ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/553/20 Справа № 932/4025/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000865 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, українця, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , не працює, раніше судимий,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень.
Судом першої інстанції встановлено, що існують ризики, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваному інкриміновано вчинення тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, постійного офіційного місця роботи, постійного та легального джерела доходів, та при наявності у нього щоденної потреби у грошових коштах на підтримання своєї життєдіяльності, враховуючи те, що він раніше був засуджений за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, а також те, що відносно нього до суду направлено обвинувальний акт про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в іншому кримінальному провадженні, є ймовірним ризик у вигляді вчинення ним інших корисливих злочинів. Також слідчий суддя врахувавши обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного визначив заставу в розмірі 42 040 гривень.

В апеляції:
- захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
В обґрунтування зазначає, що обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою є занадто суворим та до останнього слід було б застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вважає, судом не було враховано, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, вину визнав в повному обсязі, сприяє розкриттю злочину на досудовому розслідуванні, тяжко хворіє та потребує лікування, а в місцях позбавлення волі йому не буде надаватися належна медична допомога. Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, прокурором не доведено наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляцію та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, думку прокурора, який заперечував проти апеляції захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є недостатньо обґрунтованими для задоволення вимог апеляції з огляду на таке.
За матеріалами долученими до клопотання, 04 квітня 2020 року до ЄРДР за № 0000865 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України.
04 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.186 КК України, а саме закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено повторно.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час розгляду клопотання, слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 злочину, що підтверджується долученими до клопотання доказами, зокрема: протоколом огляду місця події; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 ; протокол перегляду відеозапису з підозрюваним ОСОБА_6 ; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_14 , які в їх сукупності вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення ним інкримінованого злочину.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_15 , яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків та постійного офіційного місця роботи, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисного корисливого злочину, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, може вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового слідства та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, не має постійного джерела доходів, а також те, що відносно нього до суду скеровано обвинувальний акт про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в іншому кримінальному провадженні, що у сукупності свідчить про високу ймовірність наявності ризику вчинення підозрюваним інших корисливих злочинів, а тому, запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, не є можливим.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Окрім того, апеляційний суд також зважає, що судом першої інстанції визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді визначення застави в мінімальному розмірі, що відповідає і узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України.
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою з визначенням застави, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Посилання захисника в апеляційній скарзі з приводу того, що ОСОБА_6 тяжко хворіє і потребує лікування, а в місяцях позбавлення волі йому не буде надаватися належна допомога, апеляційний суд не може взяти їх до уваги, оскільки даних і належних доказів в підтвердження посилання захисника на погіршення стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 і неможливості його перебування в установі в умовах тримання під вартою стороною захисту не надано і апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000865 щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4