Справа № 202/3080/20
Провадження № 1-кс/202/3914/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
25 травня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, громадянин України, маючий середню освіту, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, працює вантажником в ТОВ «Нова Пошта», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000719 від 23 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 , 23.05.2020 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , побачив ділянку № НОМЕР_1 де у цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у приміщення.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , 23.05.2020 приблизно о 02:00 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, з метою усунення перешкод задля незаконного проникнення до ділянки № НОМЕР_1 та доступу до майна, яке знаходиться на території вказаної ділянки, ОСОБА_5 , шляхом застосування своєї фізичної сили переліз через паркан тим самим незаконно проник на територію ділянки АДРЕСА_5 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, знаходячись на території ділянки № 29 за вище вказаною адресою побачив металевий сарай, вхідні двері якого обладнано двома навісними замками, яка потерпіла ОСОБА_7 використовує для розміщення матеріальних цінностей.

Так ОСОБА_5 з метою усунення перешкод задля незаконного проникнення у приміщення металевого сараю з використанням невстановленого предмету відчинив навісні замки у металевому сараї, після чого незаконно проник всередину де таємно, повторно, викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: газоно-косарку «Black Decker», газоно-косарку «Werk».

В подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину намагався зникнути, проте не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, оскільки був зупинений співробітниками поліції. Своїми діями ОСОБА_5 міг спричинити потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі двох тисяч гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна повторно (крадіжка), що не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, поєднаному з проникненням у приміщення, кваліфікуються органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

23 травня 2020 року о 04 год. 20 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23 травня 2020 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

25 травня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , причетний до скоєння тяжкого кримінального правопорушення і може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочини. Також вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, окрім цього вказаний злочин вчинив маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, що ще раз підтверджує його схильність до вчинення злочинів та відсутності бажання стати на шлях виправлення.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню вказаних вище ризиків, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_5 кримінально протиправного діяння, яке полягало у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна повторно (крадіжка), що не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, поєднаному з проникненням у приміщення.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, та ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки він є особою неодноразово судимою, у тому числі за скоєння злочинів проти власності, а також має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість.

Положеннями ч. 2 ст. 194 КПК України передбачено обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя враховує, що твердження прокурора про тяжкість вчиненого злочину, не є достатнім для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, у справі «Мамедова проти Росії» 7064/05 від 01 червня 2006 року, Європейський суд з прав людини, вказав на недостатність посилань на тяжкість злочину та ймовірне покарання, так як суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, але потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що прокурором у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстким.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати особисті обставини його життя, а саме те, що підозрюваний має постійне місце проживання, працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час за місцем його фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181 - 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, поклавши на ОСОБА_5 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;

2) не залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 21:00 год. до 07:00 год. наступного дня;

3) повідомляти слідчого прокурора або суду про зміну свого місця мешкання;

4) утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали до 23 липня 2020 року.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, негайно доставити до місця проживання - АДРЕСА_2 і звільнити з-під варти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалу про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час передати для виконання до органу національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1