Провадження № 11-кп/4820/146/20
Справа № 683/2850/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 0000372 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2019 року,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, депутатом не являється, інваліда 3 грп., раніше судимого:
-17.05.1996 р. Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.140 КК України до 2 років позбавлення волі;
-29.09.1997р. Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 81, ст. 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 02.06.2003р. Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 215, ст. ст. 70,71 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 12.10.2007р. Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 15.06.2012р. Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 23.12.2015 на підставі ч. 3 ст. 82 КК України звільнений від відбування покарання із заміною покарання на громадські роботи терміном 240 годин, які відпрацьовані;

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 05 листопада 2019 року, зарахувавши йому у строк відбутого покарання строк утримання під вартою з 22 вересня 2019 року по 04 листопада 2019 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 1570,1 грн.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як вбачається з вироку, 31 липня 2019 року близько 13 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , скориставшись тим, що останній заснув, а за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив та мету особистої наживи, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав із дивану, що розташований в житловій кімнаті квартири, мобільний телефон марки "DOOGEЕ" моделі "Х100" вартістю 1553 грн. 67коп., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 40 грн. та флешкарта «Apaceer Micro SD4Gb» вартістю 75грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1 668 грн. 67 коп.

25 серпня 2019 року близько 14 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , скориставшись тим, що остання заснула, а за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив та мету особистої наживи, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав із тумби, що розташована у кухонній кімнаті квартири, алюмінієву гусятницю вартістю 300 грн., алюмінієву каструлю об`ємом 3 літри вартістю 200 грн., алюмінієву каструлю об`ємом 40 літрів вартістю 800 грн. та алюмінієву скороварку вартістю 400 грн., які помістив у викрадений поліпропіленовий мішок білого кольору вартістю 5 грн.та покинув місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 1705 грн.
22 вересня 2019 року близько 14 год. ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву руками із застосуванням фізичної сили навісного замка, проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 , яку по усній домовленості винаймає ОСОБА_11 , звідки умисно, таємно, повторно викрав із коридору велосипед марки «Аист» зеленого кольору вартістю 1 133 гривень 33 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Не оспорюючи правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , зазначає, що призначене обвинуваченому покарання є занадто суворим. Стверджує, що відповідно до положень ст. 66 КК України судом першої інстанції не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що в період вчинення ОСОБА_7 злочину в нього були важкі особисті сімейні обставини, які пов`язані як зі станом здоров`я самого обвинуваченого, так і з хворобою обох його батьків. Звертає увагу суду на наявний у справі і зазначений у вироку висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 589 від 17.10.2019 року, яке, на її думку не в повній мірі враховане судом при призначенні покарання.

Крім того, вказує, на наявність тяжких хвороб в обох батьків обвинуваченого, які є особами похилого віку та потребують постійного стороннього догляду.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених злочинних дій відповідає фактичним обставинам і підтверджується наявними доказами по справі, яким суд дав вірну кримінально - правову оцінку та ніким з учасників процесу не оскаржується.

Відповідно до ст.404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів у повній мірі.

Суд обґрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України і призначив покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. При цьому судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вчинив злочини, які відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості, раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував потерпілим майнову шкоду, що визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.

ОСОБА_7 систематично вчиняє злочини, певних висновків не робить, що свідчить про стійкість його злочинних намірів, відсутність каяття та небажання стати на шлях виправлення. Зазначене дає підстави вважати, що для його виправлення потрібна тільки реальна міра покарання, пов`язана з ізоляцією його від суспільства, що перебуваючи на волі він може продовжити злочинну діяльність.

Суд призначаючи покарання дотримався загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України. Призначене покарання наближене до мінімальних меж санкції ч.3 ст. 185 КК України є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж визначив суд за ч.3 ст.185 КК України колегія суду не вбачає.

Посилання захисника на те, що в період вчинення ОСОБА_7 злочину в нього було важкі особисті сімейні обставини, які пов`язані як зі станом здоров`я самого обвинуваченого, так і з хворобою обох його батьків перевірені колегією суддів і не беруться до уваги.

Долучені до матеріалів справи виписки із медичної карти амбулаторного хворого не є доказами, які б підтверджували вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Також не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 589 від 17.10.2019 року. Згідно вказаного висновку ОСОБА_7 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За таких обставин апеляційна скарга захисника не може бути задоволена. Підстав, які б тягли за собою скасування або зміну вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді