Справа №544/716/20
Провадження 1-кп/544/120/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 07.05.2020, за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, не працюючого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, не є учасником бойових дій, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , відповідно до наказу №74 особової справи від 19.02.2020 року прийнятий на посаду водія Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» (далі- СТОВ «Придніпровський край»). В двадцятих числах березня 2020 року, точної дати не встановлено, близько 13 год. в с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на законних підставах в кабіні автомобіля КАМАЗ-55102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного товариству, таємно, шляхом вільного доступу, викрав паливну картку ТОВ «ВОГ КАРД» №320456 для зняття палива у власних потребах, завідомо знаючи про грошові кошти на її рахунку і PIN-код до неї, яка закріплена за автомобілем ЗІЛ-130, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка належить СТОВ «Придніпровський край» та є офіційним документом-технічним засобом отримання у власність товарів палива.

Після цього, 01.04.2020 року, близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій корисливий умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передав викрадену паливну картку ТОВ «ВОГ КАРД» №320456 та PIN-код до неї своєму товаришу ОСОБА_6 , який працював помічником оператора заправних станцій структурного підрозділу «АЗС №15-10 «Пирятин» ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» на 155 км. автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський та який був необізнаний щодо її походження, для того щоб останній перевірив баланс на вказаній картці. Того ж дня, близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 про баланс карки у розмірі 1700 грн.

Надалі, 04.05.2020 року, близько 16 год. 54 хв. ОСОБА_4 приїхав на власному автомобілі KIA Cerato, реєстраційний номер НОМЕР_3 на «АЗС №15-10 «Пирятин», з метою зняття з паливної карки №320456 бензину АІ-92, для власних потреб. Перебуваючи на вищевказаній АЗС, ОСОБА_6 , на прохання ОСОБА_4 , через термінал АЗС зняв з паливної картки бензин MUSTANG 92 об`ємом 54,07 літрів, вартістю 1 л. бензину, згідно транзакції по паливній картці, виданої СТОВ «Придніпровський край», 21 грн 29 коп., на загальну суму 1 151, 15 грн, який заправив у власний автомобіль ОСОБА_4 . Після цього останній розпорядився паливною карткою № НОМЕР_4 на власний розсуд, залишив її у ОСОБА_6 , який в подальшому став нею користуватися для власних потреб. Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 потерпілому СТОВ «Придніпровський край» заподіяно майнову шкоду на суму 1 151,15 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненому проступку визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд знаходить їх достатніми та істинними.

Представник потерпілого СТОВ «Придніпровський край» ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення обвинуваченим крадіжки та використання у власних потребах паливної картки ТОВ «ВОГ КАРД» № НОМЕР_4 , належної СТОВ «Придніпровський край», просив обвинуваченого суворо не карати. Зазначив, що вартість використаного палива обвинуваченим відшкодовано, будь-яких претензій з приводу цього майна до обвинуваченого підприємство не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та потерпілий не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд, у межах ч.3 ст.349 КПК України, приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 357 КК України - як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та за ч.1 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, що у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується добре, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, ураховуючи, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення належать до проступків, також ураховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 185 КК України. На думку суду, таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений скоїв сукупність кримінальних правопорушень, і суд, відповідно до приписів частини 1 статті 70 КК, призначивши обвинуваченому покарання за кожне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань.
Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 357, ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 357 КК України - у виді штрафу у розмірі сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 765 (сімсот шістдесят п`ять) грн.;

за ч.1 ст. 185 КК України - у виді штрафу у розмірі у розмірі шістдесят п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1105 ( одну тисячу сто п`ять) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, у вигляді штрафу у розмірі ста десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1870 ( одну тисячу вісімсот сімдесят) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1