Справа № 158/3382/19 Провадження №11-кп/802/149/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:заміна покарання більш м`яким Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі
відеоконференцзв`язку),
захисника ОСОБА_8 ,
представника Цуманської ВК
№84 ОСОБА_9 (в режимі
відеоконференцзв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 грудня 2019 року,
В С Т А Н О В И В
Вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 07 червня 2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , одружений, на утриманні котрого перебуває малолітня дитина, 2016 року народження, до засудження працював сторожем у Дубенському районному спортивно-технічному клубі, раніше судимий:
- 25.05.2017 року Млинівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
- 07.06.2017 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців.
Адміністрація Цуманської ВК № 84 звернулася до Ківерцівського районного суду з поданням про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 грудня 2019 року задоволено подання Цуманської ВК №84 та замінено ОСОБА_7 , невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 07 червня 2018 року, більш м`яким у виді виправних робіт терміном 1 (один) рік 8 (вісім) місяців за місцем роботи засудженого з відрахуванням 20 % заробітної плати в дохід держави.
Прокурор у своїй апеляційній скарзі оскаржує ухвалу суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Посилається, що судом першої інстанції при прийнятті свого рішення про застосування щодо засудженого заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням не було враховано, що засуджений своєю поведінкою під час відбування покарання не довів своє виправлення, його особу, який за весь час відбуття покарання не працевлаштований, має значну заборгованість за виконавчими документами, жодних заходів з метою працевлаштування та відшкодування заборгованості не вживав, а тому воно є передчасним.
Разом із тим вважає, що заохочення, які двічі застосовувались до цього засудженого адміністрацією установи виконання покарань за проявлену ініціативу під час проведення ремонтних робіт не можуть слугувати безумовною підставою для застосування даної пільги до засудженого, а наказ начальника колонії №23 від 10 жовтня 2019 року, яким застосовано заохочення до ОСОБА_7 у виді оголошення подяки викликає сумнів у неупередженості та на даний час керівництвом цієї установи розглядається письмова вказівка прокуратури про його скасування.
Просить ухвалу суду скасувати, прийняти нову ухвалу, якою в задоволенні подання Цуманської ВК № 84 про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання, призначеного вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 07 червня 2018 року більш м`яким відмовити.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, наполягав на її задоволенні, засудженого і його захисника, які заперечували доводи скарги, представника виправної колонії, який щодо задоволення апеляційної скарги покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, після фактичного відбуття не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, за умови, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Своє рішення про задоволення клопотання адміністрації колонії про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений відбув визначену ч. 4 ст. 82 КК України частину покарання у виді позбавлення волі та став на шлях виправлення. Проте, висновок про доведеність факту того, що засуджений став на шлях виправлення не ґрунтуються на матеріалах справи.
Частина 2 статті 118 КВК України передбачає, що засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості.
Відповідно до наданих матеріалів особової справи засудженого, в останнього наявна заборгованість за виконавчими документами на суму 64 515, 75 грн. За час відбування покарання у Цуманській ВК №84 ОСОБА_7 , будучи відповідно до інформаційної довідки (аркуш особової справи 103) за станом здоров`я працездатним, на виробництві установи працевлаштований не був, заяв щодо свого працевлаштування керівництву колонії не подавав, тобто жодних заходів за час відбуття покарання з метою відшкодування суми заборгованості за виконавчими документами, яка є значною не вживав, а основну частину витрат на відшкодування, які на даний час сплачені в сумі 16 606, 09 гривень взяли на себе родичі засудженого, сам же ОСОБА_7 відшкодував лише 1 000 гривень.
Даний засуджений двічі залучався до проведення ремонтних робіт в порядку передбаченому ч.5 ст. 118 КВК України, за що мав заохочення у виді оголошення подяки (а. с. 4), тобто без оплати праці.
Зазначені обставини не дають підстав для висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, що вказує на відсутність підстав для заміни йому невідбутної частини покарання більш м`яким та свідчить про необґрунтованість оскарженої ухвали суду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду першої інстанції про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким є передчасним, таким, що не ґрунтується на матеріалах справи, є слушними та підлягають до задоволення, у зв`язку з чим апеляційний суд скасовує ухвалу суду із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання адміністрації виправної колонії.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, п. п. 2, 4 ч.1 ст. 409, ст. 411, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
В задоволенні подання Цуманської ВК №84 про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 07 червня 2018 року, більш м`яким у виді виправних робіт терміном 1 (один) рік 8 (вісім) місяців за місцем роботи засудженого з відрахуванням 20 % заробітної плати в дохід держави відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді