Справа № 541/717/20
Провадження № 1-кс/541/251/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

23 квітня 2020 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000284 від 14.04.2020,
ВСТАНОВИВ :
16 квітня 2020 року прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки «JIANSHE» «JS150-31», д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 22.04.2020, після задоволення заяви про самовідвід слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_5 , матеріали клопотання передані слідчому судді ОСОБА_1 .
В обґрунтування клопотання прокурор вказував, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2020 за № 0000284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.04.2020 близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , рухаючись за кермом мотоцикла чорного кольору марки «JIANSHE»моделі «JS150-31», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Озерна в напрямку вул. Козацька, що в м. Миргород, не впорався з керуванням, порушивши правила дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість та допустив падіння мотоцикла набік, в результаті чого пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , отримав тілесні ушкодження, відповідно до довідки №1312 від 14.04.2020 виданої КНП «Миргородська центральна районна лікарня, у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку та перелому 2,3,4 фалангів пальців правої руки. (ЖЄО № 2638, 2640 від 14.04.2020)

14.04.2020 в ході огляду місця події оглянуто та вилучено транспортний засіб мотоцикл марки «JIANSHE»моделі «JS150-31»д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з пошкодженнями, що є характерними ознаками причетності до дорожньо-транспортної пригоди, який визнано речовим доказом та направлено на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, розташованого за адресою: м. Миргород, вул. Якова Усика, 34.

Вилучений в ході огляду транспортний засіб 14.04.2020 слідчим визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню, про що винесено відповідну постанову.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого центром 5344, транспортний засіб марки «JIANSHE»,модель «JS150-31», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду місця події майно, а саме мотоциклу марки «JIANSHE»модель «JS150-31», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Дані речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій та експертиз, зокрема: судово-автотехнічної, судової транспортно-трасологічної та експертизи технічного стану транспортного засобу, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених у ньому. Вказувала, що застосування обмежень передбачених арештом є необхідним з метою збереження транспортного засобу, який визнаний речовим доказом по справі, для проведення відповідних слідчих дій та експертних досліджень. Наголошувала, що на даний час експертизи не проведені.
Власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав, що клопотання прокурора підлягає до задоволення. Суду пояснив, що даним транспортним засобом користувався його син ОСОБА_6 .
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та копії матеріалів наданих слідчим до нього, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що СВ Миргородського ВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000284 від 14.04.2020 за ч. 1 ст. 286 КК України.
В ході якого під час огляду місця події було оглянуто та вилучено транспортний засіб марки «JIANSHE»,модель «JS150-31», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 власником вищевказаного мотоцикла є ОСОБА_4 .
Постановою слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 14.04.2020 транспортний засіб визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та визначено місце його зберігання - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається із матеріалів клопотання та пояснень учасників судового розгляду власником транспортного засобу марки «JIANSHE» модель «JS150-31», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , даним транспортним засобом користується ОСОБА_6 . По даному кримінальному провадженню підозра будь-якій особі на час розгляду клопотання не висувалася, однак враховуючи, що майно про арешт якого заявлено клопотання є речовим доказом по кримінальному провадженню, мета, з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення можливості використання його як доказу про обставини вчинення злочину, проведення експертиз, вказаний прокурором захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Незастосування арешту згаданого речового доказу може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно нього є необхідність у проведенні експертних досліджень.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, задовольнити.
Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами наступним майном:
- транспортний засіб марки «JIANSHE», модель «JS150-31», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого центром 5344, належить ОСОБА_4 , визначивши місце його зберігання - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я.Усика, 34.
Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1