У Х В А Л А
18.05.2020 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
із участю: - секретаря ОСОБА_4 ,
- прокурора ОСОБА_5 ,
- потерпілої ОСОБА_6 ,
- предствника потерпілої ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_8 ,
- захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 07.12.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ :
В сьогоднішнє судове засідання за викликом потерпіла ОСОБА_12 та її представники представник ОСОБА_13 не з`явились.
Потерпіла ОСОБА_12 подала до суду заяву щодо проведення судового засідання без її участі, посилаючись на неможливість її прибуття з м.Одеси, де вона перебуває наразі, внаслідок вітсутності транспортного сполучення, проти чого не заперечували інші учасники провадження.
Прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження на 60 днів запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , посилаючись на неможливість закінчення судового розгляду в межах чинного його строку. В обгрунтування заявлених вимог вказав, що дотепер не зменшилися ризики, пов`язані з можливістю обвинуваченого переховуватися від суду для уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину за ознаками умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, вчинити інші кримінальні правопорушення за відсутності сталого доходу та міцних соціальних зв`язків, а також протиправно впливати на потерпілих, допит яких в ході судового розгляду не завершено, і зв`язку з чим вважає недостатніми жоден з більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної поведінки обвинуваченого та запобігання вказаним ризикам. Також, зауваживши, що злочин, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_8 , вчинено із застосуванням насильства, прокурор просив суд не визначати розмір застави.
Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 підтримали думку прокурора, зазначивши про неодноразові прояви грубої поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 щодо потерпілої ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_8 заперечив проти продовження йому строку тримання під вартою, вважаючи недоведеним прокурором належними доказами заявлених ним різиків. Також послався на значний термін його попереднього ув`язнення, наявність у нього сім`ї за фактом реєстрації шлюбу, та на незадовільний стан свого здоров`я з потребою лікування, яке не забезпечується в умовах СІЗО.
Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 иакож висловили заперечення проти продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 з підстав недоведення, на їх думку прокурором заявлених ризиків. Вказали про наявність у обвинуваченого певних соціальних зв`язків та місця постійного проживання. Зауважили про значну тривалість попереднього ув`язнення ОСОБА_8 , в умовах якого не забезпечується надання йому необхідної медичної допомоги, якої він вкрай потребує через незадовільний стан свого здоров`я, що з часом лише погіршується. Відтак вважали за доцільне обрання судом обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`якого виду запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Прокурором та представником потерпілої заперечено проти зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали судового провадження, судом встановлено таке.У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У відповідності до ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Проте, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, раніше продовжений ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 26.03.2020 року щодо обвинуваченого строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 24.05.2020 року, однак закінчити судовий розгляд до його спливу неможливо з об`єктивних причин.
З урахуванням фактичніих обставини справи стосовно наявності обгрунтованого обвинувачення, особи обвинуваченого ОСОБА_8 , його зрілого віку, низького рівня соціальних зв`язків та відсутності офіційного постійного доходу, характеру та обсягу висунутого звинувачення, що в суді змінено прокурором в бік обтяження кримінальної відповідальності, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, та які не спростовані стороною захисту самим лише запереченням їх доведеності прокурором, суд визначає, що обвинувачений досить вірогідно з урахуванням наведеного може, перебуваючи на волі, переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та незаконно впливати на потерпілих, допит усіх з яких наразі не закінчено, з метою викривлення фактичних обставин на свою користь, оскільки він особисто не погоджується зі зміненим обвинуваченням, а також упродовж судового провадження неодноразово демонстрував власні прояви відвертої зневаги щодо потерпілої ОСОБА_6 .
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого наразі обвинувачується ОСОБА_8 , належить до категорії особливо тяжких злочинів, за обтяжуючих відповідальність обставин, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк, що вочевидь перевищує три роки, обставини чого визначають можливість застосування тримання під вартою до раніше несудимої особи.
Відтак для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, які продовжують існувати, запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 підлягає продовженню.
При цьому суд не приймає до уваги твердження сторони захисту стосовно незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки ці обставини вже неодноразово досліджувались судом раніше та з приводу чого ухвалювались рішення про їх безпідставність та недоведеність представленими доказами, інших об`єктивних відомостей з цих питань суду наразі не представлено. Також наведені стороною захисту доводи про наявність у обвинуваченого дружини та матері, місця постійного проживання, не визначають суттєвих змін цих обставин, що охоплювались оцінкою можливістю запобігання ризикам при застосуванні та продовженні виключного запобіжного заходу, у тому числі й щодо тривалості строку утримання обвинуваченого під вартою, що зумовлений об`єктивними потребами забезпечення кримінального провадження, зокрема, тривалістю розгляду спочатку кримінального провадження колегіальним складом суду першої інстанції після зміни прокурором обвинувачення в суді.
Тому суд визначає, що доводи сторони захисту не спростовують наведених прокурором обгрунтувань, з урахуванням чого та за відсутності об`єктивних відомостей щодо неможливості безпосереднього утримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою суд не вбачає достовірних підстав для можливості застосування щодо обвинуваченого інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню останнім процесуальних обов`язків, а тому визначає, що застосування запобіжного заходу щодо нього у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів.
Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою, суд вважає, що такий винятковий захід в цьому випадку є виправданим, оскільки наявний більш вагомий суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості.
Водночас з огляду на те, що пред`явлене наразі ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні із застосуванням насильства злочину, що спричинив загибель людини, тобто вчинення суспільно небезпечних дій проти найвищої цінності у виді життя людини, яка визнається такою нормами вітчизнанного та міжнародного права, суд з урахуванням цього визначає відсутніми підстави для встановлення розміру застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 131, 176-178, 183, 199, 331,350 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора задоволити.
Оголосити перерву в судовому засіданні до 14 години 30 хвилин 11.06.2020 року із викликом учасників провадження.
Продовжити строком на 60 днів, тобто до 16.07.2020 року включно, запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2017 року, без визначення розміру застави.
У задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, до Вінницького апеляційного суду, що не перешкоджає судовому розгляду.

Головуючий

Судді