Житомирський апеляційний суд
Справа №286/587/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0000668 за апеляційною скаргою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10
В С Т А Н О В И В:
в апеляційній скарзі заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_6 просить вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначення покарання

скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладанням обов`язків, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України. В решті вирок залишити без змін.

Не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

В обґрунтування своїх доводів, посилається на те, що суд приймаючи рішення про призначення ОСОБА_7 покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, звільнив його як від відбування основного покарання у виді 4 років позбавлення волі, так і від додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, що не сприятиме досягненню мети покарання та свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання за цим законом у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців при умові, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись для реєстрації в органи пробації.

Запобіжний захід особисте зобов`язання залишено до набрання вироком законної сили.

Речові докази автомобіль марки «ЗАЗ-110307 «Славута» р.н. НОМЕР_1 - залишено власнику ОСОБА_7 .

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2512,16 грн.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, 08 грудня 2019 року, близько 01 години, на автодорозі зі сполученням «Овруч-Словечне», в с. Можари Овруцького району по вул. Центральній, неподалік кафе-бару «Абсолют», ОСОБА_7 , перебуваючи в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ-110307 «Славута», д.н. НОМЕР_1 , та рухаючись в напрямку с. Словечне Овруцького району, в порушення вимог пунктів Правил дорожнього руху України (ПДР):, 1.10 (дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилив на спусках і підйомах, віражив і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом), 2.9 (водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння), 12.1 (Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), не впорався з керуванням та допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини, який (автомобіль) в подальшому з`їхав в кювет та перекинувся, внаслідок чого пасажири: ОСОБА_10 , 2002 р.н. отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, забійної рани лобної ділянки, правої скроневої ділянки, забоїв та саден обличчя, струсу головного мозку, закритої хребетно-спинномозкової травми, перелому основи дуги 2-го шийного хребця, його поперечних відростків двобічно (уламковий ліворуч) та на рівні остистого відростку 2-го шийного хребця з вертикальним зміщенням та ротацією тіла цього хребця, підвивиху в міжхребцевих суглобах (1-го та 2-го шийних та 2-го та 3-го шийних міжребецевих суглобів праворуч (нестабільного перелому 2-го шийного хребця), лінійного перелому поперечного відростка 6-го шийного хребця ліворуч з розширенням на його нижній суглобовий відросток, які (тілесні ушкодження) за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення. Пасажир ОСОБА_9 , 1998 р.н. отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці, які (тілесні ушкодження) по ступеню тяжкості відносяться до категорії середніх по критерію тривалого розладу здоров`я та при відсутності ознак небезпеки для життя, а пасажир ОСОБА_11 , 1998 р.н. отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому горизонтальної гілки правої лобкової і правої сідничної кісток без зміщення, які (тілесні ушкодження) по ступеню тяжкості відносяться до категорії середніх по критерію тривалого розладу здоров`я та при відсутності ознак небезпеки для життя.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пункту 1.10, 2.9, 12.1 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наставшими наслідками, тобто отримання потерпілими різного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.2 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 та фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, які встановлені судом першої інстанції, прокурором не оспорюються і відповідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковано правильно, що також не оспорюються в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.9. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що ч.1 ст.75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

Додаткове покарання у такому випадку застосовується на підставі ст.77 КК України, згідно якої, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, як і його звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і відповідає вимогам закону, а тому є правильним, що також не заперечується в апеляційній скарзі прокурора.

Як вбачається з резолютивної частини вироку, суд першої інстанції визнав винним ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України та призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України, звільнив ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та поклав на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням вищенаведеного апеляційний суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_7 слід звільнити від відбування призначеного судом першої інстанції основного покарання з випробуванням, без звільнення його від відбування додаткового покарання, оскільки саме таке покарання відповідатиме положенням ст.50, ч.2 ст.65, 75 КК України і буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд вважає, що при звільненні судом першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, зокрема, не застосовано закон, який підлягав застосуванню, що призвело до необґрунтованого звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що відповідно до п.4 ч.1ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку.

За таких обстави, у відповідності до вимог ч.3 ст.407 КПК України зазначений вирок, в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання підлягає скасуванню, з постановленням нового вироку, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок в цій частині.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладанням обов`язків, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили негайно після його проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Судді: