Справа № 364/1399/19
Провадження № 1-кп/364/157/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Володарка обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000217 від 29 травня 2019 року, щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рогізна, Володарського району Київської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з професійно-технічною освітою, не працює, одружений, інвалід другої групи, учасник бойових дій, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року гр. ОСОБА_4 , на узбіччі автодороги Р18, а саме, на ділянці сполученням «смт. Володарка-с. Матвіїха, Володарського району Київської області», на земельному покритті виявив мисливський гвинтівковий патрон калібру 3,3х64 мм, що споряджений напівоболонковою кулею зі свинцевим осердям, який відноситься до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, корпус оборонно осколкової ручної гранати Ф-1, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини тротил та уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, який відноситься до бойових припасів, розуміючи протиправний характер своїх дій, помістив вказані бойові припаси до кишені куртки в яку був одягнений та переніс до місця свого проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку експерта № 8-2/561 від 11.07.2019 року надані на дослідження предмети є бойовими припасами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом довзолу.

22 листопада 2019 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ст. 263 ч. 1 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину та зобов`язався неухильно виконувати вирок Володарського районного суду Київської області. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин, а саме, у виді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи в порядку ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженим покаранням згодний, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до тяжких злочинів, покарання, погоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 листопада 2019 року між прокурором Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, у кримінальному провадженні №0000217 від 29 травня 2019 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 листопада 2019 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

В силу ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтись для реєстрації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи, до уповноваженого органу пробації за місцем проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати понесені на проведення експертизи в розмірі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12 копійок.

Речові докази: корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, упакований в спеціальний пакет експертної служби МВС України № 3643745, до якого прикріплено довідку про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів; уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2) упакований в спеціальний пакет експертної служби МВС України № 3643746, до якого прикріплено довідку про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів; полімерний пакет для речових доказів «експертної служби МВС України» № 3910557 з вмістом кулі та гільзи (мисливський гвинтівковий патрон калібру 9,3х64 мм) знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1