КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_3.,

суддів - ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

секретаря - ОСОБА_6.,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_7., ОСОБА_8.,

підозрюваного - ОСОБА_1.,

захисників - ОСОБА_9., ОСОБА_10.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000020 від 05.02.2014 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11. на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженцю м. Мелітополь Запорізької області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ст.340 ч.2 ст.28, ч.1 ст.364 КК України (в редакції зі змінами внесеними згідно із Законом від 02.02.2014 року), ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Другим відділом з розслідування злочинів, вчинених у зв'язку із масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 05.02.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ст.340 ч.2 ст.28, ч.1 ст.364 КК України (в редакції зі змінами внесеними згідно із Законом від 02.02.2014 року), ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України.

24 березня 2020 року ОСОБА_1. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ст.340 ч.2 ст.28, ч.1 ст.364 КК України (в редакції зі змінами внесеними згідно із Законом від 02.02.2014 року), ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України.

25 березня 2020 року слідчий другого відділу з розслідування злочинів, вчинених у зв'язку із масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_12. за погодженням з прокурором Офісу генерального прокурора ОСОБА_8. звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ст.340 ч.2 ст.28, ч.1 ст.364 КК України (в редакції зі змінами внесеними згідно із Законом від 02.02.2014 року), ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування більш м'яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_1. Також, слідчий послався на такі обставини як наявність суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, так, як наявні у матеріалах провадження дані підтверджують наявність ризиків.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року слідчому відмовлено у задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на практику Європейського суду з прав людини та кримінальний процесуальний закон, яким не визначено ризику як то необхідність суспільного інтересу, що може переважати над основоположними гарантіями прав людини, а також на те, що слідчим та прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що слугували б підставами у обранні найсуворішого запобіжного заходу. Крім цього, долучені до матеріалів клопотання докази, зокрема повідомлення про підозру, вказують лише на можливу подію складу інкримінованого злочину, однак не містять в собі даних на підтвердження ризиків, зазначених у клопотанні.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11. подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8., де зазначено, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. При ухваленні рішення слідчий суддя однобічно та вибірково, на користь підозрюваного надав оцінку лише частині досліджених доказів, не врахував, що серед інкримінованих ОСОБА_1. кримінальних правопорушень, одне є тяжким та набуло значного суспільного резонансу, потерпілими від його вчинення є троє осіб. Окрім цього не враховано, що на даний час підозрюваний працює на посаді слідчого СУ ГУ НП України у Київській області, та в силу своїх знань, авторитету, неформальних зв'язків, може впливати на потерпілих та свідків з метою зміни даних ними показань на стадії досудового розслідування. Разом з цим, слідчим суддею належним чином не перевірено доказів наявності ризиків зазначених у клопотанні, зокрема, ризик переховування підозрюваного від органів слідства та суду, адже підозрюваний будучи належним чином викликаним до органів досудового розслідування, не з'явився, місце його знаходження встановити було не можливо, тільки після оголошення підозрюваного у розшук та надання дозволу на його затримання з метою приводу, підозрюваний ОСОБА_1. з'явився до суду. Також, рішення слідчого судді не містить жодного правового обґрунтування та мотивів щодо неможливості застосування до підозрюваного іншого більш м'якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Тому, апеляційні вимоги прокурорів містять прохання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою необхідно задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі, що становить 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного ОСОБА_1. - ОСОБА_9. подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора в яких містилося прохання залишити ухвалу слідчого судді без змін, як законну та обґрунтовану, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;

- підозрюваного та його захисників які заперечували проти задоволення апеляційної скарги представників прокуратури, ухвалу слідчого судді просили залишити без змін, як законну та обґрунтовану;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов'язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_2. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею з'ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування такого запобіжного заходу, передбачених ст.177 КПК України.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, які б свідчили про наявність ризиків, зазначених у клопотанні.

Долучені до матеріалів клопотання докази, вказують лише на можливу подію складу інкримінованого злочину, однак не містять в собі даних на підтвердження ризиків, зазначених у клопотанні. Окрім цього, кримінальним процесуальним законом, не визначено ризику як то необхідність суспільного інтересу, що може переважати над основоположними гарантіями прав людини, а також на те, що слідчим та прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що слугували б підставами у обранні найсуворішого запобіжного заходу.

Тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_1. запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_1., оскільки в матеріалах провадження відсутні докази щодо наявності виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України , а тому не є можливим зробити висновок щодо їх наявності у зв'язку з недоказаністю про їх існування.

Таким чином, під час розгляду клопотання, слідчий суддя обґрунтовано не застосував до ОСОБА_1. жодного запобіжного заходу, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та ст.5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до переконання, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурори у кримінальному провадженні ОСОБА_11. з доповненнями до неї від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року про відмову в застосуванні підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_1., оскільки в матеріалах провадження відсутній фактичний виклад обставин, що підтверджують підозру, оголошену ОСОБА_1., а тому не є можливим зробити висновок щодо її обґрунтованості.