відсутність.
Так, у своєму клопотанні про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий послався на існування ризиків передбачених

п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вірогідність існування наведених ризиків, суд апеляційної інстанції виходить із положень ст. 178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального провадження (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань.
Враховуючи наведені в матеріалах провадження факти та обставини на підтвердження причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, а також відомості, що характеризують особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів (а.п. 17), в іншому кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених
ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 187 КК України (а.п. 47), офіційно не працевлаштований, законне джерело доходів відсутнє, колегія суддів приходить до висновку про реальне існування ризиків того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, підтверджуються поведінкою підозрюваного під час досудового розслідування, а також відсутністю міцних соціальних зв`язків, оскільки останній з 09.12.2019 року перебував у розшуку, має слабкі соціальні зв`язки, проживає один (а.п. 55), згідно пояснень родичів
( ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) (а.п. 14-15), зв`язків з ними не підтримує, ухвалою Білозерського районного суду від 28 січня 2020 року, ОСОБА_8 оголошувався у розшук в кримінальному провадженні № 0000011 (а.п. 39-40)
Посилання слідчого судді на те, що підозрюваний працює, здобув спеціальність механізатора, то вказані твердження не підтверджені жодними відомостями матеріалів провадження.
Поруч із цим, доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлені щодо останнього ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України можуть бути усунуті лише у такий спосіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 (наявність обґрунтованої підозри) та 2 (існування хоча б одного з ризиків передбачених ст.177 КПК України) частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів) частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частини п`ятої цієї статті.
На переконання колегії суддів, з урахуванням даних щодо особи підозрюваного, який має постійне місце проживання (а.п. 55), суд апеляційної інстанції вважає, що не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку із чим відносно нього може бути застосований інший, більш м`який вид запобіжного заходу, не пов`язаний з тримання під вартою, який одночасно зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Виходячи з того, що матеріалами провадження підтверджується існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2020 року, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном до 20 березня 2020 року, включно, заборонивши ОСОБА_8 залишати місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.
Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3