Справа № 199/1022/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000076, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2020 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим слідчому судді клопотанням в останньому заявлено вимогу про накладення арешту на сервер моделі «DG-1080 DVR» марки «Guard» серійний номер 0001, включаючи заборону використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь-яким способом.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на те, що в даному кримінальному провадженні (відомості до ЄРДР внесені 15.01.2020 р. за ч. 1 ст. 272 КК України) під час огляду місяця події 10.02.2020 р. в період часу 10:30-12:30 г. за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 87, виявлено та вилучено вказаний вище сервер, на якому можуть зберігатися відомості щодо обставин вчинення злочину.

Розглянув клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
15.01.2020 р. до ЄРДР внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 272 КК України: 14.01.2020 р. до АНД ВП ДВП надійшло повідомлення про те, що працівники ТОВ «Теллор груп» проводять роботи по утепленню фасаду будинку по пр. Слобожанському, 87, без відповідних документів.
Відповідно до протоколу огляду від 10.01.2020 р. сервер моделі «DG-1080 DVR» марки «Guard» серійний номер 0001 було виявлено та вилучено.

Постановою від 10.02.2020 р. він визнаний речовим доказом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на вищенаведене, слідчий суддя погоджується із слушністю доводів слідчого щодо наявності правової підстави для арешту майна (майно відповідає вимогам ст. 98 КПК, є доказом злочину, а тому з метою його збереження, як речового доказу, у незмінному стані, уникнення його псування чи знищення, дослідження та збереження відеоматеріалів, які на ньому містяться), можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, відсутність будь-яких наслідків арешту майна (п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України).
Аналізуючи клопотання та долучені до нього документи із фабулою кримінального правопорушення, суд погоджується із слушністю доводів слідчого щодо наявності підстав для застосування ч. 11 ст. 170 КПК України при накладенні арешту.
Керуючись ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 131, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 98, ч. 1 та ч. 2 ст. 172, ст.ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000076, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2020 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду 10.01.2020 р. сервер моделі «DG-1080 DVR» марки «Guard» серійний номер 0001, включаючи заборону використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь-яким способом.

Ухвала набирає чинності негайно та підлягає обов`язковому виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1