Провадження №1-кс/369/4700/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004963 від 15.10.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.10.2019 близько о 13:00 год., ОСОБА_4 , разом із своєю тещею рухався на автомобілі «Део ланос» з д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Сосновій, що в с. Гурівщина Києво-Святошинського району, Київської області.

Так ОСОБА_4 рухаючись по вказаній вулиці, наїхав на автомобілі на «лежачий поліцейський», вирішив з з`ясувати у власника будинку, що знаходився поряд із вказаним «лежачим поліцейським» законність встановлення останнього.

Після чого, ОСОБА_4 маючи при собі предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, револьвер марки «Вайпер», реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, проник через зачинену хвіртку до подвір`я, власником якого є ОСОБА_7 , в той час як на подвір`ї знаходилась теща та вагітна дружина ОСОБА_7 , погрожуючи потерпілому та його дружині розправою, використовуючи в ході цього ненормативну лексику, дістав із карману куртки у яку був одягнений, револьвер марки «Вайпер» та здійснив три постріли в напрямку ОСОБА_8 , чим наніс йому тілесні ушкодження. Після чого покинув домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 та повернувся до автомобіля.

06.12.2019 слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Окрім цього, встановлено, що 14.10.2019 близько о 13:00 год., ОСОБА_4 , з метою порушення конституційного права громадянина України на недоторканість житла чи іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, та маючи умисел спрямований на незаконне проникнення до чужого володіння, а також до вчинення дій, що порушують його недоторканість, без дозволу власника ОСОБА_7 , зайшов до домоволодіння, а саме на подвір`я, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 залишаючись на вказаному подвір`ї, всупереч волі власника, громадянина ОСОБА_7 , дістав з карману куртки у яку був одягнений, револьвер марки «Вайпер» та здійснив три постріли в напрямку ОСОБА_7 , чим наніс йому тілесні ушкодження.

Після чого, 14.10.2019, точного часу слідством не встановлено, власник вищезазначеного будинку ОСОБА_7 , виразив своє невдоволення діями ОСОБА_4 та попросив останнього покинути його домоволодіння.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному громадянину недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла інакше як за вмотивованим рішенням суду.

06.12.2019 слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

10.12.2019 року прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури, були об`єднанні кримінальні провадження №0004963 від 15.10.2019 та №0005957 від 06.12.2019 в кримінальне провадження №0004963 від 15.10.2019.

Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України, є: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 14.10.2019, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , повідомлення ОСОБА_4 , про підозру у вчинені злочинів від 06.10.2019; інші матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В даному випадку ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду,

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні,

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Реальним є ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 , може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.

Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, знаючи про фактичне місце проживання свідків, зможе незаконно впливати на них, так як останньому відомо їх місце проживання. На даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, тому він може впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зазначити, що він немає постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, раніше судимий та до погашення строку судимості вчинив новий злочин, що свідчить про його схильність вчиняти правопорушення.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому на підставі вищевказаного слідчий просив дане клопотання задовольнити та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, освіта вища, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строкам на два місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-не відлучатися зі свого місця проживання: АДРЕСА_2 , в період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв..

-не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.
У судовому засіданні підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також слідчим та прокурором не обґрунтовано жодного ризику, які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, враховуючи його вікові та психологічні особливості, наявності у нього місця реєстрації та постійного проживання, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В клопотанні слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004963 від 15.10.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 296 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід або накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Києво-Святошинський ВП ГУНП в Київській області.

Строк дії ухвали до 6 лютого 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1