Провадження № 11-сс/4808/6/20
Категорія ст.100 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судо вої палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника апелянта ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою генерального директора ТзОВ «Карпатнафтохім» ОСОБА_10 на ухвалу ІваноФранківського міського суду від 13 грудня 2019 року щодо вирішення долі речового доказу,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою клопотання ОСОБА_9 , який діє в інтересах ТзОВ « KEMOKOMPLEKS D.O.O » про повернення речових доказів задоволено.

Повернуто етилен у кількості 795, 781 тон, який постановою про визнання речовим доказом від 02.07.2015 року було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000036, його власнику.

Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що захисником доведено необхідність повернення речового доказу його власнику ТзОВ «KEMOKOMPLEKS D.O.O.».

В апеляційній скарзі генеральний директор ТзОВ «Карпатнафтохім», вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, оскільки його висновки є передчасними та такими, що зроблені без повного з`ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення питання про повернення речових доказів ще не визначеному власнику такого майна. Стверджує що:

1) між ТОВ «Карпатнафтохім» та ТОВ «KEMOKOMPLEKSD.O.O.» існує судовий спір про належність майна (етилену в кількості 795,781 тон).

2) в матеріалах закритого кримінального провадження відсутні будь-які документи (докази), які підтверджують передачу 795,781 тон етилену, як речового доказу, на зберігання уповноваженій особі ТОВ «Карпатнафтохім», а тому останній не може повернути речовий доказ, який не отримувало;

3) судом були порушені загальні засади та принципи кримінально процесуального законодавства;

4) питання щодо можливості оскарження ухвал суду про повернення речових доказів однозначно кримінальним процесуальним законом не врегульоване, а тому слід керуватися загальними засадами кримінального провадження визначеними ст. 7 ч.1 КПК України та практикою Верховного Суду, як оскарження незаконного судового рішення слідчого судді.

Просить ухвалу Івано Франківського міського суду від 13 грудня 2019 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах ТзОВ «KEMOKOMPLEKS D.O.O.» про повернення речових доказів в кримінальному провадженні № 0000036.

В апеляційній інстанції:

- представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, вважає, що суд першої інстанції прийняв незаконне рішення, яке просить скасувати і відмовити в задоволенні клопотання;

- прокурор визнав апеляційну скаргу обґрунтованою, вважає, що ухвала суду є незаконною та просить її скасувати.

- захисник ОСОБА_9 заперечив з приводу поданої апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, даних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою про визнання речовим доказом від 02.07.2015 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу УСБ України в Івано Франківській області ОСОБА_11 визнано речовим доказом етилен у кількості 795, 781 тон у кримінальному провадженні № 0000036, який на праві власності належить ОСОБА_12 O (а.с. 5-6), що підтверджується ухвалою Господарського суду Івано Франківської області про затвердження мирової угоди у справі № 909/741/14. Етилен передано на відповідальне зберігання відповідним особам Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» (а.с. 7-11).

09.12.2015 року кримінальне провадження № 0000036 закрито постановою слідчого на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 ч.1 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ст. 100 ч.1 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями160-166,170-174 цього Кодексу.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля (ч. 6 ст. 100 КПК України).

За положенням ст. 100 ч.9 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Так, суд першої інстанції розглянув клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_12 , товариство з обмеженою відповідальністю з торгівлі та послуг, про повернення речових доказів, у відповідності до вимог ст. 171 -174 КПК України.

Однак, перевіривши матеріали клопотання та проаналізувавши доводи наведенні представником ТзОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасних висновків, щодо повернення речового доказу етилену у кількості 795,781 тон, який постановою про визнання речовим доказом від 02.07.2015 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000036, його власнику.

Так як, у провадженні Господарського суду Івано Франківської області перебуває справа № 909/713/18 за позовними заявами представника ОСОБА_12 .O адвоката ОСОБА_9 та ТОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» про зобов`язання виконати обов`язок в натурі (повернути 795,781 тон етилену) та зобов`язання вчинити дії (надати можливість доступу до етилену і перевірки умов його зберігання від 05.09.2014 року).

А також ні матеріали судової справи № 909/713/18, ні матеріали кримінального провадження № 0000036 не містять документів, з яких було б можливо встановити, що власником 795, 781 тон етилену є саме ОСОБА_12 .O, оскільки позивачем у справі № 909/741/14 та стороною затвердженої відповідно до ухвали Господарського суду Івано Франківської області від 05.09.2014 року мирової угоди, як і стороною кримінального провадження є компанія Kemokomplex D.O.O, а не ОСОБА_12 .O.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу генерального директора ТзОВ «КАРПАТНАФТОХІМ» слід задовольнити частково, а ухвалу Івано Франківського міського суду від 13.12.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 100,376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу генерального директора ТзОВ «Карпатнафтохім» ОСОБА_10 задовольнити частково, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2019 року про повернення речового доказу етилену у кількості 795,781 тон - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4