Провадження по справі № 1-кп/752/470/20
В И Р О К
іменем України

"17" березня 2020 р. Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0001287 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із вищою освітою, не працюючого, одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходив військову службу, має звання старшого лейтенанта, раніше судимого: 22.12.2017 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 08.05.2018 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

встановив:
11.02.2018р. о 22 год. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO» моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по сухому дорожньому покриттю правої смуги проїзної частини вулиці Столичне шосе в місті Києві в напрямку Південного мосту, поблизу зупинки громадського транспорту «Цементний завод», діючи з необережності, будучи неуважним та неправильно зреагувавши на зміну дорожньої обстановки, перебуваючи у стані стомлення заснув, в результаті чого виїхав на праве узбіччя де передньої частиною транспортного засобу здійснив наїзд на електроопору, чим порушив вимоги пунктів 2.3 б) і 2.9 б) ПДР України. В результаті вищезазначених порушень правил безпеки дорожнього руху пасажиру ОСОБА_9 , який перебував в салоні вищезазначеного автомобіля, були заподіяні тілесні ушкодження: забійна рана скроневої ділянки справа, закрита травму грудної клітки - перелом 1-6 ребер зі зміщенням уламків справа, закрита травма живота - розрив селезінки по діафрагмальній та вісцеральній поверхням (з послідуючим оперативним видаленням селезінки - спленектомія), неповний розрив стінки шлунку, крововиливи в стінку попереково-ободової кишки та корення брижі товстої кишки, забій стінки сечового міхура, гемоперитонеум; закриту травму правого стегна - перелом проксимального відділу діалізу стегнової кістки зі зміщенням уламків; забійна рана правого колінного суглобу, які у сукупності висновком експерта №687/Е від 07.05.2018 віднесені до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Надав показання суду про те, що дійсно 11.02.2018р. у нічний час, перебуваючи у стомленому стані, заснув за кермом керованого ним транспортного засобу, в результаті чого потрапив у ДТП, в результаті якого пасажир, що знаходився в салоні, отримав тілесні ушкодження. Висновків експертів по справі не оспорює. Кається у вчиненому та просить врахувати, що він не мав умислу порушувати правила дорожнього руху, а не відшкодовував шкоду потерпілому у зв`язку зі тим, що сам довгий час знаходився на лікуванні після отриманих у ДТП травм.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позицій - відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - роз`яснені. Потерпілий проти такого порядку також не заперечував.

Ураховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті і вироку, є доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке відповідно до вимог ч.3 ст. 12 КК України є тяжким злочином; відсутність прямого умислу; данні про особу, згідно яких обвинувачений раніше неодноразово судимий, під наркологічним та психіатричним наглядом не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має неповнолітню дитину - ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка визнана такою, що має інвалідність, проходив військову службу, має пільги учасника бойових дій, за наслідками несення військової служби неодноразово нагороджений почесними грамотами, відзнаками, нагрудним знаком, медалями.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, враховуючи попередні не зняті та не погашені судимості за умисні злочини.

Ураховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність тяжких наслідків від вчиненого ним злочину, а саме значне погіршення стану здоров`я потерпілого, якому було видалено селезінку, а також погіршення його фізичного стану, що пов`язано зі складною травмою правого стегна, невідшкодованих витрат на лікування, які зазнав потерпілий під час лікування, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання, пов`язаного із ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами строком.

Враховуючи, що дійсне кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив до ухвалення попереднього вироку Деснянського районного суду м. Києва від 08.05.2018 р., яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 із застосуванням норм ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, остаточне покарання ОСОБА_3 підлягає визначенню за правилами частин 1,4 статті 70 КК України шляхом часткового складання покарань, зарахувавши за правилами до ст.72 КК України, частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Витрати на проведення експертизи відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого, доля речових доказів вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, ч.2 ст.373, ст. ст.374,376 КПК України, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на 3 (три) роки.

Згідно частин 1, 4 статті 70 КК України шляхом часткового складання вище призначеного покарання і покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 08.05.2018 р., остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обраховувати з 17.03.2020р.

Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання частково відбуте ним покарання у період з 05.11.2018р. по 16.03.2020р. (включно) за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 08.05.2018 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення (відбування покарання) за однин день позбавлення волі.

Речовий доказ по справі транспортний засіб марки «DAEWOO» моделі «LANOS», 2009р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта всього в розмірі 5487,6 грн. на користь держави (судово-медична експертиза № 472/е від 04.04.2018 р. у розмірі 1796,9 грн., судово-медична експертиза № 687/е від 07.05.2018 р., у розмірі 1974,7 грн., транспортно-автотехнічна експертиза № 12/1/337 від 26.03.2018 р., у розмірі 1716 грн.),

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, встановлених ч.2 ст. 394 КПК України.

На виконання вимог ч.3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування.

Відповідно до пп. 3,6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на отримання в суді копії вироку, вручити її обвинуваченому негайно, а також на ознайомлення із журналом судового засідання і поданням на нього письмових зауважень.

Суддя ОСОБА_1