Справа № 308/4141/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2020 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 02.04.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000463 від 26.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, згідно з якою просить:

витребувати матеріали наглядового провадження та кримінального провадження № 0001749 від 06.06.2019 року та № 0000463 від 26.12.2019 року;

скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 02.04.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000463 від 26.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 366 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що дана скарга ОСОБА_3 не підлягає розгляду слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, зауваживши, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, підлягають розгляду слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова.

Заслухавши заявницю ОСОБА_3 , яка у судовому засіданні проти доводів прокурора заперечила та вважає, що дана скарга підлягає розгляду слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, оскільки процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, яке було закрито, здійснювалося прокуратурою Закарпатської області, позицію прокурора ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що заявницею оскаржується постанова слідчого про закриття кримінального провадження, тобто нею подано скаргу у відповідності до вимог ст. 303 КПК України.

Разом з тим, як вбачається зі змісту скарги та доданої до неї копії оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 оскаржує постанову слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, тобто органу досудового розслідування, який територіально відноситься до юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.

Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», оскільки законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України), з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, частина перша статті 306, частина третя статті 234 КПК України тощо). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у таких випадках не можна керуватися положеннями частини першої статті 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді. Водночас у більшості випадків КПК України визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України). Таким чином, зазначене правило має застосовуватись й до розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Таким чином, виходячи з вимог кримінального процесуального законодавства та роз`яснень, що містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2012 року № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, у тому числі й щодо розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, повинен здійснюватися слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. Належним судом (слідчим суддею) до якого можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора є суд за територіальною приналежністю саме органу досудового розслідування, а не за місцезнаходження органу прокуратури, посадові особи якого здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва.

Згідно з безкоштовним пошуком відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) (відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), місцезнаходженням юридичної особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, є: 79008, Львівська область, місто Львів, вулиця Кривоноса, будинок 6.

За таких обставин, розгляд поданої заявницею ОСОБА_3 скарги не відноситься до юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, і дана скарга повинна розглядатися слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, тобто Личаківським районним судом м. Львова.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, повертається, якщо така не підлягає розгляду у цьому суді.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п. п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. п. 40, 41, 42 та ін.).

Виходячи з наведеного, з метою належного та ефективного захисту порушених прав, свобод та інтересів заявниці, з огляду на те, що у поданій скарзі остання просить витребувати матеріали наглядового провадження та кримінального провадження № 0001749 від 06.06.2019 року та № 0000463 від 26.12.2019 року, слідчий суддя приходить до переконання, що подану ОСОБА_3 скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України слід повернути заявниці, оскільки скарга не підлягає розгляду в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє заявницю права на звернення з подібною скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 02.04.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000463 від 26.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 366 КК України повернути ОСОБА_3 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Роз`яснити заявниці ОСОБА_3 її право на звернення з подібною скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1