НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4806/19
Провадження № 1-кп/0182/647/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2020 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2019 року за №0001451 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого, інваліда 2-ої групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.05.2000 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі. 15.03.2002 умовно-достроково звільнений на підставі ст.81 КК України на не відбутий строк 10 місяців 24 дні;

01.06.2004 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 186, ч.3 ст. 185, ст.. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано відбутий строк за вироком від 23.05.2000р., до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 03.12.2005 року по відбуттю строку покарання;

05.12.2006 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 358 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

22.05.2007 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 частково приєднано не відбутий строк за вироком від 05.12.2006р., до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 24.05.2011 за відбуттям строку покарання;

04.07.2012 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
24.04.2013 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк за вироком від 04.07.2012, до відбуття 4 роки 1 день позбавлення волі. 19.07.2016 умовно достроково звільнений на підставі ст. 81 КК України, з не відбутим строком 2 місяці 12 днів;
06.10.2017 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 258-4 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,
за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,

з участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

28.05.2019 приблизно о 08:00 год., ОСОБА_3 знаходився за місцем свого мешкання, де проживав спільно з мамою, в квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить його рідному брату ОСОБА_6 .

Перебуваючи в приміщенні квартири, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю матері і власника квартири, вирішив таємно викрасти майно, яке знаходилося в приміщення вищезазначеної квартири, яке належало його брату ОСОБА_5 . Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 звернувся до раніше незнайомого ОСОБА_7 , який здійснював пасажирські перевезення, як водій таксі на орендованому автомобілі, якого попросив допомогти винести речі з квартири, де він проживає і закласти їх в ломбард, за винагороду. Останній погодився на пропозицію ОСОБА_8 , який запевнив його в тому, що вищевказане майно належить саме йому. Заручившись допомогою ОСОБА_7 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 вільно зайшов у приміщення квартири, де проживав і виніс пральну машинку марки «indesit iwsb 61051» до під`їзду будинку, де його чекав ОСОБА_7 , який не знав і не здогадувався, що відбувається крадіжка, і допоміг завантажити зазначену пральну машинку до керованого ним автомобіля. Тим самим, ОСОБА_3 таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав пральну машинку марки «indesit iwsb 61051», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №224 від 25.06.2019 становить 3450,00 грн., яка належить потерпілому ОСОБА_5 . Внаслідок чого завдав шкоду потерпілому ОСОБА_5 на вказану суму. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

29.05.2019 приблизно о 14:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить його рідному брату ОСОБА_9 , маючи намір на таємне викрадення майна, яке належить саме ОСОБА_5 , зателефонував малознайомому ОСОБА_7 , якого попросив допомогти винести холодильник з квартири та закласти його до ломбарду. Останній погодився на пропозицію ОСОБА_3 , будучи переконаним, що дане майно належить саме ОСОБА_3 . Приблизно через півгодини, дочекавшись приїзду ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю матері з якою спільно проживав у вищезазначеній квартирі і власника майна, виштовхав холодильник до під`їзду, де його чекав ОСОБА_7 , який не знав, що відбувається крадіжка і допоміг винести холодильник на вулицю та завантажити його до керованого ним автомобіля. Таким чином, ОСОБА_3 таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав холодильник марки «indesit гаа 28», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №224 від 25.06.2019 року складає 3700,00 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 . Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 3700,00 грн. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину та пояснив, що у нього складні стосунки з братом, який навмисно, на його думку, звернувся до поліції аби його ув`язнили. Дійсно, він проживав і зареєстрований разом з мамою в квартирі, яка на підставі договору дарування, належить його брату ОСОБА_10 . В приміщенні квартири, в одній із кімнат, куди він мав вільний доступ, знаходилися речі, а саме побутова техніка, яку його брат тимчасово зберігав у цій квартирі. Оскільки він є наркозалежною особою і йому потрібні були гроші для придбання наркотичних засобів, він вирішив закласти деякі речі, а саме пральну машину і холодильник, належні його брату в ломбард, але тимчасово, щоб потім викупити. Він винен був гроші водію таксі - ОСОБА_11 ,який допоміг його винести і завантажити пральну машинку і холодильник в автомобіль Ауді кузов універсал на єврономерах. Стверджує, що і холодильник і пральна машина були викрадені в один день, а їздили двічі, вірніше вдруге з холодильником їздив сам ОСОБА_12 , тому йому невідомо, коли і за яку суму він заклав холодильник в ломбард. Коли він повернувся додому мама спитала де пральна машинка і що сказати про це ОСОБА_13 . Він запропонував подзвонити матері до ОСОБА_13 і розповісти про те, що він взяв пральну машинку. При цьому, ОСОБА_3 підтвердив, що гроші брав у борг у ОСОБА_7 для придбання наркотичних засобів, а після закладення майна в ломбард на документи свідка, т.я. він мав лише посвідчення інваліда, розрахувався за послуги перевезення та повернув борг ОСОБА_11 скоєному щиро кається, просив призначити йому мінімальне покарання і по можливості змінити запобіжний захід до набуття вироком законної сили. Інших речей в цей час він не викрадав.

