Справа № 588/392/20
№ провадження 1-кп/588/61/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Тростянці обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному 12.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дзержинське Ровеньківського району Луганської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, який офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 10 лютого 2020 року близько 11 години знаходився в домогосподарстві свого знайомого, ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в кімнаті будинку вказаного господарства, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , разом вживали спиртні напої, під час чого ОСОБА_5 побачив, що на столі в цій же кімнаті під газетою знаходяться грошові кошти. У цей момент у нього виник прямий корисливий умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами належними ОСОБА_6 . Скориставшись тим, що ОСОБА_6 вийшов в іншу кімнату будинку для того, щоб підкинути дрова у піч, ОСОБА_5 реалізуючи свій корисливий умисел, діючи таємно від власника майна, рукою дістав грошові кошти з під газети, в сумі 800 гривень, поклав їх до кишені свого одягу, та вийшов з будинку, отримавши можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд. Потім ОСОБА_5 , зайшов до свого знайомого ОСОБА_7 , та віддав йому борг в сумі 180 грн., не повідомляючи що дані гроші він викрав, та пішов додому, де і зберігав решту викрадених ним коштів в сумі 620 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 800 грн.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфікуються за частиною 1 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення від 16 березня 2020 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_5 визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та вибачитись перед потерпілим ОСОБА_6 за завдану ним матеріальну та моральну шкоду безпосередньо під час підписання зазначеної угоди.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за частиною 1 статті 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог частини третьої статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_5 визнав себе винним, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений обставин пред`явленого обвинувачення не оспорив, підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.
Потерпілий підтримав угоду при примирення, вказав, що претензій до ОСОБА_5 не має, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.
Обвинуваченому ОСОБА_5 та потерпілому ОСОБА_6 судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Потерпілому також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом у підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора ОСОБА_4 , яка вважала, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено. Вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого установлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, заробляє участю у сільськогосподарських роботах.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, та даним про особу обвинуваченого, а також санкції частини 1 статті 185 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої в угоді міри покарання.
Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна/та або незастосування спеціальної конфіскації.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 від 13.02.2020 року було накладено арешт на три купюри номіналом по 200 грн. (серія ЕЯ 7631291, ТГ 4064293, ПА 3277421) та одну купюру номіналом по 20 грн. (серія ТЛ 0715480), який з огляду на відсутність підстав для спеціальної конфіскації слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України, зокрема грошові кошти в сумі 620 грн., які передані під розписку потерпілому вважати повернутими власнику.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 16 березня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному 12.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035, укладену між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_10 .
Визнати ОСОБА_3 винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_10 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 від 13.02.2020 року, на три купюри номіналом по 200 грн. (серія ЕЯ 7631291, ТГ 4064293, ПА 3277421) та одну купюру номіналом 20 грн. (серія ТЛ 0715480)).
Речові докази: три купюри номіналом по 200 грн. (серія ЕЯ 7631291, ТГ 4064293, ПА 3277421) та одна купюра номіналом 20 грн. (серія ТЛ 0715480)) вважати повернутими власнику ОСОБА_11
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1