Справа № 199/2023/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого та прокурора в кримінальному провадженні № 0000321 за ч. 1 ст. 190 КК України від 05.03.2019 року, -
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000321. Заява обґрунтована тим, що 05.03.2019 внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Заявник зазначає, що слідчою ОСОБА_4 слідчі дії проводяться некомпетентно та непрофесійно, а саме:
1.Так, після отримання ухвали слідчого судді на тимчасовий доступ на проведення огляду захопленого майна по АДРЕСА_1 , вона навмисно не запросила на участь у проведенні вказаної слідчої дії потерпілого ОСОБА_3 та його адвоката, хоча вони письмово з цього приводу звертались та отримали від неї письмове підтвердження, що обов`язково запросить. Серед іншого вказаний огляд ініціювала потерпіла особа через захисника. Протокол огляду обставин, що мають суттєве значення для справи в ньому не відображає, рухоме майно потерпілого повно і належно не описане, не сфотографоване, не арештоване, не вжито заходи для його встановлення, замки воріт, що були пошкодженні під час захоплення 04.03.2019р. пошкоджені не описані і не вилучені, участь експертів-оцінювачів не забезпечена.
2.Фігуранти справи, які були фальсифікаторами документів та учасниками незаконної державної реєстрації 15-17.12.2018р., а саме директор ТОВ «Монсіті» ОСОБА_6 та державний реєстратор ОСОБА_7 не те що не допитувались, а навіть не встановлювались і не викликались на допит і не розшукуються оперативними підрозділами, хоча є потенційними підозрюваними у використанні завідомо фіктивних документів з корисливих мотивів. При цьому Індустріальним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове слідство за к/п 0000528 від 22.11.2018р. за ч.3 ст. 365-2 КК України, в якому ОСОБА_7 пред`явлено підозру та обраний запобіжний захід-домашній арешт за місцем проживання в с. Гаврилівка. Вказане підтверджується ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду по справі №202/1898/19.
3.З березня 2019р. слідча ОСОБА_4 не вжила ніяких заходів щодо проведення обшуку за місцем державної реєстрації ТОВ «Монсіті», директор якого ініціював реєстрацію підроблених документів.
4.Допитані у якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 допитані так, що то не можна вважати взагалі допитом. Слідча ОСОБА_4 , маючи чисельні відомості в матеріалах справи до перевірки під час допиту, які надавались у систематизованому вигляді до справи стороною захисту, жодного питання з меток вивести шахраїв на чисту воду по обставинам справи свідкам не задала.
5.За 5 місяців ОСОБА_10 не допитаний взагалі. Хоча обставини протиправного захоплення майна 04.03.2019р. вимагають дослідити факт самовправства, обставини участі його у торгах ДП «СЕТАМ» теж.
6.За 5 місяців найважливіші підроблені документи злочину, з яких все починалось, а саме, які стали підставою незаконних реєстраційних дій ОСОБА_7 15-17.12.2018р., та наявні як в ДП «НІАС», так і в Департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (підроблений акт приймання-передачі майна до статутного капіталу, рішення єдиного учасника ТОВ «Монсіті» від 14.12.2018р.) їх скановані копії, слідчою не тільки вилучені, але і клопотання про тимчасовий доступ слідчому судді не ініціювалось. При цьому про вказане стороною захисту письмово просилось ОСОБА_4 ще в травні 2019р. і подалі теж, та навіть отримавши тимчасовий доступ до реєстраційних документів в Департаменті адміністративних послуг, слідча не отримала сканкопії документів реєстратора, хоча мала це зробити.
7.У порушення вимог ст. 214 КПК слідча ОСОБА_4 прямо проігнорувала вимоги ст. 214 КПК та не зареєструвала кримінальне провадження за більш тяжкою статтею, хоча двічі отримувала обґрунтоване клопотання ОСОБА_3 , чим унеможливлює проведення НСРД та загалом ставить під сумнів свою щонайменшу компетентність, бо матеріали кримінального провадження мають дані про вартість нерухомого майна, яка навіть занижена дає підстави зареєструвати заяву за тяжким злочином.
8.За матеріалами кримінального провадження СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні 0002114 від 27.08.2018р. за ч.3 ст. 190 КК України з травня 2019р. перебувала під домашнім арештом за домашньою адресою, отже була доступна правоохоронцям. Слідча ОСОБА_4 не скористалась нагодою її допитати.
9.У листопаді 2019р. слідча ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді щодо вилучення в АНД виконавчій службі матеріали виконавчого провадження. Слідча суддя роз`яснила слідчій, що виконавче провадження перебуває у приватного виконавця - ОСОБА_11 . Отже слідча ОСОБА_4 навіть не читає матеріали справи.
10.У матеріалах кримінального провадження наявні письмові вказівки прокурора ОСОБА_12 слідчій ОСОБА_4 станом на 27.09.2019р.. Вказані письмові вказівки з 27.09.2019р. абсолютно не виконані.
11.Слідча ОСОБА_4 за вимогами КПК України несе відповідальність за кримінальне провадження. Слідча ОСОБА_4 умисно передає матеріали кримінального провадження до прокуратури без вхідної дати відмітки на супровідному листі, так і підстав передачі справи. Так само вхідна кореспонденція при направленні справи слідчій і повернені матеріалів справи їй з прокуратури не мають вхідної відмітки, що є грубим порушенням діловодства та дозволяє слідчій свою бездіяльність перекладати на прокуратуру. Так в справі мається супровідний лист прокурора ОСОБА_12 від 24.09.19р. на начальника СВ АНД ВП ДВП ГУНП про передачу справи з письмовими вказівками, на якому не стоїть вхідна дата отримання справи слідчою, та резолюція відповідальної особи за отримання
Також заявник ОСОБА_3 у своїй заяві посилається на те, що процесуальний керівник ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні з 05.03.2019р. загалом належне процесуальне керівництво не здійснює. 27.09.19р. він надав письмові вказівки слідчій ОСОБА_13 , хоча назвав їх повторними. Характер грубих помилок в письмових вказівках свідчить про те, що ОСОБА_12 справу загалом не читав та він особисто зацікавлений в негативних результатах досудового розслідування. По суті процесуальне керівництво прокурор ОСОБА_12 здійснює формально, зводячи свою корисну діяльність лише до погодження клопотань слідчого про тимчасовий доступ. Безконтрольно вилучає справу на ознайомлення на невизначений строк, що затягує її розслідування, повертає справи слідчому без відміток вхідної реєстрації, не звернув увагу слідчої на грубе порушення вимог ст. 214 КПК щодо двічі відмови у реєстрації заяви потерпілої особи щодо необхідності порушити провадження за більш тяжкою статтею (190 ч.4 та 366 КК), прокурор з травня 2019р. не вживав заходи щодо виконання ухвали слідчого судді про проведення експертиз вартості спричиненої шкоди, не контролював хід досудового слідства в частині витребування необхідних первинних документів, не вживав заходів щодо допиту осіб, які через сфальсифіковані документи переписали нерухоме майно ОСОБА_3 17.12.2019р. Вказане свідчить про професійну непридатність прокурора Федика здійснювати процесуальне керівництво кримінальним провадженням та його зацікавленість у тому, аби ОСОБА_3 як потерпіла особа не був захищений в порушених правах на користь рейдерів.
У судове засідання заявник, слідчий та прокурор не з`явились, повідомлені належним чином про розгляд справи.

За ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши подану заяву, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).
На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід прокурору, слідчому з підстав передбачених ст. 77 КПК України.
Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу прокурора, слідчого існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).
Вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком прокурора, слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.
Вирішуючи заяву, слідчий суддя виходить з того, що підстави для відводу слідчого визначені ч. 1 ст. 77 КПК України, відповідно до якої прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Наведені ОСОБА_3 в заяві фактичні обставини, які зводяться до порушення, на думку ОСОБА_3 , слідчим вимог процесуального закону, об`єктивно не доводять упередженість слідчого під час досудового розслідування та не є достатньою підставою для того, щоб обґрунтовано ставити неупередженість слідчого під сумнів.

За наведених обставин, у задоволенні заяви про відвід слідчому слід відмовити.

Що стосується заявленого відводу прокурору ОСОБА_5 , то відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Проте, слідчому судді не надано жодних доказів вчинення прокурором будь-яких незаконних дій під час досудового розслідування або порушення ним вимог КПК України, що могли б свідчити про його упередженість.
За таких обставин, заява ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого та прокурора в кримінальному провадженні № 0000321 за ч. 1 ст. 190 КК України від 05.03.2019 року - відмовити.
Ухвала суду набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя