ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1789/20 Справа № 206/555/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000480, за апеляційною скаргою прокурора Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.311 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 1 ст. 311 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч. 1 ст.311 КК України - у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обв`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч. 3 ст.76 КК України.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.311 КК України, за таких обставин.
ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, та реалізуючи його на початку вересня місяця 2016 року, близько 10.00 год., знаходячись неподалік від будинку АДРЕСА_2 , самостійно незаконно зірвав дикоростучі рослини конопель, тим самим незаконно придбав речовину, масою 236,126 г., яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, і є канабісом, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 205,837 г., та який діючи незаконно, без мети збуту, переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно залишив зберігати без мети збуту.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, без мети збуту, ОСОБА_7 у невстановлений органами досудового розслідування час, у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела, незаконно, без мети збуту, придбав рідину, масою 4,3570 г., яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якої складає 0,2436 г., та яку також незаконно, без мети збуту, переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно залишив зберігати, без мети збуту.
У проміжок часу з 22.19 год. 13.10.2016 до 04.03 год. 14.10.2016 під час проведення обшуку за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 співробітниками поліції виявлено та вилучено: рідину, масою 4,3570 г., яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якої складає 0,2436 г., а також речовину рослинного походження зеленого кольору, масою 236,126 г., яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено і є канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 205,837 г., відноситься до невеликих розмірів, та які ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання, без мети збуту.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів, без мети збуту, та реалізуючи його, 12.10.2016, близько 10.00 год., знаходячись між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , з невстановленого органами досудового розслідування джерела незаконно придбав рідину, загальною масою 9,785 г., яка є ангідридом оцтової кислоти, який віднесено до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, та який незаконно переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно залишив зберігати з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів, без мети збуту.
У проміжок часу з 22.19 год. 13.10.2016 до 04.03 год. 14.10.2016 під час проведення обшуку за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 співробітниками поліції виявлено та вилучено рідини, масами 2,6080 г., 1,4350 г., 0,5060 г., 1,2740 г., 3,9620 г. (загальною масою 9,785 г.), які є ангідридом оцтової кислоти, який віднесено до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, маса зазначеного прекурсора відноситься до невеликого розміру, який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів, без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 1 ст. 311 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор вказує на те, що ОСОБА_7 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України 14 жовтня 2016 року, тобто станом на день винесення вироку, сплинули строки, передбачені ст. 49 КК України. Між тим, всупереч наведеним вимогам закону, суд ухвалюючи вирок не звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинувачених та захисника, які проти задоволення апеляційної скарги не заперечували, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 311 КК України 14 жовтня 2016 року.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 311 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Матеріалами провадження підтверджується, що станом на 14 жовтня 2019 року строки давності, визначені ст. 49 КК України, закінчились, а тому ОСОБА_7 підлягав звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження за обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні цього злочину підлягало закриттю, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Між тим, наведені обставини суд залишив поза своєю увагою та наявність підстав для закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 311 КК України не перевірив.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Отже, під час апеляційного розгляду встановлено, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого безпідставно призначив обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 311 КК України.
Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
У судовому засіданні колегією суддів відповідно до ст. 285 КПК України ОСОБА_7 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, та обвинувачений надав свою згоду на розгляд питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
З огляду на те, що обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, беззаперечно встановивши підстави для застосування цих вимог закону, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування вироку в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 311 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закривши провадження в цій частині.
Водночас, з огляду на те, що вирок в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 311 КПК України підлягає скасуванню, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання без застосування положень ч. 1 ст. 70 КК України та звільнити останнього від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 311 КК України скасувати.
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 311 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4