ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/1767/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.309, ч.1,2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України
УХВАЛА
Іменем України
16 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суду
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 в скоєні злочинів, передбачених ч.1,2 ст.307,ч.1,ч.3 ст.321 КК України, та ОСОБА_8 в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, повернуто прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.
Суд першої інстанції, приймаючи вищевказане рішення, зазначив, що наданий до суду обвинувальний акт не відповідає вимогам п.1, п.5 ч.2 ст.291 КПК, оскільки обвинувальний акт не містить реєстраційний номер кримінального провадження, що є істотним порушенням та в обвинувальному акті взагалі відсутнє формулювання обвинувачення з врахуванням всіх виявлених під час досудового слідства обставин в повному обсязі з дотриманням вимог КПК України, між описом фактичних обставин кримінального правопорушення, правовою кваліфікацією та формулюванням обвинувачення є протиріччя, що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення, порушує право обвинувачених на захист і в подальшому позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України, та розглянути кримінальне провадження в його межах.
Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні, в тому числі злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, однак ні у фактично встановлених обставинах, ні у формулюванні обвинувачення не вказані обставини вчинення ОСОБА_8 злочину за ч.1 ст.307 КК України, тобто не зрозуміло чи звинувачують ОСОБА_8 у вчинені злочину кваліфікованого за ч.1 ст.307 КК України, чи ні.
Також у чотирьох епізодах у фактично встановлених обставинних та у кваліфікації, дії ОСОБА_8 визначені як вчинені повторно, при цьому формулювання обвинувачення у відношенні ОСОБА_8 не містить ознаки повторності .
Відсутність вказаних обставин, позбавляє обвинувачених можливості реалізувати своє право на захист, тобто надати показання та докази, з урахуванням конкретно пред`явленого обвинувачення.
Таким чином, районний суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим нормами ст.291 КПК України, а тому у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, а також невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за ч.1,2 ст.307, ч.1,3 ст.321 КК України та ОСОБА_8 за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України, зокрема п.1 та п.5 ч.2 вказаної статті, в обвинувальному акті зазначено найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; всі фактичні обставини кримінального правопорушення встановлені, правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена вірно, з посиланнями на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, крім того зазначено і формулювання обвинувачення, у зв`язку з чим вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону; ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; підстави для повернення обвинувального акту прокурору є формальними.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за ч. 1,2 ст.307,ч.1,ч.3 ст.321 КК України та ОСОБА_8 за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України повернуто прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.
Дане судове рішення оскаржено прокурором з наведених вище підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги про необґрунтоване повернення обвинувального акту, слід зазначити, що дані, які повинен містити вказаний процесуальний документ, викладені в ч.2 ст.291 КПК України.
Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Пунктом 5 ч.2 ст.291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно з ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
У п.2 ч.3 ст.374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
З аналізу цих вимог кримінального процесуального закону випливає, що обвинувальний акт в обов`язковому порядку повинен містити формулювання обвинувачення, в межах якого проводиться судовий розгляд.
При цьому, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не містить конкретного формулювання обвинувачення, у ньому наявні суперечності та неповнота, на які обґрунтовано вказав суд першої інстанції у прийнятому рішенні.
Крім того, обвинувальний акт дійсно не містить даних про те, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, є саме формулюванням обвинувачення, оскільки в ньому зазначено про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованих злочинів за наведених в даному процесуальному документі обставин.
За наведених недоліків обвинувального акту суд буде позбавлений можливості належним чином встановити фактичні обставини кримінального провадження та правильність кваліфікації дій обвинувачених.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України з наведених в оскаржуваній ухвалі та даному рішенні підстав. Такі порушення перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Саме тому обвинувальний акт з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві для приведення у відповідність з вимогами КПК України.
Відсутність конкретного викладення формулювання обвинувачення в обвинувальному акті може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинувачених. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченим суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України та розглянути кримінальне провадження в його межах.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими. Обвинувачення має бути викладено в чіткій, категоричній формі, не повинно допускати двоякого трактування. І саме такий принцип при складанні процесуального рішення та викладенні обвинувачення має належним чином забезпечити виконання завдання кримінального провадження, закріпленого у ст.2 КПК України.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що рішення про повернення прокурору обвинувального акту для усунення зазначених в ухвалі недоліків прийнято із додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді