В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, угоду про визнання винуватості укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001324 від 06.11.2019 року між прокурором та обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та фактично проживаючим: АДРЕСА_1 , громадянином України, українцем, з середньою освітою, тимчасово не працюючим, не одруженим, раніше не судимим,-

В С Т А Н О В И В :

05.11.2019 року, близько 14 год. 15 хв., громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись по вулиці Центральна, неподалік будинку №135, що в селі Стрипа, Ужгородського району, діючи умисно, таємно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, завантажив до автомобіля марки «Renault Master», д/н Словацької Республіки НОМЕР_1 , п`ять бетонних поребриків, які знаходилися на узбіччі дороги навпроти будинку №135 по вул. Центральній, с .Стрипа Ужгородського району.

В цей час його злочинні дії були викриті громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час вийшов на вулицю з території свого дворогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_2 та почав намагатись відчинити двері багажного відділення вказаного автомобіля де знаходились викрадені ОСОБА_4 бетонні поребрики. Будучи викритим у вчиненні злочину ОСОБА_4 , не припиняючи свої злочинні дії, з метою остаточного доведення до кінця свого злочинного умислу, направленого на викрадення майна, завів двигун автомобіля та поїхав в напрямку міста Ужгород.

Згідно листа ТОВ «МАГІК» №125 від 08.11.2019 вартість одного поребрика бетонного станом цін на 05.11.2019 становить 70 гривень 00 копійок (сімдесят гривень).

За таких обставин потерпілому ОСОБА_6 , завдано матеріальну шкоду на суму 350 грн.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

22.11.2019 року між прокурором у кримінальному провадженні №0001324 - прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за письмовою згодою у відповідності до вимог ч.4 ст.469 КПК України потерпілого ОСОБА_6 , та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за ч.1 ст.186 КК України визнав повністю, кається у вчиненому.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 186 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за ч.1 ст.186 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому та зобов`язується в подальшому не вчиняти нових злочинів.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості укладену між її підзахисним та прокурором.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, однак його не явка, відповідно до вимог ч.2 ст. 474 КПК України, не є перешкодою для розгляду угоди про винуватість.

Згідно наявної в матеріалах кримінального провадження заяви ОСОБА_6 , останній відповідно до положень ч.4 ст. 469 КК України, надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника, думку прокурора, дослідивши зміст укладеної між прокурором та ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України кваліфікуючими ознаками якого є - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Даний злочин відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до категорії злочину середньої тяжкості.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_4 .

Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та ОСОБА_4 угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394,395,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.11.2019 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні №0001324 - прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання, затверджене угодою, у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700 грн.

Речові докази:

-один недопалок сигарети - знищити;

-2 бетонні поребрики та 5 частин бетонних поребриків; транспортний засіб марки «Renault Master» жовтого кольору з номерними знаками Словацької Республіки НОМЕР_1 та технічний документ до даного транспортного засобу НОМЕР_2 - вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1