Справа № 194/792/20
Номер провадженняя № 1-кс/194/154/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

10 липня 2020 року м. Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цесис, Латвія, росіянина, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 21 листопада 1990 року Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.1 ст.140 КК СРСР до 1 року позбавлення волі;
- 27 травня 1993 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 140, ч.3 ст.140, ст. 42 КК України до 3 року 6 місяців позбавлення волі;
- 01 березня 2000 року Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області за ч.2 ст. 140, ч.1 ст.142, ч.2 ст.143, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 22 квітня 2004 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч. 1 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі;
- 01 листопада 2007 року Центрально-міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 04 грудня 2014 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 02 квітня 2020 року по відбуттю строку покарання.
у вчиненні кримінального правопорушенян, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що 06 липня 2020 року приблизно о 14-40 годині невстановлена особа, перебуваючи біля другого підїзду будинку №9 по вул. Перемоги в м. Тернівка Дніпропетровської області, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось у поштовху в спину ОСОБА_7 , від чого останній впав, та скориставшись цим, невстановлена особа, відкрито, шляхом ривку вихватила з руки ОСОБА_7 мобільний телефон та втекла, спричинивши останньому матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.
Для встановлення осіб, що вчинили злочин було надано доручення в порядку ст.40 КПК України в ході виконання якого 07 липня 2020 року до Тернівського ВП було доставлено схожу за описом потерпілого особу, яка назвалась ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яку в подальшому, в ході проведення пред`явлення особи для впізнання за сукупністю зовнішніх ознак одягу, татуювань, статури, впізнав потерпілій ОСОБА_7 .
На підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України ОСОБА_8 07 липня 2020 року о 23-20 годині був фактично затриманий та доставлений до Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області.
08 липня 2020 року о 00-15 годині в кабінеті №320 в присутності понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та за участі захисника ОСОБА_3 , було складено протокол затримання особи ОСОБА_8
08 липня 2020 року в ході перевірки обласною автоматизованою системою «Дакто-2000» дактилокарти заповненої на імя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено збіг з відбитками пальців рук в дактилокартах які заповнені на імя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був дактилоскопійований 22 жовтня 2002 та 03 грудня 2002 року в м. Кривий Ріг.
В подальшому досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, та достовірно знаючи що має не зняту та не погашену в порядку передбаченому законом судимість за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, належних висновків не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і скоїв нове, умисне, тяжке, корисливе кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_6 разом з іншою особою 06 липня 2020 року перебуваючи в літньому павільйоні магазину «Гірник», розташованому через дорогу на проти будинку №9 по вулиці Перемоги в м. Тернівка Дніпропетровської області, помітили раніше їм невідомого чоловіка - ОСОБА_7 , який також перебував в приміщенні літнього павільйону де розмістившись за сусіднім столиком вживав спиртні напої та слухав музику зі свого мобільного телефону. Цього ж дня, приблизно о 14-30 годині ОСОБА_7 взявши телефон в руки покинув територію літнього павільйону та пішов у напрямку будинку №9 по вулиці Перемоги в м. Тернівка. Після чого ОСОБА_6 вступив в злочинну змову з іншою особою, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не зможе чинити опір, пішли за ним слідом, вишукуючи нагоди відкрито заволодіти його майном, а саме мобільним телефоном. Опинившись біля другого підїзду будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 та інша особа, скориставшись тим, що ОСОБА_7 знаходиться сам та повернутий до них спиною, ОСОБА_6 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, рукою штовхнувши ОСОБА_7 в спину поваливши останнього на землю в ході чого сам завалився на ОСОБА_7 та з застосуванням сили вихопив з рук ОСОБА_7 його мобільний телефон марки «TP-LinkNeffos X20» з вставленою в нього сім карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон», та передав його іншій особі, яка знаходилась весь цей час поруч.
Після чого, ОСОБА_6 та інша особа з місця події втекли та викраденим майном розпорядилися на свій розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 та інша особа вступивши в злочинну змову, направлену на відкрите, викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , відкрито, повторно, заволоділи мобільним телефоном марки «TP-LinkNeffos X20» з вставленою в нього сім карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон», спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3800 гривень.
У діях підозрюваного ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Прокурорв судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Також, зазначив, що підозрюваний, вчинив злочин через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, раніше судимий. Отже, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, може знищити або сховати речові докази, оскільки на даний час не встановлено місце знаходження телефону, може переховуватися від слідства та суду, оскільки намагався ввести слідство в оману, називаючи хибні анкетні дані, та буде перешкоджати кримінальному провадженню, просив суд застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи також, що санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання тільки у вигляді позбавлення волі. Просив не визначати розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та пояснив обставини скоєння кримінального правопорушення. В порядку ст. 208 КПК України був затриманий 07 липня 2020 року.

Захисник ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши підозрюваного, захисника, прокурора, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2020 року за №0000269 за ч. 2 ст. 186 КК України.

08 липня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В порядку ст.208 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 затриманий о 23-20 год. 07 липня 2020 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06 липня 2020 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_11 від 06 липня 2020 року та ОСОБА_12 від 08 липня 2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 липня 2020 року, постановою про уточнення анкетних даних від 08 липня 2020 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08 липня 2020 року.
Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об'єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов'язана мати докази, достатні для пред'явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов'язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред'явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів обґрунтованою. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року, де суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року де суд зазначив «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування»; у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, де суд зазначив «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст. 177,178,183 КПК України та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який у відповідності зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання до шести років позбавлення волі, вважаю, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України, він не одружений, не працює, на утриманні нікого немає, що вказує на відсутність у нього міцних сімейних та соціальних зв`язків в м. Тернівка, згідно пред`явленої підозри вчинив кримінальне правопорушення через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вироком Бердянського міського суду Запорізької області від 02 квітня 2020 року за яким його було засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України, при затриманні вказав хибні анкетні дані щодо себе, захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, таким чином менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам, як те, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення, знищити, сховати або спотворити речові докази,перешкоджати кримінальному провадженню, а саме не з`являтись до слідчого, прокурора, суду за першим викликом,та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, знищити, сховати або спотворити речові докази,перешкоджати кримінальному провадженню, а саме не з`являтись до слідчого, прокурора, суду за першим викликом,та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Однак, з урахуванням зазначеного та враховуючи те, що згідно пред`явленої підозри ОСОБА_6 вчинив злочин, з застосуванням насильства, тому підстав для визначення останньому застави слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, п.п. 1,2,4,5 ч. 1 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цесис, Латвія, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18-00 годин 03 вересня 2020 року.

Ухвала слідчого судді діє до 18-00 годині 03 вересня 2020 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» м. Дніпро у Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1