печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2020 року сслідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Фіш Рітейл» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000142 від 17.03.2017,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2019 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Фіш Рітейл» () звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 19.06.2019 у справі № 757/31691/19-к в кримінальному провадженні № 0000142 від 17.03.2017 на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках відкритих ТОВ «Фіш Рітейл» (), а саме:

- в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1-г № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ;

- в АТ «УКРСИББАНК» (), юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12 № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ;

- в АБ «УКРГАЗБАНК» (), юридична адреса: м. Київ, вул. Єреванська, 1 № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 , в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки кошти, що надходять.

Зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки кошти на рахунках ТОВ «Фіш Рітейл» () не підпадають під ознаки визначені ст. 98 КПК України. При накладенні арешту не було враховано принцип співмірності та балансу між застосованими заходами забезпечення кримінального провадження та негативними наслідками у вигляді грубого порушення прав особи на володіння своїм майном, не вказано розмір шкоди, ТОВ «Фіш Рітейл» () є діючим підприємством, з матеріальною базою та здійснює господарську діяльність. Накладення арешту призводить до зупинення підприємницької діяльності, неможливості здійснення виплат заробітної плати працівникам, а також позбавляє можливості належним чином виконувати свої зобов`язання перед контрагентами та державною в частині виконання обов`язкових платежів до бюджету.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності прокурора.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Судовим розглядом встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.03.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 222-1, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2019 у справі № 757/31691/19-к накладено арешт на грошові кошти ряду юридичних осіб, в тому числі на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Фіш Рітейл» () в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на рахунки ТОВ «Фіш Рітейл» () грошових коштів, що надходять.

Вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки при накладенні арешту встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя у разі застосування п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України повинен був врахувати чи може використовуватися майно, на яке накладене арешт як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Так, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду слідчим суддею не встановлено належних та допустимих доказів, в розумінні положень ст. 86 КПК України, вважати, що майно, на яке накладено арешт, є об`єктом кримінально-протиправних дій та були набуті кримінально-протиправним шляхом та є речовим доказом у кримінальному провадженні. Сам факт наявності постанови про визнання речовим доказом не є достатнім підтвердженням того, що майно, на яке накладається арешт, відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Також, при ухваленні судового рішення щодо накладення арешту не було враховано принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності, що є завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Обраний судом спосіб арешту призводить до негативних наслідків як при здійсненні підприємницької діяльності, так суттєво і негативно позначається на інтересах інших осіб, а також репутації компанії як надійного партнера.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Отже, арешт на грошові кошти ТОВ «Фіш Рітейл» () накладено необґрунтовано, оскільки даний захід забезпечення кримінального провадження застосовано щодо майна юридичної особи, службові особи якої, не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Стороною обвинувачення не зазначено конкретних фактичних обставин (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення), які виправдовували б такий спосіб втручання у господарську діяльність ТОВ «Фіш Рітейл» ().

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що ТОВ «Фіш Рітейл» () є реально існуючим товариством, котре здійснює господарську діяльність, несе зобов`язання за укладеними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки під час судового провадження не встановлено обставин, які б стверджували незаконність набуття ТОВ «Фіш Рітейл» () грошових коштів, які знаходяться на рахунку Товариства в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «УКРСИББАНК», АБ «УКРГАЗБАНК», а саме підприємство здійснює законну діяльність, є достатні підстави стверджувати, що арешт накладений на грошові кошти Товариства необґрунтовано, та є свідченням необхідності застосування положень ч. 1 ст. 174 КПК України щодо скасування арешту майна ТОВ «Фіш Рітейл».

Керуючись ст. ст. 2, 16, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Фіш Рітейл» () про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2019 у справі № 757/31691/19-к в рамках кримінального провадження № 0000142 від 17.03.2017 задовольнити.

Скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2019 у справі № 757/31691/19-к, в частині, що стосується грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках відкритих ТОВ «Фіш Рітейл» (), а саме:

- в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1-г: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ;

- в АТ «УКРСИББАНК» (), юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12: № НОМЕР_3 ; ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ;

- в АБ «УКРГАЗБАНК» (), юридична адреса: м. Київ, вул. Єреванська, 1: № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки кошти, що надходять.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1