Справа №592/6429/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/703/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.06.2019 року про зарахування засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання строк попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

24.04.2019 року до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся ОСОБА_8 , засуджений 28.01.2016 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі та 18.04.2018 року вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області виправданий у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України, з клопотанням про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

18.06.2019 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми вказане клопотання засудженого ОСОБА_8 задоволено та у строк його покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.06.2016 року по 16.05.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Не погодившись з таким рішенням місцевого суду заступник прокурора Сумської області ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просив ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.06.2019 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність. Просив повторно дослідити обставини, встановлені судом першої інстанції, а саме особову справу засудженого ОСОБА_8 та постановити ухвалу, якою відмовити ОСОБА_8 у задоволенні його клопотання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказав на те, що 28.01.2016 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі. 08.06.2016 року вказаний вирок суд набрав законної сили. В той же час, в рамках кримінального провадження № 0000805 від 12.05.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.04.2016 року, останньому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Враховуючи неодноразове продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, дія цього запобіжного заходу закінчилася 30.03.2017 року.

При цьому, на підставі ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.05.2017 року, у відповідності до вимог ст.ст. 537, 539 КПК України, ОСОБА_8 , що мав статус засудженого, був залишений у Сумському слідчому ізоляторі з метою забезпечення участі у судовому розгляді кримінального провадження про вчинення ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.04.2018 року ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вказаного злочину та виправдано.

З огляду на викладене, зарахування засудженому ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення в строк покарання за період з 09.06.2016 року по 16.05.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, тобто за той період часу коли він тримався у слідчому ізоляторі в зв`язку з розслідуванням та судовим розглядом кримінального провадження про кримінальне правопорушення за яким він виправданий, суперечить положенням ч.5 ст. 72 КК України (в редакції до 21.07.2017 року).

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову якою засудженому ОСОБА_8 відмовити в задоволенні його клопотання, думки засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили, просили ухвалу суд першої інстанції залишити без зміни, дослідивши матеріали особової справи засудженого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Так, як вбачається з ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.06.2019 року судом задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 та у строк його покарання, як період попереднього ув`язнення, згідно з вимогами ч.5 ст. 72 КК України, зараховано проміжок часу з 09.06.2016 року по 16.05.2017 року включно.

Такому висновку суду передувало встановлення ним того, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.01.2016 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з 23.10.2015 року, зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2016 року вказаний вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28.01.2016 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України залишено без змін.

Також, суд встановив і те, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.05.2017 року ОСОБА_8 залишено тимчасово у ДУ «Сумський слідчий ізолятор», на час розгляду вже іншого кримінального провадження за № 0000805 від 12.05.2013 року в якому він обвинувачувався вже у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.04.2018 року ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення та виправдано, а ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18.10.2018 року вказаний вирок суду від 18.04.2018 року відносно ОСОБА_8 залишено без змін.

Далі, встановивши, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.04.2019 року ОСОБА_8 у строк покарання було зараховано строк його попереднього ув`язнення з 28.01.2016 року по 08.06.2016 року включно та з 17.05.2017 року по 18.10.2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд дійшов висновку про необхідність проведення ОСОБА_8 такого зарахування і періоду з 09.06.2016 року по 16.05.2017 року включно, що є помилковим та безпідставним.

Частина 5 ст. 72 КК України, в редакції до 21.06.2017 року, визначає те, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волів в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів, та залишено поза увагою суду першої інстанції, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28.01.2016 року за яким ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 115 КК України набрав законної сили 08.06.2016 року (а.о.с. 38).

В іншому ж кримінальному провадженні за № 0000805 від 12.05.2013 року в якому ОСОБА_8 обвинувачувався вже у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.04.2018 року його визнано невинуватим та виправдано. Як вказувалося вище, вказаний вирок суду ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18.10.2018 року залишено без зміни.

З огляду на викладене та керуючись ч.5 ст. 72 КК України, яка прямо вказує, що її положення застосовуються виключно до осіб, які засуджені до позбавлення волів в межах того самого кримінального провадження, колегія суддів не вбачає правових підстав для зарахування засудженому ОСОБА_8 у строк покарання періоду з 09.06.2016 року по 16.05.2017 року включно, оскільки він припадає вже після набрання відносно нього першим вироком суду законної сили, а в наступному кримінальному провадженні ОСОБА_8 визнано невинуватим і виправдано.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

З огляду на викладене, керуючись п.4 ч. 1 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.06.2019 року, скасувати, як таку, що винесена з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу, якою засудженому ОСОБА_8 у задоволенні його клопотання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 09.06.2016 року по 16.05.2017 року включно, вважає за необхідне відмовити за його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.06.2019 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 задоволено та у строк його покарання зараховано період попереднього ув`язнення з 09.06.2016 року по 16.05.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.

Постановити нову ухвалу, якою засудженому ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, а саме періоду з 09.06.2016 року по 16.05.2017 року включно, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4