номер провадження 1 КП/638/917/20
ВИРОК
01 квітня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Батумі Грузії, українець, громадянин України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні ОСОБА_5 2010 р.н., зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,хронічні захворювання, інвалідності спростовує, військовозобов`язаного, у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 02 листопада 2019 року близько 16 годин 40 хвилин, знаходився у магазині
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочинів, передбачених ч.1,2 ст. 185 КК України. Розкаявся у скоєнні злочину, та пояснив, що в той день він був у магазині, взяв із полиці каву, у подальшому не розрахувався за неї, та по дорозі продав перехожим за сто гривень, щоб купити газету для влаштування на роботу, інші кошти витратив на цигарки. Наступного дня йшов по вулиці, побачив драбину, побачив, що коло неї нікого не має, взяв драбину та поніс її, у подальшому продав її за 600 гривень, які витратив на власні потреби. Просив суворо не карати та зазначив, що більше не буде вчиняти злочини, влаштується на роботу.
Представник потерпілого ТОВ « Укр-Трейд» надав до суду заяву, де просив справу розглядати за його відсутності. Претензій до обвинуваченого не має.
Позовні вимоги не заявлені.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Позовні вимоги у кримінальному провадженні не заявлені.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) та за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 не працює, має середню освіту, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, притягався до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, характеризується за місцем мешкання позитивно. Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого від 19 березня 2020 року виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочини середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Судові витрати відповідно до ст. 124 КК України підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки, а також визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, прокурору, потерпілим негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1