Єдиний унікальний номер 722/606/20
Номер провадження 1-в/722/78/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі та розглянути справу без його присутності.

Прокурор ОСОБА_4 , представник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 та голова спостережної комісії при Сокирянській райдержадміністрації Чернівецької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подавши письмові заяви про розгляд клопотання за їх відсутності. При цьому, прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання, а представник виправної колонії та голова спостережної комісії вирішення клопотання засудженого ОСОБА_3 залишили на розсуд суду.
Дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.12.2015 року, засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України до 7-ми років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховується з 17.03.2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 15.03.2016 року вирок суду 1-ї інстанції від 16.12.2015 року залишено без змін. Зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання перебування його під вартою з 17.03.2015 року по 15.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, внаслідок зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі є 18.03.2021 року.
Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 , відноситься до категорії умисних особливо тяжких злочинів.

Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, із врахуванням зарахованого судом строку попереднього ув`язнення, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_3 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених. Режим у колоніях має зводити до мінімуму різницю між умовами життя в колонії і на свободі, що повинно сприяти підвищенню відповідальності засуджених за свою поведінку і усвідомленню людської гідності. Режим створює умови для суспільно корисної праці засуджених, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, соціально-виховної роботи та громадського впливу.
Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Як вбачається із особової справи та довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 17.03.2015 року. За час перебування в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67) засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання з 15.04.2016 року. За час перебування в колонії допускав порушення режиму утримання (порушення розпорядку дня, куріння у невідведеному місці), за що у трьох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку, у трьох випадках заохочений у виді оголошення подяки.
Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №95 від 04.05.2020 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_3 після розподілу з дільниці карантину, діагностики та розподілу по жовтень 2017 року був працевлаштований у господарській обслузі установи робітником їдальні, поставлені йому завдання виконував. З жовтня 2017 року був працевлаштований в якості різноробочого підсобного господарства, де й працює по теперішній час, поставлені йому завдання виконує.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 04.05.2020 року начальником державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_7 , встановлено, що засуджений ОСОБА_3 у відношенні до персоналу установи тактовний, їх законні вимоги виконує, роботи з благоустрою установи виконує, намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку та дотримується охайного зовнішнього вигляду, заходи виховного характеру, які проводяться у дільниці соціальної реабілітації відвідує, намагається робити для себе відповідні висновки, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», читає духовну літературу. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує з рідними шляхом телефонних розмов та побачень, також отримує передачі, взаємовідносини з рідними добрі.
Згідно довідки медичної частини №112 від 04.05.2020 року засуджений ОСОБА_3 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» №54 встановлено, що станом на 04.05.2020 року на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення із засудженого ОСОБА_3 заборгованості, який надійшов до установи 23.02.2018 року. На даний час заборгованість становить 6563,85 грн.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із виписок з протоколів засідань атестаційної комісії, відносно засудженого ОСОБА_3 зазначені наступні результати атестації з визначення ступеню його виправлення:
-станом на 04.07.2016 року дотримується вимог режиму (протокол №6 від 04.07.2016 року);
-станом на 20.01.2017 року дотримується вимог режиму (протокол №1 від 20.01.2017 року);
-станом на 03.09.2017 року стає на шлях виправлення (протокол №4 від 03.09.2017 року);
-станом на 04.07.2018 року стає на шлях виправлення (протокол №4 від 04.07.2018 року);
-станом на 04.07.2019 року стає на шлях виправлення (протокол №2 від 04.07.2019 року);
-станом на 03.01.2020 року стає на шлях виправлення (протокол №1 від 03.01.2020 року).
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.12.2015 року, умовно-достроково на невідбутий строк 10 (десять) місяців 12 (дванадцять) днів.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.
Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» та для відома Шевченківському районному суду м.Чернівці.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1