29.01.2020 Єдиний унікальний № 371/1509/19
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп/371/ 55/20
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви
29 січня 2020 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника
потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної і моральної шкоди заподіяної в ході вчинення злочину,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Миронівського районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.
Потерпіла ОСОБА_6 предявила до суду із цивільним позовом, в якому просила стягнути із ОСОБА_4 на її користь 101 919 гривень матеріальної шкоди та 800 000 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до підпункту 2 п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, яка подана фізичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За нормами пункту 3 ч. 2 ст. 11 та пунктів 8, 7 ч. 2 ст. 16 і ст. ст. 22, 23 Цивільного кодексу України матеріальні збитки та моральна шкода розрізняються на два різних об`єкти, із яких виникають цивільні правовідносини та право на судовий захист.

Норма п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняє позивача від сплати судового збору у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення проте не звільняє від сплати судового збору в справах про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 10 грудня 2019 року, в зв`язку із ненаданням доказів сплати судового збору, враховуючи майновий стан потерпілої, пов`язаний із значними витратами на лікування, зменшено розмір судового збору, який їй слід було сплатити за пред`явлення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди із 1,5 відсотка ціни позову (12 000 гривень) до одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 гривні), цивільний позов в частині позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди залишено без руху, надано п`ятиденний строк, з дня отримання копії ухвали для сплати судового збору.
Копію ухвали (вступну та резолютивну частини), якою суд залишив позовну заяву без руху ОСОБА_6 , та її представник ОСОБА_8 отримали 10 квітня 2019 року про що свідчать їх розписки (а. с. 75).
Крім того, представник потерпілої ОСОБА_8 13 грудня 2019 року отримав копію повного тексту ухвали, якою суд залишив позовну заяву ОСОБА_6 без руху, про що свідчить його розписка (а. с. 80).
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження потерпіла ОСОБА_6 ухвали суду від 10 грудня 2019 року в частині залишення позовної заяви про стягнення моральної шкоди не виконала, не сплатила судовий збір в п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.
Із квитанції АТ КБ «Приват Банк» № 0.0..1 (а.с. 92) вбачається, що ОСОБА_6 10 січня 2020 року сплатила судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 порушила встановлені судом строки сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення із обвинуваченого моральної шкоди на 31 день від отримання нею вступної та резолютивної частини ухвали суду від 10 грудня 2019 року та на 28 днів від отримання її представником повного тексту вказаної ухвали суду.

Крім того, в супереч ухвали суду від 10 грудня 2019 року судовий збір ОСОБА_6 сплачено не в повному обсязі, не доплачено 1080 гривень 20 копійок (1921-840,80=1080,2).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовну заяву потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 в частині вимоги про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 800 000 гривень слід вважати не поданою та поверненою позивачу.

У відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Аналіз змісту ч. 5 ст. 128 КПК України дає підстави дійти до висновку, що розгляд цивільного позову в кримінальному провадженні здійснюється за правилами встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України, а у випадку відсутності в цьому кодексі норми яка регулює процесуальні відносини, то до цих правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

З огляду на те, що ухвала про повернення позовної заяви не входить до переліку рішень суду, які підлягають оскарженню у відповідності до ч. 1 ст. 392 КПК України, суд приходить до висновку, що вона у відповідності до ч. 2 цієї статті КПК України окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, ст. ст. 128, 392 КПК України, -

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в частині позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 800 000 гривень вважати не поданою та повернутою позивачу.

2.Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1