Справа №403/230/20
провадження №1-кп/403/52/20
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2020 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Димитрове
Устинівського району Кіровоградської
області, адреса місця проживання,
зареєстрована у встановленому законом
порядку та фактичного місця проживання:
АДРЕСА_1 , працюючого робітником з
комплексного обслуговування й ремонту
будівель і споруд в КЗ «Димитровське НВО
ЗШ І-ІІІ ступенів», освіта повна загальна
середня, одруженого, громадянина України,
відомості про перебування на військовому
обліку як військовозобовязаного - відсутні,
раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України
25 квітня 2020 року близько 14 год. 00 хв. між потерпілим ОСОБА_4 , який прийшов до домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_1 , та обвинуваченим, який в цей час перебував на подвірї біля будинку, виникла сварка, під час якої обвинувачений, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілим, внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на заподіяння йому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно та цілеспрямовано, підійшовши до потерпілого ОСОБА_4 , наніс йому правою рукою, зжатою в кулак, один удар в область обличчя. Внаслідок вказаних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_4 було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді рани правого носового ходу, яке згідно висновку експерта №82 від 22.05.2020 року за результатами проведення судово-медичної експертизи має ознаки легкого тілесного ушкодження.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєному кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Суду показав, що 25.04.2020 року після обід, близько 14 години, до нього додому за аресою: АДРЕСА_1 приїхав потерпілий ОСОБА_6 зясовувати питання з приводу його дітей. В подальшому, перебуваючи на подвірї біля свого будинку, під час сварки з потерпілим, він кулаком правої руки наніс потерпілому один удар в область обличчя після чого останній вийшов з подвіря. В скоєному щиро розкаявся.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 25 числа після березня місяця 2020 року, точної дати на памятає, близько 14 год. 00 хв. він приїхав до домоволодіння обвинуваченого, розташованого по одній вулиці неподалік з його місцем проживання в с.Новоігорівка Устинівського району, щоб поговорити про належну обвинуваченому собаку, яка покусала дитину його цивільної дружини. В подальшому, перебуваючи на подвірї біля будинку, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_5 та кулаком правої руки наніс йому один удар в область носу, внаслідок чого з нього пішла кров. В цей же день він звернувся до органу поліції із заявою про нанесення йому обвинуваченим тілесного ушкодження та до Устинівської центральної районної лікарні за отриманням медичної допомоги. Не заперечував проти призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, яке вважає справедливим.
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження: прокурора, потерпілого, обвинуваченого, які не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ними визнаються та не оспорюються, зокрема, події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; розяснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого та необхідних для вирішення судом питань, передбачених п.2 ч.4 ст.374 КПК України.
Враховуючи зазначені обставини та показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні надав послідовні показання щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, щомало місце діяння, у вчиненні якого він обвинувачується; це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження;його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є встановленою та доведеною і він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до ч.2 ст.12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 суспільно-небезпечне діяння містить склад злочину, який класифікується як злочин невеликої тяжкості.
За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанови від 24.10.2003 року №7), досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 являється особою раніше не судимою, оскільки закриття судом 29.01.2019 року кримінального провадження стосовно обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, не створює для обвинуваченого юридичного наслідку у виді судимості (а.п.46, 49).
Обвинувачений ОСОБА_5 працевлаштований робітником з комплексного обслуговування й ремонту будівель і споруд в КЗ «Димитровське НВО ЗШ І-ІІІ ступенів» та отримує систематичний дохід у виді заробітної плати. За місцем роботи характеризується позитивно. Одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . По місцю проживання характеризується задовільно. Згідно відповіді Устинівської центральної районної лікарні Кіровоградської області на «Д» обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.42-48).
Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
За змістом досудової доповіді, складеної 26.06.2020 року начальником Устинівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , останній згідно соціально-психологічної характеристики проживає у власному будинку разом з дружиною та двома малолітніми дітьми, працює та планує вести загальноприйнятий спосіб життя. Психічні розлади відсутні. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі, окремих осіб, оцінюється як низький. Виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк (а.с.36).
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття з огляду на критичну оцінку обвинуваченим вчиненого ним протиправного діяння, його осуді та визнанні ним своєї вини в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_4 легкого тілесного ушкодження повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 працевлаштований та щомісячно отримує систематичний дохід у виді заробітної плати. За змістом ч.ч.1, 2 ст.53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. При цьому розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.
Таким чином, майновий стан обвинуваченого ОСОБА_5 не свідчить про той факт, що він не має джерела доходів для сплати штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України.
На підставі викладеного, суд, відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з урахуванням: ступеня тяжкості вчиненого ним злочину,який є злочином невеликої тяжкості; особи обвинуваченого, який являється особою раніше не судимою і має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький рівень небезпеки для суспільства, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю роботи характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується задовільно, його щирого каяття у вчиненому злочині та відсутності обтяжуючих покарання обставин, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, що виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта, - відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 369, 371, 373-376, 392, 394, 395, 532 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1