Провадження № 11-сс/4823/110/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула в порядку письмового апеляційного провадження скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 березня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 про зобов`язання керівника Прилуцької місцевої прокуратури внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

19 лютого 2020 року ОСОБА_5 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області зі скаргою на бездіяльність прокурора Прилуцької місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення суддями апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 березня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 про зобов`язання керівника Прилуцької місцевої прокуратури внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що з урахуванням положень ст.ст. 303, 214 КПК України, аналіз яких свідчить про те, що слугувати підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть бути не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу. Крім того, як вказано в рішенні, завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказана ухвала слідчого судді оскаржена ОСОБА_5 в апеляційному порядку. Автор апеляційної скарги просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, оскільки копія рішення суду була отримана 16 березня 2020 року, та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд поданої скарги в суді першої інстанції. Апелянт наголошує на неповноті висновків фактичним обставинам, що полягає в використанні слідчим суддею тих норм, які не пов`язані з відмовою в задоволенні скарги; неповноті судового розгляду, що виразилось в ігноруванні слідчим суддею вказаної в заяві фабули обвинувачення, а також звертає увагу на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що в першу чергу полягає в порушенні ч.ч.1,2 ст. 9 КПК України.

Розгляд даної скарги було призначено у відкритому судовому засіданні, проте в зазначений день та час скаржник до суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у дистанційному режимі відеоконференції до суду не надходили.

Перший заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури до судового розгляду апеляційного провадження направив заяву на електронну пошту суду з проханням здійснювати розгляд справи без участі представника прокуратури, у відповідності до вимог ст. 405 КПК України, та відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Враховуючи, подане прокурором клопотання про розгляд справи у його відсутність, а також нез`явлення скаржника на розгляд справи, апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження. Вивчивши матеріали судового провадженні, а також матеріали надані апелянтом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_5 було пропущено строк апеляційного оскарження, а тому колегія суддів вважає за необхідне поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною п`ятою статті 214 КПК України визначено перелік відомостей, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також зазначено про автоматичне фіксування дати внесення інформації та присвоєння номеру кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, заявником бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З аналізу наведених вище норм кримінального процесуального закону вбачається, що невнесення за завою заявника чи потерпілого до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, які передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, слід розцінювати як «бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей…», що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України є предметом розгляду слідчим суддею.

Окремою формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Для забезпечення законності під час кримінального провадження, а також недопущення порушень прав і законних інтересів сторін кримінального провадження, слідчому судді необхідно з`ясувати обсяг проведених слідчим дій, перевірити наявність або відсутність прокурорського контролю та відповідних процесуальних рішень, перевірити обґрунтованість скарги, що має істотне значення для прийняття законного і обґрунтованого процесуального рішення.

Перевіривши вказані апелянтом доводи в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею місцевого суду в повній мірі дотримані вказані вимоги закону. Слідчий суддя проаналізувавши вимоги скаржника, які були адресовані прокурору, а також співставивши їх на відповідність чинному законодавству прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги, а отже як констатує апеляційний суд і про відсутність порушень в діях прокурора.

Посилання скаржника про невідповідність висновків суду не заслуговує на увагу, оскільки автор скарги вказуючи про те, що використані слідчим суддею норми не мають відношення до відмови у задоволенні скарги, таким чином лише виражає фактичну незгоду з рішенням, не зазначаючи про ті порушення, які дійсно є підставою констатувати невідповідність висновків фактичним обставинам.

Доводи викладені в поданій апеляційній скарзі містять виключно перерахунок та декларування норм кримінального процесуального законодавства, а також суб`єктивне вираження бачення автора скарги, яке переплітається з вирваного з контексту вислову з рішення Європейського суду чи Конвенції, і в розумінні апелянта така побудова апеляційної скарги має бути розглянута по суті та доведена до логічного висновку, «який необхідний особі».

При цьому, апеляційний суд констатує, що твердження апеляційної скарги щодо істотних порушень слідчим суддею вимог КПК України, носять абстрактний характер, та ґрунтуються на вільному тлумаченні норм закону, а тому не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

За таких обставин апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які були б безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407-409, 411-419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 про зобов`язання керівника Прилуцької місцевої прокуратури внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4