Дата документу 17.03.2020 Справа № 554/937/20
Провадження №1-кс/554/2816/2020
У Х В А Л А
іменем України

17 березня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000029 від 03 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Полтавській області, за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, вилученого під час обшуку за адресою: м.Полтава, вул.Музейна, буд.31, а саме: мобільного телефону марки «Samsung SGH-D500i» IMEI: НОМЕР_1 ; сім-карту чорного кольору з написом 3G; флеш накопичувач золотого кольору, визначивши місцем зберігання вказаних речей у камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області.

На обгрунтування доводів клопотання посилається на те, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 03 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що до СУ ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України про те, що на території Полатвської області діє група осіб, які причетні до незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів.

Слідчий зазначає, що за наслідками проведення комплексу оперативно-розшукових заходів встановлено особу, яка є причетною до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за місцем свого проживання зберігає наркотичні засоби, психотропні речовини та займається подальшим їх збутом наркозалежним особам.

22 лютого 2020 року слідчим суддею Октябрського районного суду м.Полтави винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку у житлових та нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, обіг яких заборонений, посуду та приладдя, які використовуються, як засоби зв`язку у злочинній діяльності та інших речей, предметів та документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та які можуть бути доказами під час судового розгляду.

24 лютого 2020 року на підставі вищевказаної ухвали за адресою: вул.Музейна, 31 за участю ОСОБА_5 було проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung SGH-D500i» IMEI: НОМЕР_1 ; сім-карту чорного кольору з написом 3G; флеш накопичувач золотого кольору.

Вказані речі постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів та можливої конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду. Надав на адресу суду заяву, у якій просив розглядати клопотання за його відсутності, а також повідомив, що в накладенні арешту на вилучене майно на даний час необхідності немає.

Від представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 до суду надійшла заява, у якій просив провести судове засідання за відсутності ОСОБА_5 та його представника. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Також від ОСОБА_5 до суду надійшло письмове клопотання, у якому зазначив, що є пенсіонером органів внутрішніх справ України, протизаконною діяльністю не займається, сумлінно дотримується законодавства України. У клопотанні пояснив про обставини подій, які мали місце 24.02.2020 року щодо обшуку в будинку за місцем його проживання, який проводився за його відсутності. Щодо вилученого майна вказує, що старий мобільний телефон, сім карта і флешка найвірогідніше належать його родичам (дочці) та не містять будь-яких доказів та слідів кримінального правопорушення, та не є предметами, які підлягають конфіскації. Процесуальний статус ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не визначений, до будь-якої протиправної діяльності він не причетний, слідством не надано доказів, що вилучені предмети є речовими доказами у справі, натомість можуть містити інформацію щодо приватного життя його рідних та близьких. На підстав викладеного просить відмовити у задоволенні клопотання.

Неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст.172 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання про арешт майна за відсутності учасників процесу.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ст.7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема: змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та диспозитивності.

Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Судом установлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000029 від 03 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

24 лютого 2020 року в даному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06 лютого 2020 року проведено обшук житла ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено і вилучено мобільний телефон марки «Samsung SGH-D500i» IMEI: НОМЕР_1 ; сім-карту чорного кольору з написом 3G; флеш накопичувач золотого кольору.

24 лютого 2020 року постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000029.

Дослідивши надані матеріали, врахувавши позиції учасників, слідчий суддя дійшов до висновку, що відповідно до вимог ст.173 КПК України слідчим належним чином не обґрунтовано підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт зазначеного майна, а також відповідність майна, на яке необхідно накласти арешт, критеріям передбаченими ч.2 ст.167 КПК України, і необхідності накладення арешту на таке майно.

Крім того, слідчий суддя критично оцінює невизначеність позиції слідчого, під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, та те, що слідчим належним чином не доведено необхідності застосування арешту на зазначене у клопотанні майно, а також ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також можливості конфіскації вказаного майна, слідчий суддя вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000029 від 03 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1