Справа № 302/87/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2020смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя - ОСОБА_1 ,

з участю: секретар с/з ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

потерпіла - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в районному суді смт.Міжгір`ї Закарпатської області кримінальне провадження № ЄРДР 0000024 від 09.01.2020 за обвинувальним актом від 27.01.2020 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродж. та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, утримує 2-є н/дітей, сезонний робітник, раніше не судимий,

- про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 122 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
08 січня 2020 року , біля 07 год.00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , затіяв сварку з своєю дружиною ОСОБА_5 та на грунті особистої неприязні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 кулаком правої руки удар по обличчю, від якого остання впала на підлогу. Після цього, ОСОБА_4 , з метою доведення злочинного умислу до кінця, почав кулаками рук наносити множинні удари по тілу потерпілої та зірвавши верхній одяг з ОСОБА_4 , виштовхав останню на коридор, зачинивши за собою вхідні двері квартири. У результаті протиправних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій, згідно висновку судово-медичної експертизи № 16 від 24.01.2020 тілесні ушкодження у виді: синець на шкірних покривах нижньої щелепи зліва, синець на шкірних покривах нижньої щелепи зліва, синець на шкірних покривах обличчя в ділянці лівого ока, синець на шкірних покривах лівого плеча зовнішній поверхні, синець на шкірних покривах лівого плеча по зовнішній поверхні, синець на шкірних покривах лівого плеча та садно на шкірних покривах лівого колінного суглобу по передній поверхні. Тілесні ушкодження у вигляді перелому щелепи зліва, потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і по цій ознаці кваліфікуються як ушкодження середньої ступені тяжкості. Тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, потягли за собою розлад здоров`я більше шести, але не менше 21 дня і по цій ознаці кваліфікуються як легкі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах обличчя та верхніх кінцівок, а також садна шкірних покривах лівого колінного суглобу, розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються, як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Всі вищевказані тілесні ушкодження, окрім садна на шкірних покривах лівого колінного суглобу, виникли від дії твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак або взуті ноги сторонньої особи та по давності вкладаються в час події, яка мала місце 08.01.2020.

Обвинувачений ОСОБА_4 встановлені обставини, а також вину в пред`явленому обвинуваченні за статтею 122 ч.1 КК України, визнав повністю, розкаявся, відмовився надати покази. Просить не досліджувати докази.

Потерпіла ОСОБА_4 повністю визнала обставини, які зазначені в обвинувальному акті, просить не досліджувати докази. Також заявила, що обвинувачений є її чоловіком, вони примирились і вона простила йому вчинене, а тому бажає зберегти сім`ю і просить не застосовувати суворе покарання до обвинуваченого.

Суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, зазначених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, тобто застосувати положення ч.3 статті 349 КПК України, роз`яснивши учасникам кримінального провадження наслідки цієї процесуальної дії.

Оцінивши встановлене, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 122 ч.1 КК України, який мав місце за кваліфікуючими ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

За вчинений злочин обвинувачений підлягає покаранню. Обираючи вид і розмір покарання, виходячи з альтернативної санкції статті 122 ч.1 КК України, суд зважає на таке.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння і вчинення злочину щодо подружжя (стаття 67 пункти 6-1, 13) КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире розкаяння, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який за законом (стаття 12 КК України) віднесений до злочинів середньої тяжкості, характеризується умисною формою вини, а також наслідки вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений і потерпіла примирились і остання не має претензій цивільно-правового характеру.

Суд також бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не вчиняв злочинів та правопорушень, характеризується з місця проживання Голятинською сільською радою винятково позитивно, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, є сезонним робітником.

З огляду на те, що обвинувачений не має постійного місця праці, тому до нього не можуть застосовуватися виправні роботи.

З урахуванням обставин справи, обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, відомостей про особу обвинуваченого, суд вважає, що достатнім, співмірним з учиненим злочином за обставинами справи, покаранням, яке заслуговує обвинувачений, є обмеження волі на мінімальний строк, передбачений статтями 61 ч.2, 122 ч.1 КК України.

Згідно з положеннями статті 75 КК України, та з урахуванням того, що обвинувачений вперше вчинив злочин, характеризується позитивно, наявності в справі пом`якшуючих покарання обставин, позиції потерпілої в справі, взаємовідносин потерпілої і обвинуваченого в справі (подружжя) та їх заяв про примирення, суд вважає, що обвинувачений не заслуговує реального відбуття покарання у виді обмеження волі, бо його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Суд переконаний, що обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням на мінімальний іспитовий строк, передбачений ч.4 статті 75 КК України.

Цивільного позову не заявлено, речових доказів, судових витрат у справі не має. Запобіжний захід не обирався і клопотання про його застосування до набрання вироком законної сили не заявлено.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 122 ч.1 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі на один рік.

Згідно з статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з статтею 76 ч.1 пункти 1, 2 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через Міжгірський районний суд протягом 30 днів з дня оголошення вироку.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ст.349 ч. 3 КПК України , - не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1