Справа № 478/723/20 Провадження № 1-кп/478/77/2020
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
03 червня 2020 року . Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді : ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
обвинувачених : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника : ОСОБА_8 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, освіти середньо-технічної, не одруженого, працюючого РЦ «Вихід є», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.10.2018 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29.11.2018 за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.10.2018, призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не одруженого, співмешкає, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 10.07.2014 року за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році» звільненого від відбуття призначеного покарання, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює ТОВ «Придніпров`я» газо-електрозварювальник, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимий, востаннє, вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 28.08.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з установи виконання покарань 06.08.2015 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 6 місяців 15 днів, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, громадянина України, освіти середньо- спеціальної, не одруженого, офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України,
У невстановлений час у невстановленому місці ОСОБА_4 в період не знятої та не погашеної в законному порядку судимості разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вступили в змову щодо викрадення майна Автоматичної телефонної станції та лінійно-апаратного залу Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» МДМ 352/6 (далі - «АТС та ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком»), розташованого по вул. Миру, 207, смт. Казанка, Казанківського району, Миколаївської області.
В ніч з 23.02.2020 на 24.02.2020, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , реалізуючи спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинили закінчений замах на таємне викрадення майна, поєднане з проникненням у приміщення «АТС і ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком», розташованого по вул. Миру, 207, смт. Казанка, Казанківського району, Миколаївської області, проте з причин, що не залежали від їх волі, не довели злочин до кінця.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном близько 19:00 години 23.02.2020, за попередньою змовою ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 на автомобілі, під керуванням останнього, марки «AUDI A4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », приїхали до смт.Казанка, Казанківського району, Миколаївської області.
Перебуваючи біля приміщення розташованого за адресою вул. Миру, 207, смт. Казанка, Казанківського району, Миколаївської області, близько 20:00 години 23.02.2020, ОСОБА_4 візуально переконавшись, що в приміщенні «АТС і ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» світло не горить, одягнув захисні перчатки та пішов до будівлі за адресою: вул. Миру, 207, смт. Казанка, Казанківського району, Миколаївської області, де схопившись руками за навіс над вхідними дверима з тильного боку приміщення «АТС і ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком», піднявся на нього, після чого руками пошкодив вікно (видавив скло) до зазначеного приміщення, що знаходиться на другому поверсі вказаної будівлі, таким чином, отримавши можливість проникнути всередину будівлі.
У подальшому, з метою реалізації спільного умислу біля 22:00 години 23.02.2020 ОСОБА_5 пересвідчившись, що ОСОБА_4 проник до приміщення, зателефонував ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та останні на автомобілі марки Mercedes-Benz «Vito 108» з номерним знаком « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_7 приїхали до смт. Казанка, Казанківського району, Миколаївської області.
Продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на таємне викрадення чужого майна, близько 23:00 години 23.02.2020, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , через пошкоджене вікно проникли до приміщення «АТС і ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком», розташованого по вул. Миру, 207, смт.Казанка, Казанківського району, Миколаївської області.
Перебуваючи в зазначеному приміщенні з метою викрадення чужого майна ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від`єднали апаратуру телекомунікаційних мереж ПАТ «Укртелеком», на загальну суму 258625 (двісті п`ятдесят вісім тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок а саме: стійку СКУ-01 в кількості однієї штуки; апаратуру ІКМ 30 в кількості однієї штуки, що складається з блоків: ОЛТ-14, ОКО-14 та АЦО-11; апаратуру ІКМ 30 С-4 в кількості однієї штуки, що складається з блоків: ОЛТ-14, ОКО-14 та АЦО-11; обладнання УСО-01 в кількості однієї штуки; апаратура ІКМ-15/30 в кількості однієї штуки, що складається з блоків: БВВ та БУК, БНО; статив РС 2110017 в кількості однієї штуки; статив ГИ для АТС координатного типу, в кількості однієї штуки. Вищезазначене майно склали у поліпропіленові мішки, які приготували заздалегідь, після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передали їх за допомогою мотузки (яку заздалегідь взяли в одному з автомобілів) ОСОБА_5 , який приймав зазначене обладнання у мішках, перебуваючи на подвір`ї біля приміщення «АТС і ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком», які останній складав біля стіни, що знаходиться ліворуч від центрального входу до вказаного приміщення.
Після чого, ОСОБА_5 , на виконання заздалегідь обумовленої домовленості, чекав співучасників у автомобілі «AUDI A4» державний номерний знак « НОМЕР_1 » навпроти зазначеного приміщення Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» з метою подальшого залишення місця події та розпорядження викраденим майном.
24.02.2020, близько 01:00 години, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , були викриті та затримані на місці події співробітниками поліції, та у зв`язку з цим, тобто, з причин, що не залежали від їх волі, не довели злочин до кінця, хоча виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, як вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.
Дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, як вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.
Цивільний позов Миколаївською філією ПАТ «Укртелеком» не заявлений і потерпіла сторона не заперечує щодо укладання між прокурором і обвинуваченими угоди про визнання винуватості.
Прокурор та обвинувачені дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених та узгодженої міри покарання:
ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. На підставі положень ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29.11.2018, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців;
ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням виконання обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням виконання обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням виконання обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Представник потерпілого Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» в судове засідання не зявився про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено за ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України і який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Крім того, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розуміють свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, те, що вони в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміють інші заходи, які будуть застосовані відносно них у разі затвердження угоди про визнання винуватості, щиро каються у скоєному, за місцем мешкання і роботи характеризуються позитивно.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд вбачає обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
Допитавши обвинувачених, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно них не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватими в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена за ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 03.06.2020 року, укладену між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та призначити останнім міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, залишити попереднім до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 24.02.2020 року.
Запобіжний захід, застосований у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у виді застави у розмірі 63 (шістдесят три) тисячі 060 грн., які внесені на спеціальний рахунок одержувача ТУ ДСА України в Миколаївській області до набрання вироком законної сили залишити без змін.
В строк відбування покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зарахувати строк перебування під вартою з 24.02.2020 по 26.02.2020 року.
Згідно п.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Відповідно п.7 «Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави, як запобіжного заходу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15, кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України.
Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 63 (шістдесят три) тисячі 060 грн., які внесені на спеціальний рахунок одержувача ТУ ДСА України в Миколаївській області повернути заставодавцям.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 25.02.2020 року та 26.05.2020 року, на: транспортний засіб, автомобіль марки «AUDI A4» державний номерний знак « НОМЕР_1 » 1999 року випуску, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , транспортний засіб, автомобіль марки Mercedes-Benz «Vito 108» з номерним знаком « НОМЕР_2 » 1996 року випуску, мобільний телефон марки «Ксіомі редмі ноте» чорного кольору, вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який поміщено до пакету № ЕХР 0169865, мобільний телефон марки «ZТЕ» чорного- кольору, вилучений під час особистого обшуку у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помішено до пакету № ЕХР 0169877, уламки з двох мобільних телефонів марки НUАWЕІ, поміщених до пакету за № НОМЕР_4 , вилучених під час огляду 24 лютого 2020 року в період часу з 01 год. 10 хв. до 06 год. 40 хв., з приміщення «АТС і ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» розташованого по вул. Миру. 207, смт. Казанка, Миколаївської області, чотири сім-карти, поміщених до пакету за № ЕХР 0169773, вилучених під час огляду 24 лютого 2020 року в період часу з 01 год. 10 хв. до 06 год. 40 хв., з приміщення «АТС і ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» розташованого по вул. Миру, 207, смт. Казанка, Миколаївської області.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.06.2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі положень ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29.11.2018, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, залишити попереднім до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 24.02.2020 року.
Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.06.2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням виконання обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.06.2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням виконання обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.06.2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням виконання обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід, застосований у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у виді застави у розмірі 63 (шістдесят три) тисячі 060 грн., які внесені на спеціальний рахунок одержувача ТУ ДСА України в Миколаївській області, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 63 (шістдесят три) тисячі 060 грн., які внесені на спеціальний рахунок одержувача ТУ ДСА України в Миколаївській області, повернути заставодавцям.
В строк відбування покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зарахувати строк перебування під вартою з 24.02.2020 по 26.02.2020 року.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 25.02.2020 року та 26.05.2020 року, на: транспортний засіб, автомобіль марки «AUDI A4» державний номерний знак « НОМЕР_1 » 1999 року випуску, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , транспортний засіб, автомобіль марки Mercedes-Benz «Vito 108» з номерним знаком « НОМЕР_2 » 1996 року випуску, мобільний телефон марки «Ксіомі редмі ноте» чорного кольору, вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який поміщено до пакету № ЕХР 0169865, мобільний телефон марки «ZТЕ» чорного- кольору, вилучений під час особистого обшуку у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помішено до пакету № ЕХР 0169877, уламки з двох мобільних телефонів марки НUАWЕІ, поміщених до пакету за № НОМЕР_4 , вилучених під час огляду 24 лютого 2020 року в період часу з 01 год. 10 хв. до 06 год. 40 хв., з приміщення «АТС і ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» розташованого по вул. Миру. 207, смт. Казанка, Миколаївської області, чотири сім-карти, поміщених до пакету за № ЕХР 0169773, вилучених під час огляду 24 лютого 2020 року в період часу з 01 год. 10 хв. до 06 год. 40 хв., з приміщення «АТС і ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» розташованого по вул. Миру, 207, смт.Казанка, Миколаївської області.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Суддя: