1 із 3 Провадження №1-кп/303/293/20
Справа №303/854/20
Номер рядка статистичного звіту-21
ВИРОК
19 березня 2020 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево кримінальне провадження №0001968 стосово
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:
-06 серпня 2014 року Мукачівським міськрайонний судом за частиною 2 статті 186 КК України до 4(чотирьох) років позбавлення волі,громадянина України,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 125 КК України;
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
25 серпня 2019 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків затіяв сварку з потерпілим ОСОБА_5 , в ході якої умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс потерпілому один удар рукою затиснутою в кулак в область обличчя, від чого останній упав на асфальтобетонне покриття.
В результаті чого, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки голови, більш до тім`яної ділянки, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на строк більше 6 але не більше ніж 21 день, та які виникли від дії тупих твердих предметів по механізму удару.
Такі дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 2 статті 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Пояснив, що дійсно 25 серпня 2019 року неподалік будинку АДРЕСА_2 між ним та потерпілим ОСОБА_5 несподівано виникла сварка, під час якої він наніс потерпілому один удар рукою затиснутою в кулак в область обличчя, від чого останній упав на асфальтобетонне покриття. У вчиненому він щиросердечно розкаюється.

2 із 3
Також, суд враховує позицію потерпілого, який не звертався до суду з цивільним позовом про стягнення моральної та матеріальної шкоди, міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинений злочин, залишив на розсуд суду.
Слід зазначити, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
На підставі частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. В судовому засіданні обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, при яких спричинено тілесні ушкодження потерпілому.
Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України вірна, оскільки він умисно заподіяв легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, що останній раніше притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину.

Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити йому покарання за частиною 2 статті 125 КК України у виді штрафу.
Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати.
Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.
Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння в розкритті злочину.

3 із 3
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно статті 67 КК України, суд не знаходить
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що вчинене ним кримінальне правопорушення в силу статті 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
У відповідності до п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також враховуючи вік та матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе у даному випадку призначити йому мінімальне за видом та розміром покарання, передбачене санкцією частини 2 статті 125 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину та особи обвинуваченого, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових правопорушень буде покарання у виді штрафу.
Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копрію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_1