КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт на вилучений в ході проведення обшуку автомобіль марки «BMW328i», білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді не містять правової підстави для арешту майна, оскільки ні в клопотанні, ні в ухвалі слідчого судді не наведено обґрунтувань, що вилучене майна, а саме автомобіль, є предметом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, розгляд клопотання проводився без виклику власника майна, а апеляційна скарга подана в 5-й строк після отримання копії судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна або його представника, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджуються з доводами апелянта про своєчасність оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004238 від 10.07.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 24.09.2019 року вказане в клопотанні майно автомобіль марки «BMW 328i», білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску визнано у кримінальному провадженні №0004238 від 10.07.2018 року речовим доказом.

25.09.2019 р. старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно автомобіль марки «BMW 328i», білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року клопотання слідчого задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та орган досудового розслідування не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, не зважаючи на те, що надані матеріали провадження містять постанову органу досудового розслідування про визнання вказаного у клопотанні майна речовим доказом у кримінальному провадженні №0004238 від 10.07.2018 року, як вважає апеляційний суд, прокурором під час розгляду справи належним чином не доведено відповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Вказане процесуальне рішення органу досудового розслідування є передчасним, належним чином необґрунтованим та немотивованим, винесеним без належного врахування обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а відтак слідчим суддею при задоволенні клопотання не дотримано вимог ст. 173 КПК України.

На підставі викладених обставин, які свідчать про істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погодженого начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про арешт майна, а саме автомобіля марки «BMW 328i», білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт на вилучений в ході проведення обшуку автомобіль марки «BMW 328i», білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погодженого начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про арешт майна, а саме автомобіля марки «BMW 328i», білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5853/2019 Категорія ст.170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1