Справа №505/4186/19
Провадження №1-кп/505/236/2019
25.06.2020 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станіславка Котовського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не військовозобов`язаного,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,,

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним ОСОБА_5 29.11.2019 року, близько 19 годин 30 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , біля кафе «Тіп топ», під час суперечки з ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій та бажаючи їх настання, умисно, з мотиву раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , в той же день та час, наніс декілька ударів (точну кількість ударів слідством встановити не вдалося можливим) кулаками обох рук та ногами, в область обличчя та тулуба. В подальшому ОСОБА_4 , намагаючись уникнути бійки, зайшов у середину приміщення кафе «Тіп топ», в цей самий момент за ним зайшов ОСОБА_5 та штовхнувши продовжив наносити удари ногами та кулаками обох рук, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лобної ділянки з правого боку, синця повік лівого ока, садно мочки лівої вушної раковини, що на підставі п. 2.3.3 та п. 4.6 №Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) належить до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я».
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень.
На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про примирення від 20.12.2020 року, укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 згідно з умовами якої:
- підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнавав свою вину у зазначеному діянні і до моменту оголошення про підозру сприяв розслідуванню кримінального провадження;
- сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави..
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 надав суду матеріали кримінального провадження, що мають значення для кримінального провадження.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження підсудне Котовському міськрайсуду, Одеської області.
Обставини, викладені в обвинувальному акті, не вимагають судового розгляду в закритому судовому засіданні, судом колегіально або судом присяжних.
Сторони кримінального провадження просять затвердити вказану угоду.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 просив затвердити угоду, в якій він беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення, затвердження та невиконання угоди про примирення, просив вказану угоду із потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення з підозрюваним ОСОБА_5 і розуміє наслідки укладення, затвердження та невиконання зазначеної угоди.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно із вимогами ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, згідно ст. 66 КК України судом визнаються, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом.
Зазначене узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений та потерпілий розуміють положення ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід в ході досудового розслідування ОСОБА_5 не обирався.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 471. 473, 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; укладення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6