н/п 1-кп/766/2227/20
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту

05.06.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

представника потерпілої особи ТОВ «МКП-Альянс»: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0005065 від 02.09.2015 р., за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України

в с т а н о в и в:
13.04.2020 р. до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0005065 від 02.09.2015 р. відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання, підтримане обвинуваченим, про повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам КПК України. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що обов`язковою складовою складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України є наявність істотної шкоди, проте отриманий судом обвинувальний акт містить посилання на спричинення шкоди ТОВ «МКП-Альянс», хоча предмет правопорушення описаного в обвинувальному акті належить ОСОБА_7 , а тому зняття арешту ОСОБА_4 не могло і не спричинило жодної шкоди ТОВ «МКП-Альянс». Враховуючи викладене можна дійти висновку, що обвинувальний акт не містить опису об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 364 КК України, що ускладнює побудову лінії захисту. Крім того, обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні двічі було змінено на виконання рішення суду, проте зміст підозри оголошеної ОСОБА_4 відкореговано не було, а тому обвинувачений фактично не знає в чому зміст пред`явленого йому обвинувачення. Отже, складений стороною обвинувачення обвинувальний акт є незрозумілим і неконкретним, а тому наведене свідчить про наявність підстав для його повернення.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, просив суд його задовольнити, додавши, що його діям як державного виконавця було надано оцінку в рішенні адміністративного суду, яке за своїм змістом фактично спростовує висновки органу досудового розслідування про вчинені ним протиправні дії.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а прокурор позбавлений права на зміну змісту підозри, не зважаючи на зміни, внесені до обвинувального акту.

Представник потерпілої особи заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи що підстави на які посилається сторона захисту не можуть бути оцінені під час підготовчого судового засідання, а є предметом судового розгляду.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення обвинувального акту, враховуючи таке.
У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти серед іншого і рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України).
Вимоги до обвинувального акту міститься в ст. 291 КПК України, відповідно до частини 2 якої обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Оцінюючи позицію сторони захисту щодо недостовірного викладення фактичних обставин справи щодо ОСОБА_4 , суд вважає, що враховуючи вищевикладену норму ст. 291 КПК України прокурором викладено зміст фактичних обставин в тому об`ємі та формулюванні, які він вважав встановленими, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Посилання ж захисника на зміст конкретних складових інкримінованого обвинуваченому правопорушення, не може бути предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, оскільки стосуються безпосередньо предмету доказування, який судом досліджується на стадії судового розгляду. Крім того, з дослідженого обвинувального акту вбачається, що він містить всі необхідні складові з точки зору норми ст. 291 КПК України, а тому безпідставним є твердження захисника про неможливість визначення способу захисту.

Не може суд погодитись і з позицією сторони захисту щодо наявних розбіжностей у змісті підозри та обвинувальному акті, з огляду на таке.

Однією з форм завершення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом (п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України), тобто складання останнього по своїй суті є завершальним етапом, пов`язаним з так званим «пред`явленням обвинувачення» (визначенням обсягу обвинувачення, що стане предметом дослідження суду), який обов`язково має бути врученим обвинуваченим, тобто саме з цього моменту останній змінює статус особи підозрюваної у вчиненні злочину, на статус особи, обвинуваченої у вчиненні злочину.

В свою чергу зміст письмового повідомлення про підозру, з огляду на вимоги п. 6 ст. 277 КПК України це лише стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Тобто законодавцем від прокурора не вимагається на стадії оголошення про підозру остаточно визначитись з фактичним викладом обставин вчиненого правопорушення. А наявність такої процесуальної дії як складання обвинувального акту з подальшим його врученням обвинуваченому і є запорукою того, що останній в стадії судового розгляду буде обізнаний щодо обсягу сформованого прокурором обвинувачення.
Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що обставини про які було зазначено захисником не можуть бути розцінені як підстава для повернення обвинувального акту з розумінні вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за а №0005065 від 02.09.2015 р., за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1