Дата документу 19.03.2020 Справа № 313/1562/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/730/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №313/1562/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Широке Веселівського району Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Як зазначено у вироку, досудовим розслідуванням встановлено, що 05.10.2019 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись на ділянці вул.Центральна в с.Широке Веселівського району Запорізької області, розташованій між будівлями ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН України», що знаходиться за адресою: Запорізька область, Веселівський район, с.Широке, вул.Центральна, 1, та будинку культури, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Веселівський район, с.Широке, вул.Центральна, 3, в ході сварки на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар долонею правої руки в область лівого ока та щоки потерпілої ОСОБА_9 , яка від удару впала на поверхню тротуарної плитки і вдарилася потиличною частиною голови та руками, в результаті чого отримала тілесні ушкодження: синець, ділянки травматичного набряку м`яких тканин голови, синець правої руки, які кваліфікуються як легкі.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК, як умисне легке тілесне ушкодження. Йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок суду скасувати. Ухвалити новий вирок, у якому сформулювати обвинувачення, визнане судом доведеним та призначити ОСОБА_7 покарання у виді 6 місяців виправних робіт з відрахуванням у дохід держави 15% із суми заробітку. Свої вимоги мотивував тим, що суд в порушення вимог ст.374 КПК у мотивувальній частині вироку зазначив лише обставини, які встановлені досудовим розслідуванням та викладені в обвинувальному акті, не сформулювавши обвинувачення, яке визнане судом доведеним. Також суд, призначаючи обвинуваченому мінімально можливе покарання, в повній мірі не врахував обставини вчиненого злочину, його зухвалість, а саме те, що обвинувачений, працюючи вчителем, вчинив умисний злочин у людному місці відносно жінки, яка фактично не могла йому протистояти, а також думку потерпілої щодо призначення обвинуваченому покарання. Вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого та про необхідність призначення йому більш суворого реального покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який повністю підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Проте суд першої інстанції зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався, оскільки у мотивувальній частині вироку не зазначив формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , визнаного судом доведеним, а лише зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено…».

За таких обставин, вирок суду щодо ОСОБА_7 не можна визнати законним, оскільки судом було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне судове рішення. У зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого суду першої інстанції слід здійснити судове провадження з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Ухвалення апеляційним судом нового вироку з формулюванням обвинувачення, визнаного судом доведеним, як того вимагав в апеляційній скарзі прокурор, виходить за межі повноважень апеляційного суду за наслідками апеляційного розгляду.

Що стосується доводів прокурора про призначення обвинуваченому явно несправедливого покарання через м`якість, то колегія суддів визнає їх необґрунтованими. Адже термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом хоча й у межах відповідної санкції статті видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначено, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Проте, апеляційна скарга прокурора не містить в собі переконливих доводів, які би доводили явну диспропорцію чи неадекватність між визначеним судом покаранням та тим видом і розміром покарання, яке, на переконання прокурора, мало б бути призначено обвинуваченому ОСОБА_7 .

Відтак, за умови підтвердження обсягу обвинувачення ОСОБА_7 під час нового розгляду, з огляду на встановлені у даній справі обставини, призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу слід вважати таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання та є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 в цій справі скасувати.

Призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4