Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

01 квітня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2020 року у кримінальному провадженні №0000092 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 10 грудня 2019 року) якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, а саме: нерухомого майна загальною площею 3302,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) та окремо на 50 квартир, які розташовані у вказаному об`єкті нерухомості,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , у рамках кримінального провадження №0000092, щодо накладення арешту шляхом заборони відчуження на нерухоме майно загальною площею 3302,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101) та окремо на 50 квартир, які розташовані у вказаному об`єкті нерухомості (далі клопотання).

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, в задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою та такою, що суперечить загальним засадам кримінального процесуального закону. Вказує, що судом першої інстанції не описано в оскаржуваній ухвалі усіх фактично встановлених обставин під час розгляду справи. Зазначає, що в державного реєстратора були відсутні підстави для внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на 50 квартир, як на об`єкти житлової забудови, та свідчить про несанкціоновану заміну інформації, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах. Також вважає, що технічні паспорти, на підставі яких відбулась реєстрація права власності на квартири, виготовлені буз будь-яких правових підстав і це може свідчити про виготовлення підробленого офіційного документу.

В поданих на зазначену апеляційну скаргу запереченнях, представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого в ухвалі зазначив, що слідчим та прокурорами не доведено необхідність застосування арешту та те, що вказані об`єкти нерухомого майна є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора про задоволення поданої апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження .

Згідно зі статтею 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно вищевказаних вимог закону не дотримався.

Так, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно та залишаючи це клопотання без задоволення, виходив з того, що слідчим та прокурорами не доведено необхідність застосування арешту та те, що вказані об`єкти нерухомого майна є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 15.02.2019 р. замовником будівництва ОСОБА_10 внесено недостовірні дані до офіційного документу Повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті «Будівництво оздоровчо-туристичного центру (готельного типу)» за адресою м.Рівне, вул.В`ячеслава Чорновола, кадастровий номер земельної ділянки: :01:055:0537, яке згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 відноситься до розділу 12 «Будівлі нежитлові» (код 1212.9 «Інші будівля для тимчасового проживання, не класифіковані раніше»), оскільки на вказаному об`єкті проводиться будівництво житлового будинку, а не оздоровчо-туристичного центру (готельного типу).

06.12.2019 р. за ОСОБА_6 зареєстровано права власності на об`єкт нерухомого майна - оздоровчо-туристичний центр (готельного типу) загальною площею 3302,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя №4050 від 06.12.2019 р. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказаний об`єкт нерухомості не є об`єктом житлової нерухомості.

Після цього, 11.12.2019 державним реєстратором Веснянської сільської ради Корецького району ОСОБА_11 , в порушення вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, зареєстровано за ОСОБА_6 право власності на 50 квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , підстава внесення запису технічний паспорт ПП «ТЕХНО КОМ» №1253 від 07.12.2019 р., висновок ПП «ТЕХНО КОМ» №07-12-1/19 від 07.12.2019 р., договір про задоволення вимог іпотекодержателя №4050 від 06.12.2019 р., де об`єктом будівництва було вище вказане «Будівництво оздоровчо-туристичного центру (готельного типу)», замовником якого була ОСОБА_12 .3.

Згідно Реєстру містобудівних умов та обмежень, що містяться на Геопорталі відкритих даних Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, інформація щодо надання містобудівних умов та обмежень для проведення реконструкції об`єкта по АДРЕСА_1 в житловий будинок відсутня.

Також відповідно до Реєстру дозвільних документів ДАБІ України, інформація щодо реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта по АДРЕСА_1 упродовж грудня 2019 року відсутня.

Земельна ділянка з к.н. :01:055:0537, на якій розміщено вказаний об`єкт нерухомості, згідно Плану зонування міста Рівне, затвердженого рішенням Рівненської міської ради №1421 від 22.12.2011 р., розташована у зоні функціонального використання Р-2 (Рекреаційні зони активного відпочинку), розміщення житлових будинків у якій не передбачено.

10.12.2019 р. на підставі рапорту прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , згідно якого замовником будівництва ОСОБА_10 внесено недостовірні дані до офіційного документу, внесено відомості до ЄРДР за №0000092 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В подальшому, 05.02.2020 р. до кримінального провадження №0000092, також внесено відомості за ознаками кримінального провапорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, на підставі матеріалів, що надійшли до Рівненської місцевої прокуратури із УСБУ в Рівненській області, з яких вбачається, що реєстратор Веснянської сільської ради Корецького району ОСОБА_11 зареєстрував за ОСОБА_6 право власності на житлові квартири, що в АДРЕСА_1 , внісши відомості до автоматизованої системи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, чим несанкціоновано змінив інформацію, яка обробляється у цій системі.

Постановою старшого слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 від 07.02.2020 р. вищевказане майно визнано речовими доказами.

Аналізуючи наведене та проаназізувавши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні є достатні підстави вважати, що у вищеописаних подіях містяться ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.362 КК України.

Також апеляційна інстанція звертає увагу на той факт, що відомості про вчинення злочину за ознаками ч.3 ст.362 КК України внесено до ЄРДР 05.02.2020 р., тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду старшого слідчого з клопотанням про накладання арешту на майну є цілком обґрунтованим, а висновки слідчого судді щодо необхідності відмовити у задоволенні клопотання передчасними.

Так, слідчим суддею не прийнято до уваги положення статей 170-173 КПК України, не враховано правові підстави для арешту майна, не прийнято до уваги, що зазначене в клопотанні майно визнано речовими доказами та необхідність накладення арешту на майно пов`язана з метою недопущення віджучення, перереєстрації вказаного майна.

При цьому колегія суддів зауважує, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження). Арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення на даний час є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Слідчим суддею не враховано, що метою накладення арешту є збереження речових доказів. При цьому колегія суддів зауважує на ту обставину, що вищезазначене майно 07.02.2020 р. визнано речовими доказами.

За наведеного, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

На підставі наведеного, керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу якою клопотання слідчого про арешт майна від 07 лютого 2020 року задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, на:

нерухоме майно загальною площею 3302,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101);

нерухоме майно квартири (з номерами 1 по 50), об`єкти житлової нерухомості за адресою: м.Рівне, вул.Різдвяна, 1Б (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна: 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 254; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101).

Заборонити вчиняти будь-які дії щодо вищевказаного нерухомого майна, які можуть спричинити зміну цілісності, реєстрацію, перереєстрацію вказаного нерухомого майна, до скасування у встановленому КПК України порядку.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3