Справа № 343/734/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/478/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2020 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.03.2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст.146, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ст.257, ч.3 ст.262 КК України продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів до 16.05.2020 року включно.

Захисник ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою обвинуваченому ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, визначеному ч.5 ст.182 КПК України.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник зазначає те, що суд першої інстанції необґрунтовано продовжив строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки прокурором не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, судом не враховано дані про особу ОСОБА_7 , який мав постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину та батьків похилого віку, добровільно з`явивися до органу досудового розслідування, має захворювання хребта, раніше не судимий, позитивно характеризується, зареєстрований як ФОП та займався суспільно-корисною діяльністю. Також захисник зазначає, що продовження строку тримання під вартою судом відбулося без участі ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Таким чином, на переконання сторони захисту, застосування запобіжного заходу у вигляді застави забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 ..

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор заперечив подану апеляційну скаргу вважає ухвалу суду обґрунтованою та законною.

Захисник підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Згідно із ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до пунктів 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Згідно із ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ст.257, ч.3 ст.262 КК України. Максимальна міра покарання, за інкриміновані обвинуваченій злочини становить п`ятнадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду, розпочався і триває судовий розгляд.
Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки місцевого суду, що у цьому кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, які існували при обранні та продовженні строку тримання під вартою обвинуваченій, які не відпали і не зменшилися. Зокрема, обвинувачений може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, документи, які мають значення для встановлення істини.
Також судом першої інстанції при продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою правильно враховано тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі захисника мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019 та керуючись ст.ст.376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2020 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: