Справа № 743/36/20
Провадження №1-кс/743/11/20
УХВАЛА

11 січня 2020 року слідчий суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні в ЄРДР №0000492 від 02.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області в інтересах власника майна ОСОБА_6 , з клопотанням про скасування повністю арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.11.2019 в кримінальному провадженні в ЄРДР №0000492 від 02.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, із забороною розпорядження та користування, на причеп тракторний, д.н.з. НОМЕР_1 , марки 2ПТС, власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ Серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 .
Клопотання мотивоване тим, що вищезазначеною ухвалою слідчого судді, на майно, до переліку якого входить вищезазначений причеп, накладено арешт, із забороною користування та розпорядження. Підставою для накладення арешту на зазначене майно стала необхідність проведення у кримінальному провадженні відповідних судових експертиз та слідчих дій, оскільки воно має значення речових доказів у кримінальному провадженні. Досудове розслідування триває вже більше двох місяців, під час якого було проведено ряд слідчих та процесуальних дій, однак власник зазначеного причепу в жодному процесуальному статусі не допитувався. Водночас, в своїх поясненнях, наданих своєму представнику, ОСОБА_6 зазначив, що інколи дає свій причеп у користування ОСОБА_7 , тому не знав та не міг знати, що його причеп, на думку органу досудового розслідування, використовується як засіб вчинення кримінального правопорушення. Більше того, санкцією ч. 1 ст. 246 КК України, не передбачено конфіскації знаряддя та засобів вчинення кримінального правопорушення. Також заявнику залишається не зрозумілим, які саме експертизи можуть бути приведені з тракторним причепом довірителя. Крім того, причеп знаходяться на зберіганні на відкритому штрафному майданчику Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області без належних умов та подальше утримання протягом невизначеного часу може привести його через погодні умови у непридатний для використання стан, що негативно вплине на його товарну цінність, а відтак призведе до порушення майнових прав власника. Адже ОСОБА_6 використовує причеп у своєму господарстві. Таким чином, необхідність у арешті причепу відпала повністю.
У судове засідання власник майна ОСОБА_6 не з`явився.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання у повному обсязі, з підстав викладених у ньому, просив їх задовольнити.
Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Суть заперечень зводилася до того, що оскільки причеп тракторний є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому накладений на нього арешт не може бути скасовано. Додатково пояснив, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні органом досудового розслідування не допитувався. Крім того, зазначив, що на території Ріпкинського ВП немає штрафного майданчику, а вилучені транспортні засоби зберігаються на відкритій території Ріпкинського ВП.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Суть заперечень зводилася до того, що вищезазначений причеп тракторний був вилучений під час вчинення кримінального правопорушення, тому він є засобом вчинення цього кримінального правопорушення, а відтак його повернення власнику перешкоджатиме меті кримінального провадження. Крім того, зазначений причеп вже використовувався ОСОБА_8 під час вчинення останнім у 2015 року кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України. Вироком Ріпкинського районного суду від 11.07.2016 причеп було повернуто власнику ОСОБА_6 , однак останній, знаючи про те, що причеп знову може бути використаний у злочинній діяльності все одно надав його у користування ОСОБА_8 .
Вислухавши учасників, дослідивши матеріали додані до клопотання, доходжу наступних висновків.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ( якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в ЄРДР №0000492 від 02.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, 02.11.2019 під час огляду місця події, проведеного на ділянці місцевості, яка знаходиться між восьмою південною та восьмою північною картами старої бази «Урочища Замглай» Ріпкинського району Чернігівської області, слідчим було виявлено та вилучено, в тому числі, причеп тракторний, д.н.з. НОМЕР_1 , марки 2ПТС, власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ Серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 , та який знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_7 .
Постановою слідчого 02.11.2019 вищезазначений вилучений причеп тракторний визнано речовим доказом та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області.
Ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду від 06.11.2019 на майно, в тому числі, на вищезазначений причеп тракторний накладено арешт із забороною розпорядження та користування ним. Підставами для накладення арешту на майно стало те, що воно є речовими доказами у кримінальному провадженні та може бути використане при проведенні судових експертиз.
Таким чином, арешт на зазначене вище майно накладено обґрунтовано.
Оскільки вищезазначений причеп тракторний має значення речового доказу, в розумінні ст. 98 КПК України, адже вилучений під час вчинення кримінального правопорушення та, відповідно, є засобом вчинення цього кримінального правопорушення, тому потреба в його арешті продовжує існувати.
В той час, слідча суддя критично ставиться до доводів прокурора про те, що ОСОБА_6 , будучи власником причепа та надаючи його у користування ОСОБА_8 , знав, що його буде використано у злочинній діяльності, оскільки ОСОБА_6 не допитаний органом досудового розслідування, тому доводи прокурора є нічим іншим як тільки припущенням.
З врахуванням наведеного, доходжу висновку, що на час розгляду клопотання накладення арешту в частині заборони користування причепом є неспіврозмірним із завданнями кримінального провадження і може призвести до надмірного обмеження прав ОСОБА_6 в частині володіння своїм майном.
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що причеп тракторний, д.н.з. НОМЕР_1 , марки 2ПТС,з листопада 2019 року перебуває на території Ріпкинського ВП. При цьому територія відділення поліції не має спеціально обладнаних приміщень або спеціально створених умов для зберігання транспортних засобів або інших великогабаритних речових доказів.

Таким чином, протягом тривалого часу причеп тракторний, д.н.з. НОМЕР_1 , марки 2ПТС, піддається негативному впливу зовнішніх факторів, зокрема, погодних умов та інших чинників, що призводить до його псування та втрати його товарної цінності.

Відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 року №1104, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

Згідно положень ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, зокрема, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку про часткове задоволення вимог клопотання, а саме про скасування арешту в частині заборони користування причепом тракторним, д.н.з. НОМЕР_1 , марки 2ПТС, оскільки така заборона є неспіврозмірним заходом забезпечення кримінального провадження із завданнями цього кримінального провадження, діючими положеннями КПК України передбачена можливість передання на відповідальне зберігання речових доказів власнику майна, а також враховуючи, що на день розгляду клопотання у сторони обвинувачення відсутні належні умови зберігання речового доказу, з метою попередження псування та знищення речового доказу, доцільним буде передати власнику у користування причеп тракторний, д.н.з. НОМЕР_1 , марки 2ПТС, зобов`язавши його зберігати у стані придатному для використання у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 170-173, 174, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні в ЄРДР №0000492 від 02.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, задовольнити частково.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.11.2019, на причеп тракторний, д.н.з. НОМЕР_1 , марки 2ПТС, власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ Серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 , в частині користування, - скасувати.
Причеп тракторний, д.н.з. НОМЕР_1 , марки 2ПТС, - повернути на зберігання власнику ОСОБА_6 .
У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та проголошений 16 січня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1