Номер провадження: 11-сс/813/113/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2019 року про застування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, в об`єднаному кримінальному провадженні №0002992, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2019 року,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, строком до 14.02.2020 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, -

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст.289 КК України, в об`єднаному кримінальному провадженні №0002992, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2019 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що слідчим та прокурором цілком доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 та ч. 2 ст. 289 КК України, однак не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, оскільки ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, має місце постійного проживання, офіційно не працевлаштований, має родину та перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням прокурор Білгород Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовує вимоги тим, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не здатний у повному обсязі унеможливити настання ризиків, надасть підозрюваному змогу негативно впливати на розслідування кримінального провадження, оскільки застосований запобіжний захід не співромірний з наявними у ньому ризиками. Зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, що вказують на необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що 16.12.2019 року приблизно о 23:00 годині ОСОБА_7 проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 де з приміщення гаража таємно викрав електроінструменти, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1200 гривень.

Також, 16.12.2019 року приблизно о 23:00 годині ОСОБА_7 перебуваючи за вищевказаною адресою, знаходячись у приміщені гаражу незаконно заволодів мопедом Honda dio, що належить ОСОБА_10 , чим спричинив майнову шкоду на загальну суму 10000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_10 , своїми умисними діями спричинив майнову шкоду ОСОБА_10 , на загальну суму 11200 гривень.

Захисник в судове засідання апеляційного суду не з`явився про причини неявки не повідомив, в зв`язку з чим, враховуючи наведені обставини, думку прокурора та підозрюваного, які не заперечували проти розгляду справи за відсутністю захисника, зважаючи на положення ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважав за можливим розглянути апеляційну скаргу без участі захисника.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; пояснення підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Щодо доводів апеляційної скарги.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя загалом дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та Конвенції, належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого йому злочинів, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на останнього певних обов`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих йому корисливих злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України не є предметом оскарження та повністю підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження.

На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 , є громадянином України, має місце постійного проживання, має родину та перебуває у зареєстрованому шлюбі, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Вищевикладені обставини свідчать про недоведеність наявності у кримінальному провадженні ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі прокурора відсутні відомості про те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, впливав на потерпілих та свідків і такі докази не були надані прокурором апеляційному суду.
Зважаючи на підтвердження прокурором даних про особу підозрюваного, який є особою, яка раніше судима за скоєння, в тому числі умисних майнових злочинів та нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, апеляційний суд вважає підтвердження прокурором існування ризику можливого скоєння підозрюваним нового злочину.
При цьому апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказаних даних слідчий суддя не мав та виходив з даних, що були надані у якості додатків до клопотання.
Разом з тим, доводи прокурора про те, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_7 , може вчинити інше кримінальне правопорушення апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як пояснив в судовому засіданні підозрюваний, він постійно перебуває під цілодобовим домашнім арештом та працівниками поліції неодноразово проводилася перевірка виконання покладених на нього слідчим суддею обов`язків.
При цьому апеляційний суд враховує те, що підозрюваний прибув самостійно в судове засідання апеляційного суду, що вказує на належне виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Прокурором в судовому засіданні апеляційного суду підтверджено, що з часу обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній не вчинив жодних дій, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню та порушення покладених на нього обов`язків.

На думку апеляційного суду, одна лише тяжкість та суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не можуть бути єдиними підставами для застосування відносно нього найбільш суворого запобіжного заходу, а оцінюватись в сукупності також повинні обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріали, які характеризують особу підозрюваного та його поведінка після вчиненого кримінального правопорушення.

З урахуванням обставин інкримінованого підозрюваному злочину, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та унеможливить існування ризику скоєння ним нового злочину.

Висновки апеляційного суду
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення з урахуванням існування ризику можливого скоєння підозрюваним нового злочину, виправдовує застосування саме такого запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Прокурором не надано жодного доказу щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та необхідності застосування більш суворого запобіжного заходу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2019 року про застування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, в об`єднаному кримінальному провадженні №0002992, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2019 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4