Номер провадження: 11-сс/813/261/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2020 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000830 від 04 квітня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2020 року було відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000830 від 04 квітня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру слідчого Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 30 вересня 2019 року у кримінальному провадженні №0000830 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Крім того, захисник просила зобов`язати уповноважену особу Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтувала тим, що:

-повідомлення про підозру відбулося без належних даних про повноваження слідчого. Всупереч ст.39 КПК України в матеріалах досудового розслідування та дорученні на проведення досудового розслідування відсутній підпис керівника органу досудового розслідування;

-в матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази завдання ОСОБА_9 матеріальних збитків. Так висновок експерта №59-19 від 28 березня 2019 року не містить підпису експерта та його попередження про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України.

-слідчим не було розглянуто клопотання ОСОБА_9 про проведення слідчих дій від 04 листопада 2019 року;

-слідчим не було встановлено жодних обставин, які ОСОБА_9 просив встановити для підтвердження його невинуватості, зокрема не були допитані свідки, які були безпосередніми учасниками події, що відбулася 26 березня 2019 року, а також не були допитані працівники патрульної поліції, які виїжджали на виклик;

Крім того, в апеляційній скарзі захисник просила повторно дослідити докази, наявні в матеріалах провадження та дати їм відповідну правову оцінку.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_8 , яка підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апеляційним судом встановлено, що 01 жовтня 2019 року ОСОБА_9 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, яке було складене 30 вересня 2019 року.

З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що в провадженні Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за №0000830 від 04 квітня 2019 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, а саме - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Положеннями Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року внесені зміни до Кримінального процесуального кодексу України, згідно з якими частину першу статті 303 КПК України доповнено пунктом 10 такого змісту: «10) на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після сплину одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником».

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Системний аналіз положень статей 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваної особи у вчиненні інкримінованого злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що в матеріалах досудового розслідування та дорученні на проведення досудового розслідування відсутній підпис керівника органу досудового розслідування, а повідомлення про підозру відбулося без належних даних про повноваження слідчого, оскільки зазначене є підставою для визнання доказів недопустимими, проте перевірка вказаних доводів має бути здійсненна під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Між тим, під час апеляційного розгляду прокурор надав апеляційному суду пояснення про те, що доручення на проведення досудового розслідування містить підпис керівника органу досудового розслідування, а слідчий Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 мав повноваження на вручення підозри ОСОБА_9 .

Доводи сторони захисту про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази завдання ОСОБА_9 матеріальних збитків не можуть бути підставою для скасування повідомлення ОСОБА_9 про підозру, оскільки вказаним обставинам також має бути надана правова оцінка під час розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Щодо доводів захисника про бездіяльність слідчого, яка полягала у відмові допитати свідків події та відмові у клопотанні про проведення слідчих дій, апеляційний суд зазначає про таке.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 06.12.2019 року було надано оцінку діям слідчого. Наразі, захисник оскаржує рішення про повідомлення про підозру, а не бездіяльність слідчого.

За таких обставин, враховуючи що вказані вимоги регулюються різними пунктами статті 303 КПК України, а наслідком розгляду таких скарг є різні процесуальні рішення, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею обґрунтовано зазначено про те, що не проведення слідчих (розшукових) дій, про які просив підозрюваний не може бути підставою для скасування повідомлення про підозру, а може бути предметом розгляду скарги в порядку передбаченому п.7 ч.1 ст.303 КПК України.

Під час апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено жодних підстав для визнання доказів, які обґрунтовують підозру ОСОБА_9 , недопустимими, в контексті положень ч.4 ст.87 КПК України, тобто, які були отримані органом досудового розслідування внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Щодо вимоги апеляційної скарги захисника про зобов`язання уповноваженої особи Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вказаному кримінальному провадженні, апеляційний суд зазначає наступне.

У постанові від 26 березня 2019 року по справа № 807/1456/17Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, що належить до загальних засад кримінального провадження, з огляду на положення частини першої статті 24 КПК України не є необмеженим, а гарантується кожному в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із дій, бездіяльності слідчого, прокурора, пов`язаних з фіксацією інформації в ЄРДР, пунктом першим частини першої статті 303 КПК України передбачена можливість оскаржити до слідчого судді лише бездіяльність, що полягає у невнесенні до Реєстру відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви чи повідомлення про нього.

Наведений у частині першій цієї статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Зазначене свідчить про відсутність правових підстав для розгляду судом кримінальної юрисдикції вимог особи до органу досудового розслідування про виключення відомостей з ЄРДР.

Внесення інформації до Реєстру є передбаченим законом фіксуванням комплексу вчинених у кримінальному провадженні процесуальних дій - офіційного пред`явлення особі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, а також подальшого руху справи на стадії судового розгляду з метою розрахунку показників, пов`язаних з результатами розслідування і розкриття кримінальних правопорушень.

Відображення в ЄРДР цих відомостей не є констатацією винуватості позивача у вчиненні злочину, не суперечить закріпленим у статті 62 Конституції України і статті 17 КПК України засадам презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, не перешкоджає його професійній діяльності і не обмежує жодних інших прав та інтересів.

Чинне законодавство не передбачає виключення з Реєстру інформації, якою лише констатується факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, така інформація не впливає на юридичне становище позивача, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин. Отже, заявлену позовну вимогу суди не можуть розглядати за правилами будь-якого судочинства.

Відповідно до положень ч. 6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з положеннями ч. 5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необґрунтованість доводів захисника ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 30 вересня 2019 року та зобов`язання уповноваженої особи Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню №0000830 від 04.04.2019 року, у зв`язку з чим залишив скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 276-278, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04 лютого 2020 року про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000830 від 04 квітня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4