Справа № № 585/331/20
Номер провадження 1-кс/585/298/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

10 квітня 2020 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ромни клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ромни, Сумської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, раніше не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що 08.02.2020 близько 04 год. 30 хв. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , перебували по АДРЕСА_3 . В цей час мешканець АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також знаходився по вул. Руденка м. Ромни та йшов у сторону центрального універмагу міста. ОСОБА_8 зайшов за ріг між магазином «ЄвроДім» та кафе «Швайка», які розташовані по вул. Руденка, 12 та 12-а в м. Ромни. У цей момент ОСОБА_5 та ОСОБА_7 помітили ОСОБА_8 , і в них виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення майна останнього. З цією метою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_8 , який стояв спиною до них.
Реалізуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи злочинність та протиправність своїх дій, суспільну небезпечність наслідків злочину та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 перебуваючи позаду потерпілого, одночасно наблизились до нього з метою заволодіння майном ОСОБА_8 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для житгя та здоров`я потерпілого. Після чого, ОСОБА_7 із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, умисно наніс один удар правою ногою в праву ногу ОСОБА_8 , зробивши підсічку і в цей момент від удару потерпілий впав на землю.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 двома руками притиснув руки ОСОБА_8 до поверхні землі, аби останній не зміг підвестися і в цей момент ОСОБА_7 діючи умисно, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_8 , а потім ще два послідовні удари в обличчя потерпілому в одну й ту саму область. Після чого, ОСОБА_7 став тримати руками потерпілого за руки, притискаючи його до поверхні землі, а ОСОБА_5 розуміючи, що його дії є відкритими для потерпілого почав шукати по кишенях щось цінне. Від нанесених ударів потерпілий залишився лежати на землі, з метою подолання опору зі сторони потерпілого, ОСОБА_7 знову наніс умисно один удар правою рукою в обличчя ОСОБА_8 . З метою доведення злочину до кінця, ОСОБА_7 своєю правою ногою, притиснув голову потерпілого до поверхні землі, а ОСОБА_5 усвідомлюючи, що його дії відкриті для ОСОБА_8 умисно, з корисливих мотивів, із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито зірвав з шиї потерпілого срібний ланцюжок з хрестиком, вагою близько 200 гр. вартістю 8954,33 грн., а з кишені куртки останнього заволодів його мобільним телефоном марки «Samsung» GALAXY A10S чорного кольору вартістю 3405 грн. (згідно висновку експерта №19/119/11/1-427е від 19.02.2020).
Після цього, ОСОБА_7 знову наніс один удар правою ногою по голові ОСОБА_8 , незважаючи на те, що потерпілий лежав на землі та не чинив опору.
Вказаними злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спричинили тілесні ушкодження потерпілому у вигляді синців на повіках обох очей, більше справа, садно на спинці носа, садно в проекції правої надбрівної дуги, які згідно пункту 2.3.2 б, правил визначення тяжкості тілесних пошкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» які згідно висновку експерта № 48 від 10.02.2020 відносяться до Легких тілесних ушкоджень.
Після вчинення відкритого викрадення майном потерпілого, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 залишили місце вчинення злочину. Викраденим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розпорядилися на власний розсуд.
Своїми протиправними діями, що виразились в відкритому викраденні чужого майна, за попередньою змовою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заподіяли матеріальної шкоди ОСОБА_8 на суму 12359,33 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
13.02.2020 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13.02.2020 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без права внесення застави до 12.04.2020 року.
21.02.2020 захисником ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга на рішення слідчого судді, в задоволенні якої ухвалою Сумського апеляційного суду від 09.04.2020 було відмовлено.
Зазначена ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Перелічені ризики виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою.
Своєчасно завершити досудове розслідування до закінчення строку досудового розслідування та дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим, так як на даний час слідчим не отримано тимчасовий доступ до документації операторів мобільного зв`язку, не спрямовано вилучену в них інформацію для опрацювання в УОТЗ, не залучено результати опрацьованої інформації, не встановлено всіх свідків вчиненого злочину.
Також не проведене ознайомлення учасників кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування, а відповідно не складено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що займе велику кількість часу.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 спливає 12.04.2020 року.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність слідчим ризиків, оголошенням в країні карантином, та клопотали про обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_8 до суду не з`явився, будучи повідомленим про розгляд клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що 13.02.2020 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
13.02.2020 слідчим суддею Роменського районного суду Сумської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.04.2020 включно. Ухвалою Сумського апеляційного суду 09.04.2020 зазначену ухвалу суду від 13.02.2020 залишено без змін.

09.04.2020 до Роменської місцевої прокуратури слідчим направлене клопотання про продовження строку досудового розслідування в порядку ст. 219 КПК України, а саме до 12 травня 2020 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно ч.ч. 4,5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13.02.2020 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був застосований до підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину, даних про його особу та обставин вчинення злочину.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини, слідчий судя, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 відповідає меті застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.1 ст.177 КПК України - забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ризики, які були наявні при вирішені питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного продовжують існувати.

Крім того, закінчити досудове розслідування до терміну закінчення дії ухвали про застосування запобіжного заходу немає можливості, оскільки органу досудового розслідування необхідно виконати значний обсяг процесуальних та слідчих дій, які до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою провести не представляється можливим у зв`язку зі складністю кримінального провадження.

Підстав для визначення ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи іншого більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає.

На підставі положень ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15 год. 20 хв. 08 червня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1