Справа № 395/413/20
Провадження № 1-кп/395/53/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/53/2020, що зареєстроване в ЄРДР 26.03.2020 року за № 0000020 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульяновка, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, фізична особа-підприємець, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Мешканець м. Новомиргорода Кіровоградської області ОСОБА_7 , не маючи відповідних дозволів (ліцензій) на торгівлю підакцизними товарами, а також не маючи права на здійснення такої діяльності, діючи з прямим умислом, з метою отримання незаконного та не контрольованого прибутку, здійснював придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Так, з травня 2019 року по листопад 2019 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , неодноразово, будучи охоплений єдиним умислом, з метою подальшої реалізації незаконно виготовлених алкогольних напоїв, придбавав у мешканців м. Черкаси ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно виготовлені зі спирту етилового алкогольні напої під виглядом горілки та коньяку.

Придбані незаконно виготовлені алкогольні напої ОСОБА_6 зберігав з метою збуту в орендованих ним торгівельних об`єктах, а саме, у складському приміщенні гаражного типу № НОМЕР_1 та в торгівельному кіоску на території КП «Новомиргородський міський ринок» (код за ), за адресою: АДРЕСА_2 , звідки в подальшому реалізовував їх місцевим мешканцям, шляхом відпуску з торгівельного кіоску або складського приміщення, в тому числі, відповідно до замовлень, які надходили на його мобільний телефон за абонентським номером НОМЕР_2 .

Придбані ОСОБА_6 незаконно виготовлені алкогольні напої не відповідали вимогам ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої:

-споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

-інформація про продукцію повинна містити:

1)назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються;

2)найменування нормативних документів, вимогам яких повинна відповідати вітчизняна продукція;

3)дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об`єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт;

4)відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами;

5)позначку про наявність у її складі генетично модифікованих компонентів;

6)дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції;

7)дату виготовлення;

8)відомості про умови зберігання;

9)гарантійні зобов`язання виробника (виконавця);

10)правила та умови ефективного і безпечного використання продукції;

11)строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій;

12)найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування:

-стосовно продукції, яка підлягає обов`язковій сертифікації, споживачеві повинна надаватись інформація про її сертифікацію.

-стосовно продукції, яка за певних умов може бути небезпечною для життя, здоров`я споживача та його майна, навколишнього природного середовища, виробник (виконавець, продавець) зобов`язаний довести до відома споживача інформацію про таку продукцію і можливі наслідки її споживання (використання).

Тобто, зазначена продукція мала явні ознаки незаконного її виготовлення.

В подальшому, ОСОБА_6 не маючи відповідного дозволу на реалізацію підакцизних товарів - ліцензії на оптову та роздрібну торгівлю підакцизними товарами, а також не маючи права на здійснення такої діяльності, систематично здійснював реалізацію незаконно виготовлених алкогольних напоїв під виглядом горілки та коньяку мешканцям м. Новомиргорода Кіровоградської області, шляхом відпуску з торгівельного кіоску або складського приміщення на території КП «Новомиргородський міський ринок» (код за ), за адресою: Кіровоградська обл., м. Новомиргород, вул. Поповкіна,14-а.

Так, в середині червня 2019 року (точна дата досудовим розслідуванням не становлена) у денний час ОСОБА_6 , на території КП «Новомиргородський міський ринок» (код за ), за адресою: Кіровоградська обл., м. Новомиргород, вул. Поповкіна, 14-а, збув ОСОБА_10 незаконно виготовлені алкогольні напої під виглядом коньяку у кількості однієї пластикової пляшки ємністю 5 л., за ціною 185 грн.

Крім того, в 04.07.2019 року у денний час ОСОБА_6 , на території КП «Новомиргородський міський ринок» (код за ), за адресою: Кіровоградська обл., м. Новомиргород, вул. Поповкіна, 14-а, збув ОСОБА_11 незаконно виготовлені алкогольні напої під виглядом горілки у кількості однієї пластикової пляшки ємністю 5 л., за ціною 185 грн.

Крім того, в 04.07.2019 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_6 , на території КП «Новомиргородський міський ринок» (код за ), за адресою: Кіровоградська обл., м. Новомиргород, вул. Поповкіна.14-а, збув ОСОБА_10 незаконно виготовлені алкогольні напої під виглядом горілки у кількості чотирьох пластикових пляшок ємністю по 5 л. кожна, за ціною 185 грн. за одну пляшку, а всього на загальну суму 740 грн.

Крім того, в 23.07.2019 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_6 , зі складського приміщення № 36 на території КП «Новомиргородський міський ринок» (код за ), за адресою: Кіровоградська обл., м. Новомиргород, вул. Поповкіна, 14-а, збув ОСОБА_10 незаконно виготовлені алкогольні напої під виглядом горілки у кількості семи пластикових пляшок ємністю по 5 л. кожна, за ціною 170 грн. за одну пляшку, а всього на загальну суму 1190 грн.

Крім того, 14.08.2019 року на підставі постанови начальника оперативного управління ГУ ДФС у Кіровоградській області про проведення контролю за вчиненням злочину від 02.07.2019 (в межах оперативно-розшукової справи) співробітниками оперативного управління ГУ ДФС у Кіровоградській області було проведено оперативну закупку алкогольних напоїв особою, з якою було встановлене конфіденційне співробітництво з використанням аудіо-, відеоконтролю особи щодо ОСОБА_6 . За результатами проведення оперативної закупки встановлено, що 14.08.2019 о 13 годині 19 хвилин ОСОБА_6 , поруч із торгівельним кіоском на території КП «Новомиргородський міський ринок» (код за ), за адресою: Кіровоградська обл., м. Новомиргород, вул. Поповкіна, 14-а, незаконно збув особі, з якою встановлене конфіденційне співробітництво та якій відповідно до ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» змінено анкетні дані на « ОСОБА_12 » за 200 грн. незаконно виготовлений алкогольний напій під виглядом горілки в одній пластиковій пляшці ємністю 5 л.

Під час огляду покупця ОСОБА_12 14.08.2019 року виявлено та вилучено одну пластикову пляшку ємністю 5 л., заповнену незаконно виготовленим алкогольним напоєм під виглядом горілки, що була придбана ним під час проведення оперативної закупки у ОСОБА_6 поруч із торгівельним кіоском на території КП «Новомиргородський міський ринок» (код за ), за адресою: Кіровоградська обл., м. Новомиргород, вул. Поповкіна,14-а.

Відповідно до висновку експертизи речовин, матеріалів та виробів Кіровоградського НДЕКЦ МВС України № 303 від 13.03.2020 року, надана на дослідження рідина, вилучена під час огляду покупця ОСОБА_12 , є водно-спиртовою сумішшю, яка за досліджуваними органолептичними показниками (зовнішній вигляд, колір, аромат) і фізико-хімічними показниками (лужність, міцність) відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови».

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 порушив вимоги нормативних документів, а саме:

1. Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме:

- ст. 8 згідно якої виробники алкогольних напоїв підлягають обов`язковій атестації на відповідність вимогам, що встановлені чинними законодавчими актами України щодо забезпечення життя та здоров`я людей, охорони навколишнього природного середовища, повного технологічного циклу виробництва коньяку, алкогольних напоїв за коньячною технологією і тютюнових виробів, а також відповідність санітарним, пожежним, екологічним нормам і правилам;

- ст. 9 згідно якої виготовлення спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів повинно відповідати затвердженим та зареєстрованим у встановленому законодавством порядку нормативним документам, стандартам України та міжнародним стандартам;

- ст. 10 згідно якої, спирт етиловий, коньячний та плодовий, алкогольні напої та тютюнові вироби підлягають обов`язковій сертифікації в порядку та в строки, передбачені законодавством;

- ст. 15 згідно якої роздрібна торгівля алкогольними напоями може здійснюватися суб`єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, в тому числі її виробниками, за наявності у них ліцензій;

- ст. 15-3 згідно якої забороняється продаж алкогольних напоїв з рук та у не визначених для цього місцях торгівлі;

2. Закону України «Про захист прав споживачів», а сааме: ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої:

- споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

- інформація про продукцію повинна містити:

1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються;

2) найменування нормативних документів, вимогам яких повинна відповідати вітчизняна продукція;

3) дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об`єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт;

4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами;

5) позначку про наявність у її складі генетично модифікованих компонентів;

6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції;

7) дату виготовлення;

8) відомості про умови зберігання;

9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця);

10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції;

11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій;

12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

- стосовно продукції, яка підлягає обов`язковій сертифікації, споживачеві повинна надаватись інформація про її сертифікацію.

- стосовно продукції, яка за певних умов може бути небезпечною для життя, здоров`я споживача та його майна, навколишнього природного середовища, виробник (виконавець, продавець) зобов`язаний довести до відома споживача інформацію про таку продукцію і можливі наслідки її споживання (використання);

3. Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», а саме:

- ст. 20 згідно якої, оператори ринку зобов`язані забезпечувати дотримання вимог цього Закону щодо гігієнічних вимог до харчових продуктів на всіх стадіях їх виробництва та обігу; вилучати та/або відкликати у встановлених законом випадках харчові продукти, які перебувають в обігу, якщо встановлено, що ці продукти можуть спричинити шкідливий вплив для здоров`я людини; операторам ринку забороняється здійснювати обіг харчових продуктів, отриманих з потужностей, що не пройшли державної реєстрації або не отримали експлуатаційного дозволу відповідно до цього Закону, та/або використовувати такі харчові продукти у виробництві інших харчових продуктів;

4. Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», а саме:

- ст. 13 згідно якої, діяльність пов`язана з потенційною небезпекою для здоров`я людей, підлягає ліцензуванню в порядку, встановленому законодавством, та до таких видів діяльності належить виробництво алкогольних напоїв;

- ст. 14 згідно якої, продукція, на яку в державних стандартах та в інших нормативно-технічних документах є вимоги щодо безпеки для здоров`я і життя населення, підлягає обов`язковій сертифікації;

- ст. 17 Закону, згідно якої, громадяни, які виробляють, зберігають, транспортують чи реалізують продукти харчування і продовольчу сировину, несуть відповідальність за їх безпеку для здоров`я і життя населення, відповідність вимогам санітарних норм;

5. Рішення Конституційного Суду України №8-рп/2004 по справі №1-16/2004 від 31.03.04 року, яким визнано, що відповідає Конституції України (є конституційним), Указ Президента України "Про заходи щодо запровадження державної монополії у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" від 27.12.02 року №1234;

6. Національного стандарту України ДСТУ 4256:2003 «Горілка та напої лікеро-горілчані. Технічні умови», чинного з 01.10.04 року, а саме:

- п.п.4.3.1 п.4.3 "Пакування ст. 4 Загальні технічні вимоги, згідно якого горілки і горілки особливі розливають в пляшки згідно з ГОСТ 10117, ГОСТ 26586, і інший скляний, порцеляновий і фаянсовий сувенірний посуд для харчових - згідно з чинними нормативними документами, дозволений до використання МОЗ України та хімічно стійку для цього виду продукції тару;

- п.п.4.3.4 п.4.3 Пакування ст. 4 Загальні технічні вимоги, згідно з яким, пляшки з горілками і горілками особливими повинні бути закупорені герметично і не протікати під час перевертання;

- п.п.4.4.1 п.4.4 Маркування ст. 4 Загальні технічні вимоги, згідно з яким кожна пляшка з горілкою і горілкою особливою повинна бути художньо оформлена з обов`язковим нанесенням маркування в доступній для споживача формі відповідно до чинного законодавства України державною мовою із зазначенням інформації про: загальну та власну назву напою; знак для товарів та послуг; назву та адресу виробника і місце виготовлення напою; склад напою: вказують сорт етилового спирту згідно з рецептурою напою, а також назву основних інгредієнтів та харчових добавок, які впливають на смак та аромат напою; вміст етилового спирту, % об; номінальну місткість пляшки, дм. куб.; штриховий код; дату виготовлення напою і термін придатності до споживання;

- п.10.1 ст. 10 Гарантії виробника, згідно вимог якого виробник гарантує відповідність горілок і горілок особливих вимогам цього стандарту.

В процесі підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між ОСОБА_6 та прокурором та відповідно надав саму письмову угоду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході розгляду у справі свою вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості та просив призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості .

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 26 березня 2020 року, визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 5 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85000 гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого судові витрати у справі та вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 березня 2020 року, що укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000020.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 5 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85000 гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судові витрати у справі за проведення судової експертизи у розмірі 942,06 гривень на користь держави.

Речові докази, а саме:

ПЕТ пляшку ємністю 5л., заповнену незаконно виготовленим алкогольним напоєм, вилучену 14.08.2019 року під час огляду покупця ОСОБА_12 після проведення ним оперативної закупки у ОСОБА_6 , яка зберігається у складському приміщенні ГУ ДФС у Кіровоградській області, за адресою : м. Кропивницький, вул. Покровська, 4 знищити;

об`єкт дослідження за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів Кіровоградського НДКЦ МВС України № 303 від 13.03.2020 року експериментальні зразки з залишком рідини, які зберігаються у складському приміщенні ГУ ДФС у Кіровоградській області, за адресою : м. Кропивницький, вул. Покровська, 4 знищити.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1