Справа № 461/476/17
пр.№ 1-кп/464/29/20
УХВАЛА

07 лютого 2020 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Захисник ОСОБА_4 заявила клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акта прокурору. Клопотання обґрунтоване тим, що в обвинувальному акті наявні посилання на докази, зокрема, висновки експертиз, що ставить уже на цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у порівнянні зі стороною обвинувачення становище та суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду. Крім цього, в обвинувальному акті відсутні відомості щодо: місця проживання потерпілих; дати затвердження обвинувального акта; доказів відкриття матеріалів кримінального провадження обвинуваченому, надання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Також, на думку сторони захисту, в обвинувальному акті належним чином не викладено формулювання обвинувачення. Зокрема, в такому зазначено, що потерпілі, які працівниками правоохоронного органу, були залучені до охорони громадського порядку та забезпечення безпеки слідчого під час проведення процесуальної дії, відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про національну поліцію». Однак, у ч. 3 ст. 296 КК України відсутнє формулювання «залучені до охорони громадського порядку та забезпечення безпеки слідчого під час проведення процесуальної дії», а ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» не передбачає поняття «охорона громадського порядку». Крім цього, у мотивувальній частині обвинувального акта наявні суперечності, які неможливо усунути під час судового розгляду. Так, в обвинувальному акті не зазначено, в чому полягало грубе порушення громадського порядку та пов`язана з цим зухвалість. При викладенні обвинувачення не встановлено причин діяння, обставин, за яких відбувалося вчинення такого, їх наслідки та причинний зв`язок між ними. Підтримали письмовий текст клопотання від 07.02.2020.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив, вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а недоліки, які були виявлені при попередньому поверненні обвинувального акта Галицьким районним судом м. Львова, повністю усунуті. Вважав за необхідне призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.

Потерпілі в підготовче судове засідання не з`явились, неодноразово належним чином повідомлялись про час, дату та місце проведення підготовчого засідання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали обвинувального акта, суд прийшов до наступного висновку.

Вимоги щодо змісту обвинувального акта визначені ст. 291 КПК України.
Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, у випадку погодження з ним останнього, а у самому обвинувальному акті, серед іншого повинні бути зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Диспозиція ч. 1 ст. 296 КК України передбачає покарання за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Частина 3 цієї статті передбачає покарання за вчинення дій, які передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони були вчинені особою, раніше судимою за хуліганство, чи пов`язані з опором представникові влади або представникові громадськості, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку, чи іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.

Безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, тобто комплекс суспільних відносин, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільно корисної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в суспільному житті і побуті. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є супроводження грубого порушення громадського порядку з винятковим цинізмом або з особливою зухвалістю. В обвинувальному акті повинно бути зазначено, в чому полягало грубе порушення громадського порядку, як і пов`язана із цим зухвалість, яка, відповідно до змісту обвинувального акта, має місце у цьому випадку.

Відповідно до положень статей 110, 283 КПК України, всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинення кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження, а згідно зі ст. 2 цього Кодексу, завданнями кримінального провадження, поряд із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури.

Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а за змістом п.13 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом.

Таким чином, за наведених вимог кримінального процесуального закону, суд в підготовчому судовому засіданні повинен перевірити обвинувальний акт на предмет його відповідності не тільки положенням ст. 291 КПК України, а й дотримання слідчим чи прокурором під час складення обвинувального акту засад кримінального провадження.

Проте, при складенні та погодженні наданого на розгляд суду обвинувального акту вищенаведені вимоги закону дотримані в повному обсязі не були, оскільки викладені у обвинувальному акті фактичні обставини і формулювання обвинувачення містять посилання на висновки судово-медичних експертиз з визначення ступеня тяжкості отриманих потерпілими тілесних ушкоджень (№1786, 1791, 1792 від 06.09.2016 року), які є в розпорядженні органу досудового розслідування та які ще до початку судового розгляду по суті кримінального провадження розкривають сутність зазначених доказів обвинувачення, що суперечить положенням частин 2, 4 ст. 291 КПК України та у свою чергу свідчить про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження доказів.

Викладені обставини, а саме розкриття стороною обвинувачення сутності наведених вище доказів до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, фактично ставить ще на стадії підготовчого провадження сторону захисту у нерівноправне у порівнянні зі стороною обвинувачення становище, що суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 ст. 7 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Рожков проти Російської Федерації» (заява № 38898/04, постанова від 31.10.2013), в якій були встановлені порушення п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що принцип «рівності зброї» у наданні сторонами доказів, передбачає зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді, а також встановлює, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище ніж інша сторона.

Вищевказані обставини невідповідності обвинувального акту, у контексті приписів статей 2, 7 9, 22 23, 110, 283 КПК України, є порушеннями вимог кримінального процесуального закону, зокрема принципів безсторонності та неупередженості суду, безпосередності дослідження ним під час судового розгляду кримінального провадження по суті доказів сторін, принципів рівноправності та змагальності сторін.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право серед іншого прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Виявлені в ході підготовчого провадження обставини унеможливлюють призначення обвинувального акта до судового розгляду та потребують повернення такого прокурору для усунення вищевказаних недоліків.

Інші доводи сторони захисту щодо можливих недоліків обвинувального акта не знайшли свого підтвердження в ході підготовчого засідання, оскільки необхідні відомості в обвинувальному акті зазначені та до такого додані, а також у відповідній частині перевірялись судами першої та апеляційної інстанції під час попереднього повернення обвинувального акта прокурору (ухвала Галицького районного суду м. Львова у справі 461/476/17 від 26.04.2017, ухвала Апеляційного суду Львівської області від 18.07.2017) та були враховані органом досудового розслідування під час усунення відповідних недоліків.

Керуючись статтями 2, 7 9, 22 23, 110, 283, 291, 314, 372, 376, 392 КПК України, суд,

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні (ЄРДР №0004022) про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України повернути прокурору Львівської місцевої прокуратури №1 для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1