Провадження № 1-кп/537/20/2020
Справа № 537/5571/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2020 колегія суддів Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0001731 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Судом на обговорення винесено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою у зв`язку з неможливістю закінчення розгляду кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченої.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав за доцільне продовжити тримання під вартою ОСОБА_6 . Зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики, встановлені судом, не змінилися та не зникли, кримінальне провадження на даний час не закінчено у зв`язку з ненадходженням висновку експертизи. Просив взяти до уваги, що обвинувачена не має роботи та постійного місця проживання, не має міцних соціальних зв`язків та позитивних характеристик, а тому вважає, що обвинуваченій слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою для запобігання спробам останньої переховуватися від суду. Більш м`які запобіжні заходи, на його думку, не забезпечать належної поведінки обвинуваченої.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином.
Обвинувачена ОСОБА_6 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою. Вказала суду, що з моменту останнього продовження застосування запобіжного заходу будь-які обставини не змінилися, вона не набула права користування будь-яким житлом, її матеріальний стан також не змінився. Зазначила, що могла б проживати у сестри, яка проживала у м. Світловодську, потім у Кременчуцькому районі, але на даний час проживає у м. Кременчуці.
Захисник ОСОБА_7 проти продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала. Вказала, що наявний лише один ризик, передбачений ст..177 КПК України, обвинувачується ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому вважала, що запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, взмозі забезпечити належну поведінку обвинуваченої.
Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали, надані на обґрунтування клопотання, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років
Згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.12.2018 ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 07.12.2018 з 10 год. 00 хв. до 24.00 години 04.02.2019. При цьому, обираючи запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, колегія суддів встановила наявність ризику, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може впливати на потерпілу, яка є її сестрою, та свідків, які є її знайомими, переховуватися від суду.
В подальшому ухвалами Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 неодноразово продовжувався. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.11.2019 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 15 год. 45 хв. 25 листопада 2019 року до 24 год. 00 хв. 23 січня 2020 року. При винесені ухвали від 25.11.2019 колегією суддів взято до уваги, що встановлений судом ризик не зменшився у частині, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Колегія суддів, вирішуючи питання про доцільність продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою, приходить до висновку, що встановлений судом ризик, а саме, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, не зник та не зменшився і на даний час. При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у разі визнання її винною їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Колегія суддів бере також до уваги, що ОСОБА_6 не працевлаштована, а отже не має засобів для існування, одружена, але з чоловіком, який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, не спілкується, утриманців не має, не має міцних соціальних зв`язків. Також обвинувачена не має у власності чи користуванні жодного житла, як не має і постійного місця проживання, за адресою реєстрації відбулася зміна власника, за останнім місцем проживання ОСОБА_6 втратила право користування житлом, яке винаймала за усною домовленістю. Матеріальне становище обвинуваченої не змінилося.
З цих підстав суд вважає, що встановлений судом ризик, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, не зменшився, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, не має джерел до існування, не має постійного місця проживання, не має у власності та користуванні нерухомого майна, позитивні характеристики відсутні. Нових ризиків судом не встановлено.
Ухвалою суду від 30.09.2019 по справі призначена комплексна судово-медична експертиза, яка на даний час не проведена.
Під час розгляду клопотання колегією суддів вивчалася можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленого судом ризику. На думку колегії суддів жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе його унеможливити, оскільки ОСОБА_6 не має джерел до існування, не має постійного місця проживання, що унеможливлює застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В судовому засіданні ОСОБА_6 вказала, що у разі застосування домашнього арешту вона могла б проживати у своєї сестри, проте колегії суддів не надано згоди будь-кого з родичів на її спільне проживання, жодних доказів на наявність у цих осіб у власності чи користуванні житла. Особисте зобов`язання як і застава, на думку колегії суддів, з урахуванням особи обвинуваченої, відсутності позитивних характеристик та тяжкості покарання, що їй загрожує, не забезпечить належної поведінки підсудної. Письмових зобов`язань інших осіб про поруку за виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків та її доставки до суду не надходило.
Зважаючи на те, що завершення судового розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є неможливим, встановлений судом ризик на даний час не зник та не зменшився, кримінальне провадження закінчити на даний час неможливо, колегія суддів вважає за доцільне продовжити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою. Суд також вважає, що тримання обвинуваченої під вартою буде запобігати перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні та буде сприяти виконанню обвинуваченою процесуальних обов`язків.
Керуючись статтями 177, 183, 331, 371, 372, 376 КПК України, колегія суддів
постановив:
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Кременчука Полтавської області, громадянці України, з неповною середньою освітою, одруженій, непрацюючій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючій до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 11 год. 00 хв. 15 січня 2020 року до 24 год. 00 хв. 14 березня 2020 року.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2