Справа №463/4221/20
Провадження №1-кп/463/436/20
УХВАЛА
підготовчого засідання

18 травня 2020 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

з участю захисників ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому пдготовчому судовому засіданні в м. Львові заяву про самовідвід головуючого у криміналоьному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 27-ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28-ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28-ч.ч.2,3 ст. 311, ч.3 ст. 27,ч.4 ст.28- ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28-ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28-ч.2,3 ст.311,ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28-ч.3 ст.307,ч.4 ст. 28 ч.ч. 2,3 ст.311, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28-ч.3 ст. 307 КК України, -
в с т а н о в и в:

Згідно з ч. 3 ст. 35 КПК України вказане кримінальне провадження визначене для розгляду Личаківському районному суду м. Львова у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
На розгляді слідчого судді перебуває заява про самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 , яка мотивована тим, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 суддею ОСОБА_1 вже було висловлено правову позицію, що даний злочин було вчинено ними у співучасті з іншими особами (обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ), обвинувальний акт відносно яких перебував на розгляді Личаківського районного суду м. Львова (справа № 463/348120/20), а тому у будь-якого учасника судового провадження може виникнути розумний сумнів в неупередженості судді з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 27-ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28-ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28-ч.ч.2,3 ст. 311, ч.3 ст. 27,ч.4 ст.28- ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28-ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28-ч.2,3 ст.311,ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28-ч.3 ст.307,ч.4 ст. 28 ч.ч. 2,3 ст.311, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28-ч.3 ст. 307 КК України, а відтак з метою забезпечення права обвинувачених на справедливий суд та, враховуючи те, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і верховенство права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суддя приходить до висновку, що у цій справі слід заявити самовідвід.
Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечили проти розгляду такої заяви, вважають, що її не можна розглядати без участі всіх сторін провадження.
Захисник ОСОБА_7 не заперечила проти задоволення вказаної заяви. Вважає таку підставною.
Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши заяву, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
З матеріалів кримінального провадження та заяви про самовідвід вбачається, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 суддею ОСОБА_1 висловлено правову позицію, що даний злочин було вчинено ними у співучасті з іншими особами (обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ), обвинувальний акт відносно яких перебував на розгляді Личаківського районного суду м. Львова (справа № 463/3481/20), і щодо даних осіб був ухвалений вирок, а тому у будь-якого учасника судового провадження може виникнути розумний сумнів в неупередженості судді з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 27-ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28-ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28-ч.ч.2,3 ст. 311, ч.3 ст. 27,ч.4 ст.28- ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28-ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28-ч.2,3 ст.311,ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28-ч.3 ст.307,ч.4 ст. 28 ч.ч. 2,3 ст.311, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28-ч.3 ст. 307 КК України .
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).
Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 слід задовольнити.
Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -
п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 задовольнити.
Відвести головуючого суддю ОСОБА_1 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 27-ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28-ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 28-ч.ч.2,3 ст. 311, ч.3 ст. 27,ч.4 ст.28- ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28-ч.3 ст. 307, ч.4 ст.28-ч.2,3 ст.311,ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28-ч.3 ст.307,ч.4 ст. 28 ч.ч. 2,3 ст.311, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28-ч.3 ст. 307 КК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3