Дата документу 13.01.2020 Справа № 334/67/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/67/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/101/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 4 січня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

1) 16 листопада 2009 року вироком Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

2) 26 вересня 2011 року вироком Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки.

3) 15 січня 2013 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2011 року та визначене остаточне покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 2 березня 2020 року, з визначенням застави в розмірі 168 160 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.

У проміжок часу з 00:00 год. до 01:00 год. 03 січня 2020 року ОСОБА_7 прибув за адресою м. Запоріжжя, вул. С. Синенка, 17, разом з ОСОБА_10 . В ході бесіди у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник спільний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище. Розробивши план дій та розподіливши між собою обов`язки, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 прослідували до колодязю з кабельною продукцією, який розташований у парку «ЗТЗ» по вул. С. Синенка, у м. Запоріжжі.

Далі ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, по заздалегідь обумовленому плану, із застосуванням фізичної сили, спільно з ОСОБА_10 відтягли бетонну кришку з люка колодязя, після чого ОСОБА_7 , виконуючи заздалегідь покладені на нього обов`язки, заліз до колодязю, тим самим проник до сховища, де за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням знаряддя злочину здійснив переріз кабелю ТПП 100*2*0,4, який належить ПрАТ «Укртелеком». В свою чергу, ОСОБА_10 , з метою виконання попередньо розподілених обов`язків по спостереженню за місцем вчинення кримінального правопорушення і прилеглою територією, а також поданню сигналу ОСОБА_7 у разі появи осіб, які, ймовірно, можуть створити перешкоду для доведення злочинного умислу до кінця та перешкоджатимуть зникненню з місця вчинення кримінального правопорушення, залишився біля колодязя.

Після цього ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, прослідували до другого колодязя, який розташований на території парку «ЗТЗ» по вул. С. Синенка у м. Запоріжжя та накритий бетонною кришкою. Застосувавши спільну фізичну силу, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відсунули бетонну кришку убік та продовжили виконувати попередньо розподілені обов`язки, при цьому ОСОБА_7 проник до колодязя, тим самим проник до сховища, де за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням знаряддя злочину здійснив другий переріз кабелю ТПП 100*2*0,4, який належить ПрАТ «Укртелеком», а ОСОБА_10 залишився біля колодязя та спостерігав за місцем вчинення кримінального правопорушення.

Далі ОСОБА_7 , з метою доведення злочинного умислу до кінця, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_10 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії залишаться ніким не поміченими, з метою особистого збагачення, із застосуванням фізичної сили витягли з колодязю і тим самим викрали кабель ТПП 100*2*0,4 довжиною 67 метрів, вартістю 10 273 гривні 94 копійки, спричинивши ПрАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму, який поклали на ділянці поблизу місця вчинення кримінального правопорушення.

Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свій спільний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи виконувати дії відповідно до раніше розробленого плану, спільно з ОСОБА_10 прослідували до третього колодязя, який розташований на території парку «ЗТЗ» по вул. С. Синенка у м. Запоріжжі та накритий бетонною кришкою. Далі, застосовуючи спільні зусилля, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відтягли бетонну кришку з люку колодязя, після чого ОСОБА_7 , виконуючи заздалегідь покладені на нього обов`язки, заліз до колодязю, тим самим проник до сховища, де за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням знаряддя злочину здійснив переріз кабелю ТПП 100*2*0,4, який належить ПрАТ «Укртелеком». В свою чергу ОСОБА_10 , з метою виконання попередньо розподілених обов`язків по спостереженню за місцем вчинення кримінального правопорушення і прилеглою територією, а також поданню сигналу ОСОБА_7 у разі появи осіб, які, ймовірно, можуть створити перешкоду для доведення злочинного умислу до кінця та перешкоджатимуть зникненню з місця вчинення кримінального правопорушення, залишився біля колодязю.

Після цього, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, прослідували до четвертого колодязя, який розташований на території парку «ЗТЗ» по вул. С. Синенка у м. Запоріжжі та накритий бетонною кришкою. Застосувавши спільну фізичну силу, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відсунули бетонну кришку з люку колодязя убік та продовжили виконувати попередньо розподілені обов`язки, при цьому ОСОБА_7 проник до колодязя тим самим проник до сховища, де за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням знаряддя злочину здійснив другий переріз кабелю ТПП 100*2*0,4, який належить ПрАТ «Укртелеком», а ОСОБА_10 залишився біля колодязя та спостерігав за місцем вчинення кримінального правопорушення.

Далі, ОСОБА_7 , з метою доведення злочинного умислу до кінця, таємно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_10 , з метою особистого збагачення, із застосуванням фізичної сили почали витягувати з колодязю кабель ТПП 100*2*0,4 довжиною 44 метри, вартістю 6747 гривень 07 копійок який належить ПрАТ «Укртелеком», однак в той момент їх дії були помічені співробітниками УПП в Запорізькій області, які затримали ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на місці вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим останні не вчинили всіх для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від їх волі.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 намагались викрасти кабель ТПП 100*2*0,4 довжиною 67 метрів, вартістю 10 273 гривні 94 копійки та кабель ТПП 100*2*0,4 довжиною 44 метри, вартістю 6747 гривень 07 копійок, а всього загальною вартістю 17 021 гривня 01 копійка, які належать ПрАТ «Укретелеком», спричинивши матеріальну шкоду на вказану суму.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000022 3 січня 2020 року.

Того ж дня ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дійшов до висновку про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

При цьому захисник посилається на необґрунтованість підозри. Зокрема, у матеріалах справи відсутні відомості щодо знарядь злочину інструментів, пристосувань тощо, за допомогою яких можна було перерізати телекомунікаційні кабелі.

Також адвокат вважає, що передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики стороною обвинувачення не підтверджені, при цьому ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого покарання.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де мешкає разом із цивільною дружиною власницею квартири. Надана за місцем проживання підозрюваного характеристика є позитивною.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного і захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора щодо законності ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали справи і провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 193 КПК України перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також доведеність обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, таким чином взявши до уваги усі обставини, які відповідно до ст.178 КПК України повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави для висновку про обґрунтованість підозри, підтверджуються дослідженими слідчим суддею доказами, що містяться в матеріалах провадження, зокрема протоколом огляду місця події від, протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом затримання ОСОБА_7 .
Зокрема свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прямо вказали на ОСОБА_7 , як на особу, яка причетна до інкримінованого йому злочину, оскільки вони затримали його та ОСОБА_10 безпосередньо на місці вчинення злочину.
При цьому факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу, а тому колегія суддів відхиляє відповідні доводи апелянта.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував вимоги ст. 177 КПК України, відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також врахував наявність обґрунтованої підозри та ризиків, що дають достатні підстави вважати слідчому судді, суду, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Відомості про неодноразові судимості за вчинення умисних злочинів, у тому числі корисливих злочинів проти власності, у сукупністю із даними про відсутність у ОСОБА_7 джерела легального доходу, свідчать про високий ризик продовження підозрюваними злочинної діяльності.

З урахуванням відомостей про неодноразові попередні судимості підозрюваного, тяжкість можливого покарання та відсутність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, зокрема утриманців, вказують на існування ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Проживання підозрюваного у співмешканки колегія суддів не може вважати сталим соціальним зв`язком, який був би здатним утримати ОСОБА_7 від неналежної процесуальної поведінки чи суттєво зменшити встановлені ризики.

Наведені вище обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи продовжити злочинну діяльність.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 4 січня 2020 року, якою відносно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4