Справа № 216/4135/18
Провадження № 1-кп/216/232/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001296 від 04.07.2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України не судимого, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він 17.05.2018 року приблизно об 19.50 годині, проходячи повз третій під`їзд буд. АДРЕСА_3 , та побачивши належний малолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спортивний велосипед марки «TREK 3500», чорного кольору, вартістю 5800 грн., який був припаркований біля ганку вищезазначеного під`їзду, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю можливих свідків - очевидців та малолітнього ОСОБА_5 , з ганку під`їзду намагався таємно викрасти належний малолітньому ОСОБА_5 спортивний велосипед марки «TREK 3500». Однак, дії ОСОБА_3 були викриті малолітнім ОСОБА_5 та його товаришем малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які в цей час спілкувалися між собою на сходовому марші першого поверху третього під`їзду вищезазначеного будинку та спостерігали за залишеним біля під`їзду спортивним велосипедом марки «TREK 3500», належним малолітньому ОСОБА_5 . Після чого малолітній ОСОБА_5 почав переслідувати ОСОБА_3 , та кричати останньому, щоб він повернув викрадений велосипед, однак, ОСОБА_3 на це не реагував, та прямував на викраденому велосипеді у бік будинку АДРЕСА_3 , намагаючись зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`зку з тим, що був викритий та зупинений свідком ОСОБА_7 , який в цей час знаходився біля буд. АДРЕСА_3 та почув крики малолітнього ОСОБА_5 . Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 намагався спричинити матері малолітнього ОСОБА_5 - потерпілій ОСОБА_8 , збиток в розмірі 5800 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.
Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Прокурор проти задоволення такого клопотання не заперечував.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_3 . Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, за ознаками: закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу.
Обвинувачений у судовому засіданні також просив суд призначити покарання у вигляді штрафу.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, не одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей цивільної дружини (м.к.п. 91-93), характеризується позитивно (м.к.п. а.с 90), під наглядом у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (м.к.п. а.с. 95-96), матеріальна шкода потерпілій відшкодована повністю.
Також Центрально Міський районний відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області за наслідками вивчення особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його способу життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі можливе та становить високої небезпеки для суспільства,тому останні вважають за можливе звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покладення на правопорушника обов`язків.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, безперечне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та майнового стану обвинуваченого, вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді штрафу. На думку суду, саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 572,00 грн.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню на користь держави у розмірі 572 грн. (п`ятсот сімдесят дві гривень).

Речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_8 (м.к.п. а.с. 26) залишити потерпілій.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0001296 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/4135/18 (1-КП/216/232/20).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1