Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/8505/17
Провадження № 1-кп/490/220/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, є одруженим, має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконує роботи водія та будівельні роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився, -

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. 10 вересня 2017 року близько 17:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вулиць 6-ї Слобідської та Каразіна в місті Миколаєві, побачив ОСОБА_7 , та вирішив заволодіти його майном.

Реалізуючи цей намір, він підійшов до ОСОБА_7 ззаду та спричинив йому удар рукою в область потилиці, від чого ОСОБА_7 присів. Скориставшись таким, ОСОБА_4 , діючи відкрито, вилучив з кишені сорочки ОСОБА_7 належний тому мобільний телефон "Doogee X5" /імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 / вартістю 950 грн.

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, отриманим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду у загальному розмірі 950 грн.

2. 09 жовтня 2017 року у вечірній час (більш точний час встановити не виявилось за можливе) ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кафе "Море водки", розташованому на вулиці 6 Слобідській у місті Миколаєві (на території ринку "Україна") разом із своїм знайомим ОСОБА_8 , скориставшись станом сп`яніння потерпілого та тим, що за його діями інші особи не спостерігають, таємно вилучив з кишені куртки ОСОБА_8 належний тому мобільний телефон марки "Ergo" F 180 start dual sim /імей: НОМЕР_3 / вартістю 204,47 грн.

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду у загальному розмірі 204 грн. 47 коп.

3. 07 січня 2018 року близько 09:30 години ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кафе "Море водки", розташованому на вулиці 6 Слобідській у місті Миколаєві (на території ринку "Україна"), зловживаючи довірою до нього з боку ОСОБА_9 , під приводом необхідності здійснити дзвінок отримав від того мобільний телефон "Nokia 101" вартістю 300 грн., не маючи на меті його повертати та бажаючи обернути його на свою користь.
Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_9 матеріальну шкоду у загальному розмірі 300 грн.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

4. Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати:
-по епізоду від 20 вересня 2017 року - за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небзепечним для життя чи здоров`я потерпілого;
-по епізоду від 09 жовтня 2017 року - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;
-по епізоду від 07 січня 2018 року - за частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України - як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

5. Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини заволодіння ним мобільними телефонами "Doogee X5", " Ergo " та "Nokia 101".

При цьому він зазначав, що вчиняв злочини через те, що у період їх вчинення вживав алкоголь, наразі вживання алкоголю припинив, про вчинене шкодує.

6. Характер, кількість та вартість викраденого майна обвинуваченим також не оспорюється.

Враховуючи наведені покази обвинуваченого, а також думку учасників судового розгляду про можливість такого, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, оскільки ці обставини наразі ніким не оспорюються.

З огляду на наведене суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочинів за встановлених судом обставин доведеною.
Обставини, які пом`якшують покарання

7. Як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, а також - сприяння ним у досудовому розслідуванні вчинених ним злочинів та судовому розгляді кримінального провадження.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлені.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкцій відповідних частин відповідних статей Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, відомості про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання.

В зв`язку із цим суд відзначає наступне.

8. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочинів, вчинених обвинуваченим, суд відзначає, що 10 вересня 2017 року ним був вчинений тяжкий злочин, решта з вчинених ним злочинів є злочинами середнього ступеню тяжкості.

Суд відзначає також, що ОСОБА_4 засуджується за вчинення трьох злочинів протягом п`яти місяця, а також - що усі злочини він вчинив з використанням безпорадного стану потерпілих, які були присутніми під час вчинення злочинних дій. Таке певною мірою підвищує суспільну небезпеку вчинених злочинів порівняно з іншими злочинами цієї категорії.

9. Вивченням відомостей про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, негативної характеристики за місцем проживання не має, має мати та малолітню дитину, наразі займається суспільно-корисною працею.

Суд враховує також, що з січня 2018 року до теперішнього часу, тобто - протягом двох років - нових злочинів обвинувачений не вчинив.

Наведене у сукупності доводить, що вчинення злочинів цим обвинуваченим не є наслідком обраного ним способу життя, та наразі він усвідомлює неприйнятність подальшого вчинення злочинів для нього .

За такого суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкцій відповідних частин відповідних статей Кримінального Кодексу України.

Призначення покарання

10. В зв`язку із таким суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання:

-за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

-за частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

11. Визначаючи остаточне покарання стосовно ОСОБА_4 , суд враховує вимоги частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України, відповідно до яких остаточне покарання за вчинення злочинів обвинуваченим має бути призначене із застосуванням одного з принципів - повного чи часткового складання призначених покарань або ж - поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначення покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до приписів пункту 21 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує данні про його особу, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

З огляду на таке суд враховує, що всі вчинені цим обвинуваченим злочини по суті відносяться до одного періоду, усі вони мають схожий предмет та вчинені за схожих умов. З огляду на таке суд вважає, що обвинуваченому слід призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Отже, обвинуваченому слід призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

12. При цьому враховуючи, що обвинувачений у вчиненому щиро покаявся, злочинну діяльність припинив внаслідок самого по собі факту притягнення його до кримінальної відповідальності та в подальшому протягом тривалого строку нових злочинів не вчиняв, суд , з урахуванням висновків органу пробації про доцільність такого, вважає, що його виправлення та перевиховання є можливим без застосування відносно нього покарання за умови належного контролю за його поведінкою, в зв`язку з чим вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбуття покарання з випробуванням.

13. При визначенні тривалості іспитового строку, який слід встановити відносно обвинуваченого, суд враховує його ставлення до скоєного, період, що фактично минув з моменту вчинення ним останнього злочину, а також - ту обставину, що протягом цього періоду він сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки.

З огляду на таке суд вважає, що іспитовий строк тривалістю в 2 роки буде достатнім для досягнення мети випробування.

Вирішення питання про долю речових доказів

14. Речові докази у справі - мобільний телефон марки "Ergo" F 180 start dual sim /імей: НОМЕР_3 /, як предмети кримінального правопорушення, - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути потерпілому - ОСОБА_8 ..

Вирішення питання про розподіл судових витрат.

15. Матеріали справи свідчать, що під час досудового розслідування цього кримінального провадження на залучення експертів Миколаївського НДЕКЦ при МВС України з метою встановлення обставин вчинення злочинів ОСОБА_4 було витрачено 790 грн.96 коп..

Відповідно до статті 124 КПК України вказані процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 186; частиною 2 статті 185; частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання:

-за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

-за частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки 6 /шість/ місяців.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки "Ergo" F 180 start dual sim /імей: НОМЕР_3 / - повернути ОСОБА_8 ..

Стягнути з ОСОБА_4 у прибуток держави 790 грн.96 коп. на відшкодування витрат на проведення експертиз.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_11 =

03.02.2020