Справа 367/5332/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2684/2019 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
17 грудня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2019 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання,

в с т а н о в и л а:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2019 вказане клопотання було задоволено.
Мотивуючи це рішення, суд послався на те, що засуджений ОСОБА_9 має позитивну характеристику за місцем відбування покарання, 2 заохочення за сумлінну поведінку та відношення до праці, був працевлаштований на «Київ-Агро», однак допускав порушення встановлених правил відбування покарання, за що мав 1 стягнення, яке зняте у встановленому законом порядку, а також те, що останній відбув частину строку пом`якшеного покарання, що свідчить про наявність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_9 положень ст.81 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор указав на незаконність ухвали у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неналежно вивчено характеристику засудженого, а саме те, що за час відбування покарання на засудженого ОСОБА_9 було накладено стягнення за порушення вимог режиму відбування покарання. Крім того указав, що негативна характеристика засудженого за місцем відбування покарання та відсутність у нього діючих стягнень не можуть свідчити про його виправлення. За наведених обставин вважав, що оскільки відбутий ОСОБА_9 строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ч.3 ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого, а застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним. Просив ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без розгляду;
вивчивши клопотання та приєднані до нього матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
За змістом статті 81 КК України та згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», однією з умов для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Сумлінне ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці, систематичним виконанням трудових обов`язків, відсутністю трудових порушень за весь час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_9 станом на 15.07.2019 відбув частину строку пом`якшеного покарання, невідбута частина покарання станом на 15.07.2019 складає 4 місяці 9 днів, за час відбування покарання в ДУ «Ірпінський виправний центр № 132» зарекомендував себе з позитивного боку, про що свідчить характеристика, затверджена начальником ДУ «Ірпінський виправний центр № 132» від 15 липня 2019 року, працевлаштований на «Київ-Агро», за сумлінну поведінку і ставлення до праці має 2 заохочення. У відношенні до представників адміністрації установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Мав 1 стягнення (25.03.2019), яке знято у встановленому законом порядку. Як вбачається з вказаної характеристики, ОСОБА_9 довів своє виправлення та заслуговує на умовно дострокове звільнення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання є обґрунтованими, а вимоги апеляційної скарги прокурора не ґрунтуються на матеріалах справи.

Крім того, колегія суддів зважає на безпідставність доводів прокурора про необхідність залишення без розгляду його апеляційної скарги, оскільки чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено такої можливості.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2019 року щодо ОСОБА_9 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2019 року про звільнення ОСОБА_9 умовно-достроково від відбування покарання призначеного вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.06.2018 залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4