Провадження №11-кп/801/55/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційні скарги прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та державної прикордонної служби управління нагляду прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2019 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000023 від 28.04.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_10 увчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, ОСОБА_8 вчиненні
кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_11
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_7
обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_8

В с т а н о в и в :

Прокурор, який приймав участь у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2019 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000023 від 28.04.2016 року, просив скасувати ухвалу, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України повернути до Вінницького міського суду Вінницької області для призначення його до розгляду по суті.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2019 року, просив скасувати вказану ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2019 року скасувати, обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження № 0000023 від 28.04.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України повернути до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000023, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 квітня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України повернуто прокурору.
Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що ухвала суду про повернення обвинувального акту підлягає скасуванню, відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України у звязку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 мотивовано тим, що під час підготовчого судового засідання, судом першої інстанції не було встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Інші неврегульовані питання суд вирішив з власної ініціативи, а саме Вінницьким міським судом 31.05.2019 року винесено ухвалу, якою зобов`язано Департамент освіти Вінницької міської ради залучити до участі у справі перекладача для перекладу судового процесу та процесуальних документів обвинуваченому ОСОБА_10 з української мови на російську, однак жодних дій з боку суду першої інстанції направлених на виконання постановленої ухвали вчинено не було. Це ставить під сумнів об`єктивне, справедливе та законне рішення справи цим складом суду по своїй суті.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту є нічим іншим, як способом прикрити свою бездіяльність в частині невиконання ухвали суду від 31.05.2019 року про залучення перекладача. Бездіяльність суду першої інстанції в частині невиконання його рішення від 31.05.2019 року є істотним порушенням вимог КПК України.
Захисник вказує, що прокурор, підтримуючи обвинувачення, наполягаючи на призначенні справи до судового розгляду та захисники, які не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду за умови виконання ухвали від 31.05.2019 року, визнали його відповідність ст. 291 КПК України та відсутність правових підстав повернення обвинувальному акту прокурору.
Судом першої інстанції вимог закону при поверненні обвинувального акту прокурору не дотримано в повній мірі.
З огляду на наведене, висновки суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та наявності підстав для його повернення прокурору, не знаходять свого підтвердження, підстави, зазначені судом є формальними та не можуть бути основою для прийняття рішення про повернення обвинувального акту.
Ухвала суду першої інстанції у відповідності до положень ст.404, ст. 407, ст. 409, ст. 410, ст. 411, ст. 412, ст. 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 мотивовано тим, що суд першої інстанції не навів та не вказав, що саме в обвинувальному акті не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, натомість його повернув прокурору. Посилання суду як на підставу повернення обвинувального акту незабезпечення органом досудового слідства ОСОБА_10 перекладачем, не грунтується на положеннях ст. 9, ст.314, ст.291, ст.370 КПК України, оскільки, перекладач в кримінальному судочинстві є результатом реалізації підозрюваним та обвинуваченим свого права користуватися рідною мовою.
Право користування рідною мовою, відповідно до ст. 29 КПК України є однією з засад і принципом кримінального судочинства, а не нормативною умовою і елементом обвинувального акту,як процесуального рішення в розумінні ст. 110 КПК України.
Відповідно суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, сплутав процесуальні поняття «процесуальне рішення» з «засадою кримінального судочинства».
Суд першої інстанції у підготовчому провадженні надав оцінку усій кримінальній справі та усьому досудовому слідству, чим порушив ст. 315 (вийшовши за межі своїх повноважень та межі стадії процесу) та ч.5 ст. 442 КПК України.
Таким чином, підставою для скасування судового рішення є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, на підставі п.1-3 ч.1 ст. 409 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_11 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив задоволити, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2019 року скасувати, а справу повернути до суду для розгляду по суті, захисника ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу з підстав наведених у ній, обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав вимоги апеляційної скарги свого захисника, захисника ОСОБА_7 , який просив задоволити його апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав думку свого захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги прокурора, захисників підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КІІК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.
При цьому, суд не повинен вдаватися в оцінку доказів (їх належності і допустимості), зібраних у кримінальному провадженні у ході досудового розслідування, зокрема, їх достатності для встановлення тих чи інших обставин кримінального правопорушення.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Досліджуючи під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт, суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, передбачених ст. 314 КПК України.
Відповідно до вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт має, зокрема, містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; дату та місце його складання та затвердження; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування).

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000023 від 28.04.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 291 КПК , оскільки з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію вказаному злочину, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу.

Доводи суду першої інстанції про порушення прав обвинуваченого ОСОБА_10 через незабезпечення перекладачем обвинуваченого та перекладу на рідну мову матеріалів досудового розслідування як на підставу для повернення обвинувального акту суперечить вимогам кримінального процесуального закону до обвинувального акту.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у даному кримінальному провадженні приймалося рішення Вінницьким міським судом від 02.12.2016 року ,яке переглядалося апеляційним судом Вінницької області 29.03.2017 року, а також Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду 09.04.2019 року.
Крім того, колегія суддів зважає на обставини щодо тривалого перебування обвинуваченого ОСОБА_10 на території України, який є також громадянином України, має постійне та зареєстроване місце проживання, що свідчить про те, що обвинувачений розуміє українську мову, про що зазначив у заяві, поданій під час апеляційного розгляду.
Вказане свідчить про достатній рівень володіння ОСОБА_10 мовою, якою здійснюється кримінальне провадження, для її сприйняття та розуміння.

Згідно з вимогами підпункту «е» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача.
При вирішенні питання про залучення перекладача визначальним є впевненість суду, що обвинувачений дійсно не володіє або недостатньо володіє державною мовою. Хоча закон не встановлює критеріїв, за якими суд має визначитись у цьому питанні. Такі роз`яснення містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (підпункт «е» п. 3 ст. 6 Конвенції) та практики ЄСПЛ перекладач необхідний у кримінальному процесі, якщо особа не розуміє або не розмовляє мовою судочинства в обсязі, достатньому для розуміння перебігу судового процесу та участі в розв`язанні питання, яке для неї мало вирішальне значення, або особа за рівнем володіння мовою не здатна вести свій захист та висувати на розгляд суду свою версію без допомоги перекладача.

Розуміння зазначених обставин охоплює виключно їх мовно-комунікативний аспект, але не стосується правового механізму здійснення захисту, оскільки перекладач надає комунікативну, а не правову допомогу, що є функцією захисника.
При цьому чинниками для з`ясування розуміння особою зазначених обставин Конвенція та практика ЄСПЛ визначають: 1) тривалість проживання у державі ведення судочинства; 2) рівень освіти, час та місце її здобуття; мова навчання; 3) рід занять, спосіб життя та обсяг комунікації.
Зазначені положення закону узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у рішенні колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 189/1195/17 року.

Заслуговують на увагу доводи захисника ОСОБА_12 , що ухвалою Вінницького міського суду від 31.05.2019 року винесено ухвалу, якою зобов`язано Департамент освіти Вінницької міської ради залучити до участі у справі перекладача для перекладу судового процесу та процесуальних документів обвинуваченому ОСОБА_10 з української мови на російську, що вбачається з матеріалів кримінального провадження.
Посилання суду на те, що стороною обвинувачення порушені вимоги закону щодо забезпечення права реалізувати свої процесуальні права мовою, якою він володіє, незабезпечення його перекладачем є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах провадження.
За таких обставин, зазначені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акту не можуть бути розцінені як істотні порушення вимог ст.291 КПК України.

Вимоги апеляційних скарг прокурора ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 є належним чином вмотивованими, обгрунтованими.

Суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою відповідно ст.409, 412 КПК України для скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

П о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги прокурора, захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000023 по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України скасувати.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України повернути до Вінницького міського суду Вінницької області на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого засідання.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4