КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 01 липня 2020 року апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року,

за участі: прокурора представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000829 від 25.02.2014 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор групи прокурорів у кримінальному проваджені ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку 10 червня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду с. Києва від 30 травня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 . А саме:
- готівкові кошти в сумі 347 000 (триста сорок сім тисяч) гривень купюрами номіналом по 500 гривень в кількості 694 штуки;
- готівкові кошти в сумі 6 050 (шість тисяч п`ятдесят) Євро купюрами номіналом по 100 Євро 35 штук, купюри номіналом по 50 Євро 51 штука;
- готівкові кошти в сумі 1 631 (одна тисяча шістсот тридцять один) долар США купюрами номіналом по 100 доларів США 15 штук, купюри номіналом по 20 доларів США 6 штук, купюра номіналом 10 доларів США 1 штука, купюра номіналом 1 долар США 1 штука.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що метою накладення арешту на вказане майно є спеціальна конфіскація, відповідно до положень п.п. 1,2 ч. 1 ст. 96-2 КК України, оскільки воно одержано внаслідок вчинення злочину, а також призначалося для схиляння особи до його вчинення, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено необхідність арешту тимчасово вилученого майна ОСОБА_11 , а також наявність ризиків щодо його приховування чи відчуження.
Окрім того, апелянт звертає увагу на те, що на даний час ОСОБА_11 на виклики прокурора не являється та підтверджуючих документів щодо джерела походження вилучених у нього коштів не надав.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 25 лютого 2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000829, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст.190, ч.4 ст.358, ч.1 , 2 ст. 364-1, ч. 3 ст.365-2 КК України, та за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч. 3 ст. 358; ч.4 ст.358; ч.4 ст.190 КК України.
Зі змісту клопотання вбачається, що 10.06.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_12 , та фактично використовується ОСОБА_11 та вилучено: готівкові кошти в сумі 347 000 (триста сорок сім тисяч) гривень купюрами номіналом по 500 гривень в кількості 694 штуки; готівкові кошти в сумі 6 050 (шість тисяч п`ятдесят) Євро купюрами номіналом по 100 Євро 35 штук, купюри номіналом по 50 Євро 51 штука; готівкові кошти в сумі 1 631 (одна тисяча шістсот тридцять один) долар США купюрами номіналом по 100 доларів США 15 штук, купюри номіналом по 20 доларів США 6 штук, купюра номіналом 10 доларів США 1 штука, купюра номіналом 1 долар США 1 штука.
Постановою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 10 червня 2020 року зазначене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженні № 0000829.
11 червня 2020 року начальник другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організації злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку 10 червня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду с. Києва від 30 травня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено з тих підстав, що прокурором не доведено, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та, як наслідок, може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що грошові кошти, вилучені час проведення обшуку 10 червня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду с. Києва від 30 травня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та обґрунтовано визнані речовими доказами постановою прокурора від 10 червня 2020 року, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Окрім того, власником майна не надано жодного доказу, на підтвердження законності походження зазначених грошових коштів.
На підставі викладеного, посилання слідчого судді на те, що органом досудового розслідування не доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки прокурором надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ч. 3 ст. 170 КПК України, на підставі чого є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним із завданням кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні слідчого майно.

Таким чином, доводи прокурора є слушними щодо того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності достатніх правових підстав для арешту майна не відповідають як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

Посилання апелянта на те, що арешт на майно необхідно накласти з метою спеціальної конфіскації, відповідно до положень п.п. 1,2 ч. 1 ст. 96-2 КК України, є безпідставними, оскільки колегія суддів перевіряє законність постановленої ухвали в межах розгляду клопотання поданого прокурором до суду першої інстанції.
З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, знищення майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000829 від 25.02.2014 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку 10 червня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду с. Києва від 30 травня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 . А саме:

- готівкові кошти в сумі 347 000 (триста сорок сім тисяч) гривень купюрами номіналом по 500 гривень в кількості 694 штуки;
- готівкові кошти в сумі 6 050 (шість тисяч п`ятдесят) Євро купюрами номіналом по 100 Євро 35 штук, купюри номіналом по 50 Євро 51 штука;
- готівкові кошти в сумі 1 631 (одна тисяча шістсот тридцять один) долар США купюрами номіналом по 100 доларів США 15 штук, купюри номіналом по 20 доларів США 6 штук, купюра номіналом 10 доларів США 1 штука, купюра номіналом 1 долар США 1 штука.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/3389/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_1