справа № 462/3481/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

та захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки міста Львова, проживаючої на АДРЕСА_1 , раніше не судженої згідно ст. 89 КК України,-

за ч. 1 ст. 119 КК України, суд,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачена ОСОБА_4 06 травня 2017 року у період з 19.00 год. до 20.30 год. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклого конфлікту, бажаючи припинити конфлікт, діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті, хоча повинна була і могла їх передбачити, нанесла удар скляною пляшкою з-під горілки, об`ємом 0,5 літра по голові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши у відповідності до висновку експерта №384/2017 року тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення та перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачена свою винність у вчиненні злочину визнала повністю та пояснила, що вона повністю згідна із викладеним обвинуваченням, а також додала, що справді 06 травня 2017 року у період з 19.00 год. до 20.30 год. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_6 , намагаючись захиститись від його образ та можливої фізичної розправи, нанесла ОСОБА_6 удар скляною пляшкою з-під горілки по голові, хоча безумовно смерті потерпілому не бажала. Просить застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від кримінальної відповідальності, оскільки вона є інвалідом.

На підставі повного визнання своєї винності обвинуваченою та доказів вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, які ніким не оспорюються, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 119 КК України, оскільки вона вчинила вбивство, вчинене через необережність.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, обставини та мотиви скоєння злочину, особу обвинуваченої, стан її здоров`я, а також, обвинувачена визнала свою винність у скоєному злочині, щиро розкаялася, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які обтяжують покарання відсутні.

На основі наведеного суд вважає, що покарання обвинуваченій слід обрати в межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України, за якою кваліфіковано злочини у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , попередження нових злочинів та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника, про можливість звільнення обвинуваченої від призначеного покарання, у зв`язку із застосуванням п. г ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд вважає, що обвинувачену ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання, оскільки обвинувачена на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» є інвалідом 3 групи, а тому до неї слід застосувати п. г ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року та звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання.

Речові докази: два фрагменти марлі із змивами РБК на дзеркалі шафи, дві пластикові ручки, фрагмент туалетного паперу зі слідами РБК, дві шкарпетки білого кольору «Адідас» зі слідами РБК, гумові рукавиці, два фрагменти марлі із змивами РБК з поверхні лінолеума, фрагмент марлі із змивами РБК з поверхні підлоги, три наволочки, 4 пляшки, фрагмент наматрацника, наволочку, фрагмент підодіяльника, білий светр, подушку, фрагмент тюлі, парасолю, светр світло-синього кольору, скляну пляшку з-під горілки «Неміроф», спортивні штани, спортивну кофту, мешти чорного кольору, светр світло-сірого кольору слід знищити; олімпійку, жіночі спортивні штани, мобільний телефон «Sunvan» слід повернути ОСОБА_4 , окуляри, мобільний телефон «Нокіа» із сім-карткою «Київстар» слід залишити ОСОБА_7 , DVD-R диск слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та обрати покарання 3 /три/ роки позбавлення волі.

На підставі п. г ст. 1 Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Речові докази: два фрагменти марлі із змивами РБК на дзеркалі шафи, дві пластикові ручки, фрагмент туалетного паперу зі слідами РБК, дві шкарпетки білого кольору «Адідас» зі слідами РБК, гумові рукавиці, два фрагменти марлі із змивами РБК з поверхні лінолеума, фрагмент марлі із змивами РБК з поверхні підлоги, три наволочки, 4 пляшки, фрагмент наматрацника, наволочку, фрагмент підодіяльника, білий светр, подушку, фрагмент тюлі, парасолю, светр світло-синього кольору, скляну пляшку з-під горілки «Неміроф», спортивні штани, спортивну кофту, мешти чорного кольору, светр світло-сірого кольору знищити; олімпійку, жіночі спортивні штани, мобільний телефон «Sunvan» - повернути ОСОБА_4 , окуляри, мобільний телефон «Нокіа» із сім-карткою «Київстар» - залишити ОСОБА_7 , DVD-R диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1