Потерпілий ОСОБА_5 , який є рідним братом обвинуваченого, в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений разом з їх спільною мамою проживають і зареєстровані в квартирі, яка належіть йому на підставі договору дарування, укладеного батьком. Точно дату не пам`ятає, але стверджує, що крадіжка пральної машини і холодильника була вчинена у різні дні. Так, йому зателефонувала мати і повідомила, що пропала пральна машина. Він приїхав в квартиру і виявив крадіжку пральної машини. Обвинуваченого дома не було і на зв`язок він не виходив. Він викликав співробітників поліції, яким написав письмову заяву, в якій зазначив також, що викрадена праска, стільці та деякі дрібниці. Цього ж дня, вже в вечірній час було проведено огляд квартири і зафіксовано відсутність належного йому майна. Наступного дня, вранці чи трохи пізніше він приїхав перевірити чи не викрадені ще якісь речі. Т.я. мав власний ключ від квартири увійшов сам і виявив відсутність холодильника. Брата і мами дома не було. Він повторно звернувся з заявою до поліції, які потворно виїжджали на місце і складали новий протокол огляду. При цьому співробітники поліції допомогли йому відшукати викрадені речі, а саме пральну машину і холодильник, які він викупив за власні кошти, за 3 тис. гривень з ломбарду і надав для огляду співробітникам поліції. Коли обвинувачений відповів на його телефонний дзвінок, він повідомив, що викрадені речі, а саме пральну машину і холодильник він поверне, бо заклав в ломбард до заробітної платні, оскільки йому потрібні були гроші. Але він не повірив брату, бо останній вживає наркотичні речовини і неодноразово вчиняв крадіжки його майна, різних дрібниць, з заявами про викрадення яких він навіть не звертався. Про те, в який час були викрадені праска, стільці і інше майно, яке для нього матеріальної цінності не представляє, йому невідомо і де воно було продане і коли йому також невідомо і під час слідства не встановлено. Цивільний позов потерпілим не заявлений. Під час призначення покарання обвинуваченому, потерпілий покладався на розсуд суду, але просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що він випадково познайомився з обвинуваченим, який підійшов до нього в районі вул. Лісної приблизно з 8.30 год. до 09 год. і запропонував допомогти перевезти належне йому майно, а саме пральну машину і холодильник в ломбард, щоб закласти. Оскільки він здійснює перевезення пасажирів на орендованому автомобілі з кузовом універсал, він погодився. До того ж, обвинувачений показав йому посвідчення інваліда з фотокарткою та ще якісь документи, зазначив місце проживання і реєстрації, запевнивши, що речі, які треба перевезти належать саме йому. Він попросив у борг гроші 400-500гривень і замовив поїхати в район пров.Буксирний на Лапинці Обвинувачений вийшов з машини попросив його почекати і через деякий час повернувся. І як зрозумів ОСОБА_7 , він перебував у стані наркотичного сп`яніння. Після чого, вони приїхали за місцем проживання обвинуваченого буд. АДРЕСА_3 , будинок стоїть кутом, квартира розташована на 2 поверсі. Обвинувачений пішов в квартиру, виштовхав пральну машинку на сходи під`їзду, де він допоміг йому спустити її і завантажити в машину. Стверджує, що він особисто в приміщення квартири не заходив і не бачив де зберігалися ці речі у приміщенні квартири. Пральну машинку відвезли в ломбард «Гарант» на пр. Трубників, 23, так визначився обвинувачений. Але на його посвідчення інваліда не оформили договір застави і тоді він на своє посвідчення водія оформив заставу пральної машини і отримав кошти у сумі, зазначеній в договорі. Обвинувачений повернув йому борг і сплатив послуги з перевезення. І він привіз його додому приблизно о 12 год. В цей день він більше не бачив обвинуваченого. Наступного дня зранку в період часу з 09год до 10 год йому подзвонив обвинувачений і попросив перевезти холодильник. Коли він під`їхав, то обвинувачений попросив його поїхати в те ж саме місце, куди вони їздили напередодні в рн. Лапинки і попросив знову гроші у борг приблизно в тій же сумі, що і раніше. При цьому обвинувачений попросив поїхати і почекати доки його мати піде з квартири, щоб вона не нервувала що він закладає належну йому техніку яку купив на кошти, отримані в АТО. Вони повернулися до будинку і тривалий час сиділи в машині приблизно 2-3 години. За цей час обвинувачений телефонував мамі і питав коли та піде у справах. Коли такий момент настав, обвинувачений не міг потрапити до квартири, відчинити її ключем і попросив у сусідів драбину і через вікно заліз в квартиру і відчинив йому двері. Він на сходах в під`їзді прийняв холодильник, який виштовхав обвинувачений і разом вони знесли його до машини, завантажили і відвели в той же ломбард, де заклали на його посвідчення. При цьому обвинувачений так само розрахувався з ним повністю. І він знову відвіз його за місцем проживання і більше з ним не зустрічався. Інших речей він не перевозив і не бачив у обвинуваченого.

Під час судового розгляду за клопотанням прокурора та за згодою сторін кримінального провадження досліджені письмові докази, законність і допустимість яких сторони кримінального провадження не оспорюють. Відповідно до електронного рапорту 28.05.2019 о 19.46 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , викрадено пральну машину Індезіт, 3 стільця, праску та гладильну дошку, у скоєнні крадіжки заявник підозрює брата ОСОБА_3 (а.п.11). В письмовій заяві потерпілий ОСОБА_5 , вказав, що 28.05.2019 року в період часу з 07.30 год. до 19.30 год. його брат ОСОБА_3 , 1978 р.н. з належної йому квартири АДРЕСА_2 , викрав пральну машину Індезіт, праску «Дельфа» три дерев`яні табуретки, сумку для одягу (а.п.12).
Згідно протоколу огляду місця події від 28.05.2019 р., який проведено в період часу з 21.40 до 22.00, у відсутність обвинуваченого ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_4 , не виявлено речей, які як повідомив потерпілий були викрадені (а.п.14-19 з фототаблицею).
Відповідно до протоколу заяви про вчинений злочин від 29.05.2019 року о 19.02 хв. потерпілий ОСОБА_5 , повідомив, що 29.05.2019 року у період часу з 07.30 год. по 18.30 год. невідома особа шляхом вільного доступу викрала з кв. АДРЕСА_2 холодильник Індезіт,чим спричинила збиток на суму 3500 грн. У вчинені крадіжки він підозрює брата ОСОБА_3 (а.п. 41)
Під час огляду місця події злочину від 29.05.2019 р., проведеного в період часу з 21.40 до 22.00год, в квартирі АДРЕСА_2 , виявлено відсутність холодильнику.(а.п.43-47 з фототаблицею). Відповідно до договору фінансового кредиту №6.10981/0 від 29.05.2019 р., холодильник марки «indesit гаа 28», був закладений до ПТ «Маленик Т.В. Батура Р.В. Ломбард «Гарант», ОСОБА_7 за 1154 гривні (а.п.58). Згідно договору фінансового кредиту №6.10933/0 від 28.05.2019 р., пральна машина «indesit iwsb 61051» була закладена до ПТ «Маленик Т.В. Батура Р.В. Ломбард «Гарант», також ОСОБА_7 за 2280 гривень (а.п.59).

22.06.2019 в період часу з10.02 до 10.27год., в квартирі АДРЕСА_4 на підставі заяви потерпілого ОСОБА_5 , оглянуто холодильник марки «indesit гаа 28» та пральну машину «indesit iwsb 61051», які були викуплені з ломбарду самім потерпілим (а.п.63-65 з фототаблицею).Згідно висновку експерта №224 від 27.06.2019, ринкова вартість пральної машини марки «indesit iwsb 61051 с есо eu», бувшої у вжитку, станом на момент вчинення злочину, а саме на саме 28.05.2019 р. складає 3450,00 грн. (три тисячі чотириста п`ятдесят гривень). Ринкова вартість холодильник марки «indesit гаа 28» бувшого у вжиту, станом на момент вчинення злочину, а саме на саме 29.05.2019 р.. складає 3700,00 грн. (Три тисячі сімсот гривень).

З огляду на викладене, аналізуючи докази з точи зору їх законності і допустимості, вважаю, що вони є взаємопов`язаними і достатніми для встановлення провини ОСОБА_3 . Його дії мають правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Однак, вважаю, що його провину не доведено у викраденні майна потерпілого ОСОБА_5 , а саме у викраденні праски, 3 дерев`яних стільців, гладильної дошки. Так, обвинувачений не визнає викрадення зазначених речей. А потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що їх відсутність він помітив в той же день коли виявив відсутність пральної машини, але йому невідомо коли вони були викрадені, не встановлено ким і де вони були реалізовані. До того ж, потерпілий повідомив, що матеріальної цінності зазначені речі для нього не представляють. А допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що допомагав обвинуваченому перевозити лише пральну машину і холодильник. І хоча точної дати не пам`ятає, вона зазначена в договорах фінансового кредиту, які укладені ломбардом на його ім`я. Враховуючи те, що суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, вважаю, що провину обвинуваченого ОСОБА_3 у викраденні саме цих речей 28.05.2019р. і 29.05.2019р. не доведено.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості. Враховує репутацію обвинуваченого, який працював, будучи інвалідом 2 групи у наслідок травми опорно-рухового апарату, задовільно характеризується за місцем постійного проживання, де зареєстрований і проживав разом з мамою, що вказує на наявність у нього родинних і соціальних зв`язків. Обвинувачений щиро розкаявся і давав правдиві покази щодо обставин викраденого ним майна у свого близького родича брата. Але повідомив, що він вживає наркотичні засоби для придбання яких йому і потрібні були грошові кошти. Згідно довідки лікаря нарколога ( а.п.77) ОСОБА_3 перебуває на обліку по наркоманії з 1999 року. Він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів і вчинив злочин стосовно близького родича рідного брата. Суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який покладався на розсуд суду при призначенні обвинуваченому покарання, яке на його думку повинно бути обрано лише у вигляді тримання під вартою. Враховуючи викладене, вважаю, що достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді позбавлення волі в межах ч.2 ст. 185 КК України. з застосуванням положень ст. 71 КК України.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив злочину, вчинення злочину стосовно особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які складають 200 гривень .
Керуючись ст.ст. 124, 370, 371, 374, 376 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2017 року і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років десять днів.
Строк покарання рахувати згідно протоколу затримання з 27 червня 2019 року.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 залишити без змін у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта під час проведення судової товарознавчої експертизи грошові кошти у сумі 200 (двісті) гривень.
Речові докази: пральну машинку марки «indesit iwsb 61051», холодильник марки «indesit гаа 28», які знаходяться у потерпілого ОСОБА_5 на зберіганні - залишити в його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Після проголошення вироку його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1