Справа № 761/4553/20
Провадження № 1-кс/761/3143/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , представників власника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Роза-Л» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000568 від 01.08.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

11 лютого 2020 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Роза-Л» звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2019 року в рамках кримінального провадження №0000568 від 01.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019 року, в рамках кримінального провадження №0000568 від 01.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, накладено арешт з забороною на відчуження та розпорядження 1283 земельними ділянками, які підприємство ТОВ «Роза-Л» використовує на підставі договорів оренди. Також, адвокат зазначає, що наявність правочину щодо земельної ділянки виключає кримінально-правову оцінку вчиненого щодо цієї ділянки як її самовільного зайняття. Склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України, нівелюється тим, що фізичні особи, які отримала власність та в подальшому передали на користування земельні ділянки, є добросовісними набувачами, оскільки власники земельних ділянок не є фігурантами кримінального провадження, в рамках якого накладено арешт, оскільки жодного повідомлення про підозру не вручено, санкція статті не передбачає конфіскацію чи спеціальну конфіскацію, жодного цивільного позову не заявлено, на даний час існують підстави для скасування арешту майна.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі, просив скасувати арешт майна земельних ділянок, оскільки обмежуються права ТОВ «Роза-Л».

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував з приводу клопотання, оскільки право користування земельними ділянками, відповідно до ухвали слідчого судді від 16.09.2019 р., не обмежувалось. Зазначив, що під час огляду земельних ділянок було встановлено, що відбувається їх нецільове використання та самовільне захоплення ТОВ «Роза-Л», що в подальшому призводить до матеріальних збитків власникам даних земельних ділянок. Крім того повідомив, що ухвалою Київського апеляційного суду від 11.11.2019р. представнику ТОВ «Роза-Л» відмовлено у задоволені апеляційної скарги на ухвалу про арешт майна. Також на даний час до суду направлено обвинувальний акт та у іншому провадженні повідомлено про підозру особам

Слідчий ОСОБА_5 зазначив, що земельні ділянки є предметом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та наразі у арешті майна не відпала потреба. Представник власників майна ОСОБА_9 зазначив, що арешт майна не підлягає скасування, оскільки кримінально-протиправні дії у цьому кримінальному провадженні направлені саме на вказані земельні ділянки. Також зазначив, що адвокат ОСОБА_3 намагається ввести слідчого суддю в оману, оскільки у матеріалах клопотання про скасування арешту майна відсутні документи на підтвердження того, що земельні ділянки передані в оренду ТОВ «Роза-Л» законним шляхом.

Представник власників майна ОСОБА_6 підтримала доводи прокурора та слідчого. Зазначила про необхідність у подальшому застосуванні арешту земельних ділянок до завершення розслідування та з`ясування всіх спірних питань.

Представник власників майна ОСОБА_8 вважає відсутніми підстави для скасування арешту майна - земельних ділянок, просив відмовити у задоволенні клопотання як необґрунтованого.

Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників судового розгляду, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, додатково долучені в судовому засіданні документи, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ГУНП у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000568 від 01.08.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2019 року у кримінальному провадженні №0000568 від 01.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 та накладено арешт на земельні ділянки, що належать ПАТ «Обухівське», з забороною відчуження та розпорядження земельними ділянками ПАТ «Обухівське», Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та у галузі земельних відносин та його територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, для інших власників та користувачів земельних ділянок, у тому числі для ТОВ «Роза-Л».

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019 року вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту на земельні ділянки слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що вказані земельні ділянки є предметом кримінального правопорушення та речовим доказом у кримінальному провадженні №0000568 від 01.08.2019 року в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу та потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Також, слідчий суддя звертає увагу й на те, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019 року була предметом розгляду Київського апеляційного суду, який в ухвалі від 11.11.2019 року підтвердив законність та обґрунтованість вказаної ухвали слідчого судді.

Крім того, прокурором ОСОБА_4 та слідчим ОСОБА_5 та представниками власників майна в судовому засіданні було доведено необхідність збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання про скасування арешту майна та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2019 року, якою накладено арешт на майно, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність арешту на земельні ділянки на теперішній час не відпала.

Доводи адвоката ОСОБА_3 про обмеження прав ТОВ «Роза-Л» в зв`язку з тим, що є фігурантом кримінального провадження, при відсутності заборони користування земельними ділянками, слідчий суддя у даному випадку вважає не співрозмірним з завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Роза-Л» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019року, в рамках кримінального провадження №0000568 від 01.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

Керуючись ст.ст. 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Роза-Л» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000568 від 01.08.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя