Комінтернівський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002926 від 20.12.2019 року, за погодженням з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дерлово Золотухінського району Курської області РФ, громадянина України, одруженого, має малолітню дитину ОСОБА_5 , 2012 року народження, з повною вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
встановив:
27.04.2020 слідчий СВ Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 при не встановлених в ході досудового розслідування обставинах придбав пістолет «ZORAKI-MOD.914-S» калібру 9 mm P.A.K. № НОМЕР_1 , після чого, усвідомлюючи заборону вільного обігу вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї, не маючи дозволу на придбання, зберігання та носіння вказаного пістолету, в порушення вимог постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, припасів вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, приніс його до гаражу свого знайомого ОСОБА_7 , що розташований на території ГСК «Жасміновий» за адресою: м. Харків, вул. Танкопія 25.
У подальшому між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, після якого останній дістав пістолет «ZORAKI-MOD.914-S» калібру 9 mm P.A.K. № НОМЕР_1 , який згідно з висновку судово-балістичної експертизи є колишнім сигнальним пістолетом іноземного виробництва (Туреччина), в конструкцію якого саморобним способом внесені зміни, в наслідок яких він втратив властивості сигнального і є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 6,3 mm. та здійснивши три постріли, кинув пістолет на підлогу та покинув територію ГСК «Жасміновий».

У судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на наявність обгрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.ч. 1,3,5 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного заперечував в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність обгрунтованої підозри, а також недоведення прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримав позицію захисника. При цьому зазначив, що не вчиняв кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення захисника та підозрюваного, вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Матеріал досудового розслідування внесений до ЄРДР за №0002926 від 20.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

13.04.2020 о 14:17 год. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця події від 20.12.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.12.2019, протоколом огляду місця події від 14.01.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 15.01.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.02.2020, протоколом огляду предмету від 27.03.2020, протоколом огляду предмету за участю свідка ОСОБА_8 від 30.03.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.04.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.04.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.04.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 від 07.04.2020, протоколом огляду предмету за участю свідка ОСОБА_7 від 07.04.2020, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 : незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Так, при розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працює на посаді керівника СГК «Жасміновий».

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких заходів забезпечення є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний не ухилявся від явки до слідчого.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання ОСОБА_5 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме, - домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, на строк 2 (два) місяці, до 26.06.2020 включно, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.

При цьому, суд вважає за можливе визначити наступні часи домашнього арешту у період часу з 21.00 год. до 06.00 год.

Доводи, на які посилається захисник на підтвердження відсутності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, мають бути перевірені та досліджені на відповідній стадії судового розгляду.

Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, заборонити підозрюваному ОСОБА_5 з 21.00 години до 06.00 години залишати квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду, в межах строку досудового розслідування на 2 (два) місяці - до 26.06.2020 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду; 2) не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , в період часу з 21.00 години до 06.00 години, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; 4) утриматися від будь якого спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу направити для виконання до органів поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого СВ Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 .
Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 28 квітня 2020 року до 26 червня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 28 квітня 2020 року.

Слідчий суддя- ОСОБА_1