Справа № 278/1391/20
В И Р О К
Іменем України

09 липня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карвинівка Дзержинського району Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі КК),
в с т а н о в и в:

19 травня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000299.
З угоди вбачається, що 30 квітня 2020 року близько 17 год. 30 хв. на польовій дорозі на відстані 200 м від 1 км автодороги "Озерне Миролюбівка" поліцейськими сектору реагування патрульної поліції Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за порушення п. 9.2 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями, далі ПДР), зупинено автомобіль Renault Master реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 .
Під час спілкування із водієм та перевірки документів поліцейськими у ОСОБА_4 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 а) ПДР, діючи умисно, в період часу між 17 год. 35 хв. та 17 год. 55 хв., перебуваючи біля та в службовому автомобілі поліції "Skoda Octavia", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", який знаходився на вказаній вище ділянці місцевості, розуміючи, що ОСОБА_6 як працівник поліції є представником влади, а тому являється службовою особою, уповноваженою на притягнення до адміністративної відповідальності, неодноразово висловлював йому намір про надання неправомірної вигоди в розмірі від 360 до 1000 грн. за непритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
В подальшому, продовжуючи реалізувати свій умисел, направлений на уникнення адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 а) ПДР, діючи умисно, близько 18 години, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні вказаного службового автомобіля поліції "Skoda Octavia", який знаходився на вказаній вище ділянці місцевості, розуміючи, що ОСОБА_6 як працівник поліції є представником влади, а тому являється службовою особою, уповноваженою на притягнення до адміністративної відповідальності, тримаючи в руках 540 грн., які поклав у шухлядку на панелі приладів автомобіля, надавши тим самим останньому неправомірну вигоду за непритягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК як пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням влади, та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.
Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.
Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК, оскільки він висловив пропозицію службовій особі, яка здійснює функцію представника влади, надати їй неправомірну вигоду та надав таку вигоду за непритягнення до адміністративної відповідальності, тобто за невчинення дій в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, з використанням наданої службовій особі влади.
Відповідно до ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК, є корупційним злочином середньої тяжкості, у провадженні не бере участь потерпілий; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.
Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі санкції ч. 1 ст. 369 КК в редакції, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_4 вищезазначеного діяння, відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який не судимий, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається, оскільки обвинувачений пояснив, що працює неофіційно та зможе сплатити штраф у вказаному розмірі.
Прокурор, захисник, обвинувачений ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено. Відомості про процесуальні витрати відсутні.
Арешт, накладений на 9 грошових купюр, на підставі ст. 174 КПК, підлягає скасуванню, а зазначені речові докази на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК підлягають спеціальній конфіскації, оскільки вказані гроші призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, а також були предметом умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Інші речові докази підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000299 угоду про визнання винуватості від 19 травня 2020 року між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.05.2020 на грошові кошти у сумі 540 грн., а саме грошову купюру номіналом 200 грн. (серії "СК4487222"), дві грошові купюри номіналом 100 грн. кожна (перша купюра серії "УШ7050043", друга купюра серії "УП1824434"), дві грошові купюри номіналом 50 грн. кожна (перша купюра серії "СК5705974", друга купюра серії "ТЧ5870290"), чотири грошові купюри номіналом 10 грн. кожна (перша купюра серії "НВ8798522", друга купюра серії "ЮЕ8487735", третя купюра серії "ЮЗ3885949", четверта купюра серії "ЮВ5320081") скасувати, до вказаних речових доказів застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувавши їх в дохід держави.
Інші речові докази: копії матеріалів та документів, два компакт-диски залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1