Справа № 367/5473/17
Провадження по справі № 1-кп/367/564/2020
У Х В А Л А

24 квітня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 15.05.2017 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001275, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:
В провадженні Ірпінського міського суду перебуває зазначена вище справа.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки такий строк спливає, а ризики, що стали підставою для обрання такого запобіжного заходу, не відпали.

Захисник заперечував проти цього, вказував, що відсутні докази причетності обвинуваченого до злочину. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Обвинувачений підтримав думку захисника.

Потерпілий в судове засідання не з?явився.

Заслухавши думку учасників провадження, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що є підстави для продовження дії запобіжного заходу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується, а суд не взмозі призначити наступне судове засідання до цієї дати.

Суд вважає, що залишаються ризики, які є підставою для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, а саме: перебуваючи на волі, він зможе переховуватись від суду. До такого висновку суд дійшов, враховуючи, що ОСОБА_7 не має постійного місця проживання, не працює, не одружений, отже у нього відсутні міцні соціальні зв?язки. Крім того, після вчинення зазначених у обвинуваченні дій, він з місця події зник і був затриманий завдяки проведеним оперативним заходам.

Тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Жоден із більш м`яких видів запобіжних заходів не забезпечить запобіганню зазначеного ризику.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника і обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки таке житло не є постійним, зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого. До того ж, наявність дозволу особи для проживання в його житлі обвинуваченого не забезпечує нівелювання зазначених вище ризиків.

Щодо посилань на тривале перебування обвинуваченого під вартою, то суд враховує, що відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява N 40107/02 від 10.02.2011 р., набуло статусу остаточного 10.05.2011р.) питання про те, чи є тривалим тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується тримання під вартою, може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі "Лабіта проти Італії".

Тримання під вартою ОСОБА_7 суд вважає виправданим, оскільки цього вимагають реальні вимоги публічного інтересу, що направлені на недоторканість чужого життя, його звільнення може викликати певну реакцію суспільства і соціальні наслідки.

Тому, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, реальні вимоги публічного інтересу переважують право поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 331, 333 КПК України, суд

п о с т а н о ви в:

Задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою діє з 24.04.2020 р. до 22.06.2020 р. включно.

На ухвалу в частині запобіжного заходу до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подана апеляція протягом 7 днів з дня проголошення ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3