Справа № 396/884/19
Провадження № 1-кп/396/43/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2020 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта базова загальна середня, перебуває в цивільному шлюбі, не працюючого, утриманців не має, раніше судимого:
- 02.04.2014 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185, ст.ст. 75, 104 КК України до 2-ох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, судимість в установленому порядку знята та погашена;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Кропивницьке, Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, не працюючого, утриманців не має, раніше судимого:
- 12.12.2018 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст.ст. 75, 104 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, судимість в установленому порядку не знята та не погашена;
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

Обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену за попередньою змовою групою осіб.
Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.04.2019 року у вечірній час, більш точного часу ні судом, ні слідством не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 за попередньою змовою разом із обвинуваченим ОСОБА_4 поїхали на автомобілі «Москвич» 412 синього кольору, який належить ОСОБА_3 , до місцевого ставу, що знаходиться по вул. Покровська, с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області з метою знайти металобрухт поблизу водойм.
В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_3 разом із обвинуваченим ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, а саме металевих частин, що слугували опорою до криниці, переконавшись, що їх дії ніто не бачить, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, за допомогою автомобіля «Москвич» 412, ОСОБА_3 витягнув металеву частину, належну ОСОБА_10 , вагою 142 кг, що слугувала основою до криниці, що призвело до руйнування залізобетонного кільця, після чого обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_9 завантажили вказану металеву частину на причіп даного автомобіля. З викраденим майном обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на автомобілі «Москвич» 412 попрямували до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_4 .
В подальшому, викраденим розпорядилися на власний розсуд, а саме: за допомогою пилки по металу обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_9 розпиляли вказану металеву основу та 10.04.2019 року відвезли до пункту прийому металобрухту, який знаходиться по АДРЕСА_1 .
Згідно висновку експерта № 1960/1961/19-27 від 17.05.2019 року середня ринкова вартість станом цін на 09 квітня 2019 року за ціною брухту одного - кілограма металу, який перебував у експлуатації з 2000 року та не придатний для використання за призначенням, складала: 4 грн. 90 коп.
Тобто, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_9 своїми діями спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 695 грн. 80 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, про те, що 09.04.2019 року у вечірній час, він разом із ОСОБА_4 , приїхали на автомобілі «Москвич» до місцевого ставу, що знаходиться по вул. Покровська, с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області з метою знайти металобрухт поблизу водойми. Біля вказаного ставу вони помітили криницю, в якої була металева опора. В подальшому за допомогою автомобіля «Москвич» 412, він витягнув металеву частину, належну ОСОБА_10 , вагою приблизно 150 кг, що слугувала основою до криниці, що призвело до руйнування залізобетонного кільця, після чого вони разом із ОСОБА_11 завантажили вказану металеву частину на причіп даного автомобіля, яку привезли до його місця проживання, розпиляли та здали в металобрухт, гроші витратили на власні потреби. В скоєному щиро розкаївся та просив суворо не карати. Додатково вказав, що матеріальні збитки потерпілому на даний час не відшкодував.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні у повному обсязі, дав аналогічні покази, показанням ОСОБА_3 , підтвердивши скоєння ними кримінального правопорушення при викладених вище обставинах, в скоєному щиро розкаївся. Матеріальні збитки потерпілому не відшкодував.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав, що йому від сусіда стало відомо, що криниця, яку він свого часу приводив до ладу та постійно нею користувався для поливу городу, зруйнована. Невідомі йому особи витягнули з неї металеву опору, тому криниця не придатна для користування. На пункті прийому металобрухту він знайшов порізану металеву частину. До цього часу шкода йому не відшкодована, вважав би за потрібне, щоб винні особи привели криницю у належний стан.
Показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_11 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченими, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України, з`ясувавши думку обвинувачених, потерпілого, які погодилися дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених, потерпілого та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які підтверджують вартість викраденого та характеризують особу обвинувачених, оскільки показання останніх повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги, що обвинувачені повністю визнали себе винними у скоєнні інкримінованому їм кримінальному правопорушенню, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, передбаченому ст.349 ч.3 КПК України, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена групою осіб, а обвинуваченим ОСОБА_11 повторно, оскільки вироком Новоукраїнського районного суду від 12,12,2018 року обвинувачений ОСОБА_11 вже був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та вчинив новий корисливий злочин під час іспитового строку.
Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання необхідне і достатнє для їх виправлення і попередження скоєння ними нових кримінальних правопорушень, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, розмір шкоди, дані, що характеризують особу обвинувачених, стан здоров`я, умови життя, ставлення обвинувачених до вчиненого ними діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинено злочин середньої тяжкості передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Дослідивши дані про особу обвинувачених, судом встановлено: що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, алкоголем не зловживає, підтримує відносини з особами з антисоціальною поведінкою, не працюючий, освіта базова загальна середня, проживає разом із співмешканкою. На «Д» обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, рініше судимий: 02.04.2014 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185, ст.ст. 75, 104 КК України до 2-ох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, судимість в установленому порядку знята та погашена.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , - суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , - вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РС філії ДУ "Центр пробації" вважають, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання прокарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме продовження пробаційної програми "Зміна прокримінального мислення" для дорослих. Ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній (а.с.105).
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, підтримує відносини з особами з антисоціальною поведінкою, не працюючий, освіта середня спеціальна, неодружений, який повністю визнав вину у вчиненні злочину, не відшкодував шкоду потерпілому. На «Д» обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, рініше судимий: 12.12.2018 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст.ст. 75, 104 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, судимість в установленому порядку не знята та не погашена, вчинив злочин в період іспитового строку, тобто належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин, що вказує, на стійку антисоціальну поведінку.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , - суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , - вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РС філії ДУ "Центр пробації" вважають, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання прокарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме продовження пробаційної програми "Зміна прокримінального мислення" для дорослих. Ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній (а.с.108-110).
Суд приймає до уваги досудові доповіді уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складені відповідно до вимог ст.314-1 КПК України.
Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
На підставі ст.65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи встановлені обставини, оцінюючи докази провадження, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а також наявність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , його судимість, яка у втановленому порядку знята та погашена, суд дійшов висновку та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 за доцільне застосувати та призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті.
Також враховуючи характеризуючі дані на особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства, а тому, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, за можливе звільнити його від відбуття покарання, якщо він протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки. Суд, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання вважає, що необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 будуть наступні обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Так, щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.
Так, під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 визнав свою вину в повному обсязі, розповів про всі обставини вчиненого ним злочину, чим активно сприяв розкриттю останнього.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, є альтернативними та незалежними.
Згідно ст. 165 Кримінально виконавчого кодексу України обчислення іспитового строку розпочинається з моменту проголошення вироку. Відповідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку, незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК України.
Згідно вимог ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості (ч.2 ст. 185 КК України), дані про особу обвинуваченого, ОСОБА_4 раніше судимий 12.12.2018 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України (злочин проти власності) до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 104,75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік, проте на шлях виправлення суд вважає не став, а навпаки став на стійкий шлях незаконного заволодіння чужим майном, що представляє велику суспільну небезпеку.
Виходячи із цих положень Закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочин, це слід розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.
Відповідно до вимог частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.
Згідно частини 1 статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Встановлено, що злочин передбачений ч.2 ст. 185 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив 09.04.2019 року, тобто в період іпитового строку, який був йому встановлений вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.12.2018 року на строк 1 рік., який на момент ухвалення вироку закінчився, однак останній не був звільнений від призначеного покарання.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, однак враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини, наявності пом`якшуючих обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.66 КК України, а саме щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину, з врахуванням його стану здоров`я, строк призначеного ОСОБА_4 покарання можливо призначити згідно мінімально граничної межі, інкримінованої статті у виді позбавлення волі, так як більш м`які види покарання передбачені санкцією ч.2 ст.185 КК України у виді арешту та обмеження волі за недоцільне застосовувати до особи, яка раніше судима до позбавлення волі, та які на думку суду не будуть сприяти перевихованню особи обвинуваченого та відповідно до статті 71 КК України, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.12.2018 р..
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.
Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз в розмірі 628,00 грн., підлягають стягненню на користь держави з обвинувачених, а саме по 314,00 грн. з кожного.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.
Захід забезпечення кримінального провадження, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, але суд вважає за необхідне обрати, до набрання вироком законної сили, відносно нього, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді - особистого зобов`язання, поклавши наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, у випадку зміни місця проживання негайно повідомити суд.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ч.1 п.1,2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за дійсним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.12.2018 року та за сукупністю вироків остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років 1 (один) місяць позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили, обрати захід забезпечення кримінального провадження - особисте зобов`язання, відносно ОСОБА_4 , поклавши обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, у випадку зміни місця проживання негайно повідомити суд.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 00 коп., а саме по 314 (триста чотирнадцять) 00 грн. з кожного.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- 3 фрагменти металевих конструкцій, які виготовлені із квадратної труби зберігаються у камері схову речових доказів Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути потерпілому ОСОБА_10 .
- 1 DVD-R диск "VIDEX excellenti" 16-х 4,7 GB із відеозаписом слідчого експеременту за участю підозрюваного ОСОБА_3 та 1 DVD-R диск "VIDEX excellenti" 16-х 4,7 GB із відеозаписом слідчого експеременту за участю підозрюваного ОСОБА_4 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1