Справа № 461/1162/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2019 року м. Львів.
Галицький районний суд м. Львова

в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого кур`єром ТОВ «Нова пошта», на утриманні син ОСОБА_7 2016 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судженого,

за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_4 02.09.2018 року о 18 год 00 хв., перебуваючи поблизу будинку №23 на вул. Коперніка у м. Львові, під час словесної суперечки, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виштовхував потерпілу ОСОБА_6 з автомобіля марки «Renault MASTER» д.н.з. НОМЕР_1 , наніс удар правою передньою дверкою вказаного автомобіля у праве плече потерпілої, внаслідок чого вона вдарилась лівою частиною голови до стійки автомобіля, заподіявши при цьому, згідно з висновком судово-медичної експертизи №893 від 20.09.2018 року та додаткової судово-медичної експертизи №1099 від 12.11.2018 року, забій правого плеча та забій виличної ділянки зліва, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, зазначивши, що він дійсно перебував 02.09.2018 року о 18 год 00 хв поблизу будинку №23 на вул. Коперніка у м. Львові, однак не наносив потерпілій тілесних ушкоджень. Потерпіла відчинила двері автомобіля та вчепилась за ручку дверей, кричала, що викрадають її дитину. Він схопився за ручку дверцят автомобіля, а потерпіла спочатку відійшла. Він намагався тримати дитину лівою рукою, а правою ручку дверцят автомобіля, щоб потерпіла не вдарила дверкою інший автомобіль. Він викликав поліцію на місце події. Патрульна поліція прибула на місце події. Обвинувачений пояснив також, що в нього з потерпілою є конфлікт через дитину та батьків. Він з сином зайшов з сторони водія в автомобіль, а ОСОБА_6 з правої сторони автомобіля та хитала дверима, він тільки притримував дверцята. Потім він забрав руку від дверки автомобіля та вирішив подзвонити в поліцію. Спочатку потерпіла знаходилась на сходинці авто. Він мав намір закрити двері, але протерпіла підбігла і зафіксувалась лівим плечем, тому він вже не закривав дверцята.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини у інкримінованому йому злочині, винуватість ОСОБА_4 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що у вказаний в обвинуваченні день та час 02.09.2018 року о 18 год. 00 хв., вона перебувала поблизу будинку №23 на вул. Коперніка у м. Львові. Вона, підійшовши, стала між відкритими дверима та автомобілем «Renault MASTER» д.н.з. НОМЕР_1 . Обвинувачений, сидячи за кермом, почав її відштовхувати і бити дверима. Почалася словесна перепалка. Обвинувачений, інтенсивно закриваючи двері, бив її декілька разів по руці та по плечу. Потерпіла зазначила, що вона не сідала в машину. Обвинувачений бив її дверцятами автомобіля, потім почав відштовхувати ногою, вона й надалі стояла на ногах. Потім сіла в машину і обвинувачений не випускав її поки не приїхала поліція. Дитина була в машині. Вона говорила обвинуваченому : «Віддай дитину», а обвинувачений, в свою чергу відмовлявся, відштовхував її від автомобіля, від чого вона вдарилась до арки машини. Обстеження щодо наявності тілесних ушкоджень було проведено одразу, її завезла швидка. Поруч було багато людей, оскільки в цей день в місті проводився фестиваль « ОСОБА_8 вина і винограду»,

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні суду показала, що 02.09.2018 року о 18 год. 00 хв. проходила поблизу будинку №23 на вул. Коперніка у м. Львові та почула крик дитини. Бачила потерпілу, яка трималася за дверку автомобіля, з якого її виштовхували і просила про допомогу. Вона викликала швидку. Потерпіла кричала: « Віддай дитину» і «Допоможіть». Потерпіла теліпалася біля дверки, складалося враження, що їй наносили удари дверкою автомобіля,
- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала, що 02.09.2018 року о 18 год. 00 хв. вона проходила поблизу будинку №23 на вул. Коперника у м. Львові, де проводився фестиваль « ОСОБА_8 вина та винограду». Вона бачила тільки те, що обвинувачений взяв дитину і побіг. Потерпіла побігла за ним,
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в суді показав, що 02.09.2018 року о 18 год. 00 хв. проходив поблизу будинку №23 на вул. Коперника у м. Львові, де проводився фестиваль « ОСОБА_8 вина та винограду». Бачив, що обвинувачений з дитиною сів у машину. Потерпілу він бачив між дверима, які рухались, та автомобілем. Обвинувачений можливо виштовхував потерпілу. Він бачив, що двері торкались потерпілої. Зійшлись люди, чоловік з дитиною вийшов з машини, далі приїхала поліція. Він чув як потерпіла говорила обвинуваченому «Віддай дитину» та нагиналась до машини,
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який показав, що 02.09.2018 року о 18 год. 00 хв. знаходився поблизу будинку №23 на вул. Коперника у м. Львові, де проводився фестиваль « ОСОБА_8 вина та винограду». Підійшов до машини «Renault MASTER» д.н.з. НОМЕР_1 , потерпіла стояла між машиною та відкритою дверкою. Обвинувачений, рухаючи дверкою та намагаючись її закрити, виштовхував потерпілу,
- показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні суду показав, що 02.09.2018 року о 18 год. 00 хв. проходив разом з дружиною поблизу будинку №23 на вул. Коперника у м. Львові, де проводився фестиваль « ОСОБА_8 вина та винограду». Почули крик жінки, що трималася за дверку автомобіля. Вони з дружиною викликали поліцію. Особа яка знаходилась в автомобілі відштовхувала потерпілу від дверки машини,
- показаннями експерта ОСОБА_14 , яка в суду показала, що підтримує висновки судово-медичної та додаткової судово-медичної експертиз. При складанні висновків враховано матеріали провадження, дані протоколу слідчого експерименту, в якому вона особисто приймала участь, механізм нанесення тілесних ушкоджень, висоту та характеристики транспортного засобу, місце знаходження та характеристики потерпілої. Прізвище судді в висновку судово-медичної експертизи описка. Відомості про слідчого у висновку експерта вказані з клопотання,
- висновком судово-медичної експертизи № 893 від 20.09.2018 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_6 при обстеженні в ТП №2 м. Львова 02 вересня 2018 року було діагностовано «забій правого плеча, забій виличної ділянки зліва». На момент проведення судово-медичної експертизи виявлено плями на шкірі, які являються слідами загоєних саден, на правому плечі. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів та тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути 02 вересня 2018 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості. Судово-медичних даних про утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння на площину з висоти власного росту та спричинення їх власноручно немає ( а.с. 84),
- додатковим висновком судово-медичної експертизи №1099 від 12.11.2018 року відповідно до якого у ОСОБА_6 при обстеженні в ТП №2 м. Львова 02 вересня 2018 року було діагностовано «Забій правого плеча, забій виличної ділянки зліва». На момент проведення первинної судово-медичної експертизи виявлено ще плями на шкірі, які являються слідами загоєних саден, на правому плечі. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів та тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути 02 вересня 2018 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості. Беручи до уваги дані матеріалів кримінального провадження: протоколу допиту потерпілої, свідків, дані протоколу проведення слідчого експерименту із участю ОСОБА_6 , - механізм виникнення тілесних ушкоджень міг бути наступним: «забій правого плеча» із наявністю саден міг виникнути внаслідок ударів правою дверкою автомобіля по правому плечі, як продемонстровано потерпілою на фото №3; «забій виличної ділянки зліва» міг виникнути внаслідок удару лівою половиною голови до стійки автомобіля, як продемонстровано на фото №4 під час проведення слідчого експерименту 29 жовтня 2018 року ОСОБА_6 ( а.с. 85-86),
- даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 29.10.2018 року та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту, відповідно до яких в ході проведення слідчої дії за участі потерпілої, спеціаліста лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_14 , статистів було встановлено характер протиправних дій ОСОБА_4 та механізм нанесення ударів ОСОБА_6 , які були нанесені дверкою автомобіля по правій частині тіла, як вона вдарилась лівою половиною голови в стійку автомобіля після ударів і як саме нагнулась до бокової стійки, а також як обвинувачений наносив удари дверкою в область спини та сідниць (а.с. 87-90), та фототаблицею до протоколу (а.с. 91-95),
- протоколом огляду компакт диску, на якому міститься запис, що здійснювався особистим телефоном ОСОБА_6 «НТС 526» 02.09.2018 року поблизу будинку №23 на вул. Коперника у м. Львові,
- відеозаписами, що містяться на DVD-R диску, які здійснювалися особистим телефоном ОСОБА_6 «НТС 526» 02.09.2018 року поблизу будинку №23 на вул Коперника у м. Львові з яких видно, що ОСОБА_4 перебуває у автомобілі та сидить на місці водія, на руках у нього знаходиться дитина ОСОБА_15 .

Захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про визнання недопустимими доказами, висновки судово-медичних експертиз №893 та №1099 та протокол проведення слідчого експерименту у зв`язку з тим, що у висновку зазначено неіснуючого суддю, а саме вказано суддю ОСОБА_16 , а протокол проведення слідчого експерименту складено у відсутності обвинуваченого, слідча дія проводилась з іншим автомобілем, статистом був ОСОБА_12 , який є батьком потерпілої і одночасно є свідком у даному кримінальному провадженні.
Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, а саме: висновків судово-медичних експертиз №893 та №1099 та протоколу проведення слідчого експерименту, оскільки такі є безпідставними, не можуть суттєвим чином впливати на права та обов`язки сторін. Описка щодо прізвища судді не впливає на суть обставин оскільки експертиза об`єктивно проведена за належних обставин, у встановленому законом порядку, за ухвалою суду. Обставини на які посилається захисник щодо проведення слідчого експерименту не спростовують об`єктивних даних самого протоколу, який складено у межах норм кримінально-процесуального закону.
Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого про те, що конфлікт дійсно мав місце у день події злочину, потерпілої та свідків, інших процесуальних доказах, здобутих судом під час судового провадження, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.
Заперечення своєї винуватості обвинуваченого у скоєнні злочинних дій передбачених ч. 1 ст.125 КК України, суд відхиляє, оскільки вони є способом захисту обвинуваченого, спростовуються об`єктивними доказами у справі, показаннями свідків, іншими матеріалами справи.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Вони узгоджуються між собою.
В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.
Показання потерпілої та свідків узгоджуються з іншими доказами у справі: протоколом та відеозаписом проведення слідчого експерименту 28.09.2017 року, висновками судово-медичних експертиз, протоколом огляду предмету та відеозаписами, що міститься на DVD-R диску, які здійснювалися особистим телефоном ОСОБА_6 «НТС 526» 02.09.2018 року поблизу будинку №23 на вул. Коперника у м. Львові.
Посилання органу обвинувачення на нанесення обвинуваченим ударів ногами у живіт та таз потерпілої суд виключає оскільки вони не знайшли свого ствердження в ході судового розгляду, не мають об`єктивного відображення у висновках судово-медичних експертиз, не стверджені належними та допустимими показаннями учасників судового провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.
Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, особу обвинуваченого який вину у вчиненні злочину не визнав, раніше не суджений, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні дитину неповнолітнього віку, тому покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід залишити необраним.
Речові докази: носії інформації слід залишити при матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та обрати покарання п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850, 00 грн. штрафу.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити необраним.
Речові докази: DVD-R диск, із відеозаписами, здійсненими на особистий телефон ОСОБА_6 від 02.09.2018 року - залишити при матеріалах справи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою у цей же строк, з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .