Справа № 127/3640/20
Провадження №11-кп/801/464/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2020, якою звільнено умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 10 днів від подальшого відбування покарання
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області, єраніше судимого: 29.10.2008 Городенківським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 14.05.2009 Городенківським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. 04.01.2011 звільнений умовно-достроково від відбування покарання з невідбутою частиною призначеного покарання 1 рік 2 місяці 21 день; 24.10.2012 Коломийським міським судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин виправний робіт. 05.03.2013 знятий з обліку,
засудженого вироком Шаргородського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06.12.2017 вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.08.2017 залишено без змін.
Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2019 засудженому ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.07.2017 по 06.12.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 03.07.2019, кінець строку 31.03.2021.
Станом на 11.11.2019 відбув 2/3 частини призначеного строку покарання.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2020 задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та звільнено його умовно-достроково від відбування покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.08.2017, з не відбутою частиною призначеного покарання 1 рік, 1 місяць, 10 днів.
Своє рішення суд аргументував тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, відбув 2/3 строку покарання і заслуговує умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки засуджений ОСОБА_7 працевлаштований в установі на деревообробному цеху, за час відбування покарання має два заохочення та одне дисциплінарне стягнення, яке є погашеним, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
На погодившись із рішенням суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Апеляційну скаргу мотивує тим, що враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_7 він своєю поведінкою не довів виправлення та відповідно висновок суду про те, що ОСОБА_7 заслуговує умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання не ґрунтується на об`єктивних даних та є помилковим.

Зокрема судом не було враховано, що засуджений ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання заохочувався 3 рази, 2 з яких у 2018 році. Після цього, у 2019 році засуджений 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності: 16.01.2019 та 12.08.2019. І лише 08.01.2020 отримав 1 заохочення, як дострокове зняття раніше накладеного стягнення.
Крім того, комісія установи виконання покарань відмовляла засудженому як в переведення до дільниці соціальної реабілітації, так і в заміні покарання на більш м`яке та відмовлено засудженому в умовно-достроковому звільненні.
Засуджений ОСОБА_7 подав свої заперечення, які назвав апеляційною скаргою, проти задоволення апеляційної скарги прокурора та наводить мотиви зазначені в ухвалі Вінницького міського суду від 21.02.2020, вважаючи, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, засудженого та його адвоката, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

У відповідності до змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що суд першої інстанції не повно та не всебічно дослідив особову справу засудженого та інші необхідні обставини для прийняття обґрунтованого рішення, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_7 було засудженого вироком Шаргородського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2019 засудженому ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.07.2017 по 06.12.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З урахуванням цього, необхідну частину покарання засуджений ОСОБА_7 відбув 11.11.2019 та відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, але настав у зв`язку із застосуванням до нього вимог ч. 5 ст. 72 КК України, що в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку, що засуджений за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на повному та всебічному аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до пращ довів своє виправлення.

Як слідує з даних довідки про заохочення та стягнення (а.с. 23), до засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання накладалося 2 стягнення та 2 заохочення за виконання покладених на нього обов`язків. Також, 08.01.2020 отримав 1 заохочення, як дострокове зняття раніше накладеного стягнення (а.с. 24).
Однак, подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки і дострокове зняття раніше накладеного стягнення в силу статті 81 КК України не є підставами для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Крім того, комісія установи виконання покарань відмовляла засудженому тричі, як в переведення до дільниці соціальної реабілітації, так і в заміні покарання на більш м`яке та комісією установи виконання покарань також відмовлено засудженому в умовно-достроковому звільненні.
Той факт, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення підтверджується його характеристикою від 12.11.2019, в якій він характеризується негативно, у самодіяльних організаціях та програмах диференційованого виховного впливу участі брати не бажає, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок не прагне.
Враховуючи викладене, ухвала Вінницького міського суду про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам справи.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2020, якою звільнено умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 10 днів від подальшого відбування покарання ОСОБА_7 скасувати.

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4