"02" березня 2020 р. Справа № 363/802/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2020 року м. Вишгород
Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгород клопотання прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 22.02.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Клопотання надійшло до суду 27.02.2020 року.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, прокурора, власника майна, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2020 року до Вишгородського районного суду Київської області звернувся прокурор Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 із клопотанням про арешт майна.
Вивчивши клопотання із долученими до нього документами встановлено, що у провадженні СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 22.02.2020р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000207, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.02.2020р. до Вишгородського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Пилява, урочище «Акація» рибоохоронним патрулем зупинено осіб, які здійснювали незаконний вилов риби.

21.02.2020р. слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено два ящика з рибою: щука 83 шт. вагою 166 кг., лящ 93 шт. вагою 121 кг., лящ мілкий 46 шт. вагою 15 кг., судак 13 шт. вагою 21 кг., карась 20 шт. вагою 20 кг., плітка 5 шт. вагою 2 кг., білизна 1 шт. вагою 1 кг., синець 1 шт. вагою 1 кг., плоскирка 12 шт. вагою 4 кг., 28 (двадцять вісім) сіток, довжиною сімдесят метрів кожна, з яких висотою сім метрів шість сіток, та двадцять дві сітки висотою - п`ять метрів. Вічко сіток А-50 з них 10 шт. та вічка А-75 з них 18 сіток, які являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення, сейнер з бортовим реєстраційним номером НОМЕР_1 , 02.07.2018 року реєстрації, тип та призначення судна - МСП-111 риболовне, який був використаний, як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Вищевказану рибу, сітки та сейнер після проведення огляду передано під розписку на відповідальне зберігання головному державному інспектору відділу рибоохоронного патруля.

Крім того, в ході проведення огляду з метою попередження подальшого знищення та з метою проведення подальшого досудового розслідування та призначення необхідних експертиз по даному провадженню на сейнері виявлено та вилучено документацію, яка безпосередньо пов`язана з водним добувним промислом а саме:

- журнал обліку вилучених водних біоресурсів №8 ФОП ОСОБА_5 МСП -111 ЯКИ- 0344 РПП Лебедівський рибста «Гористе», «Ровжі»;

- додаток до журналу вилучених водних біоресурсів №8 від 14.02.2020р.;

- копія суднового білету №3284;

- копія посвідчення про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів №13К-12 від 14.02.2020р.;

- копія дозволу №46 від 02.01.2019р. на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах);

- копія акту технічного огляду судна від 27.05.2019р. «МСП-111», АКИ 0344;

- посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_2 ;

- посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_3 ;

- посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_9 АДРЕСА_1 ;

- посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_10 №100;

- квитанція обліку добувних водних біоресурсів №5 від 19.02.2020р.;

- квитанція обліку добувних водних біоресурсів №3 від 16.02.2020р..

Вищевказані документи поміщено до спеціального пакету з індивідуальним номером: 4516477.

Зазначене майно та речі мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, оскільки використовувалися під час вчинення кримінального правопорушення, тобто є знаряддям злочину, містить на собі його сліди, крім того потребують подальшого дослідження в ході проведення судових експертиз.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Власника майна, у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачи майна.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

У поданому прокурором клопотанні, метою та підставами накладення арешту на майно, зазначено необхідність збереження вилученого майна, як речового доказу, на якому можуть міститься сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконного видобутку водних біоресурсів, що є важливим доказом у кримінальному провадження та в разі не збереження вказано майна та речей, орган досудового розслідування втратить можливість встановити обставини кримінального правопорушення.
Прокурор у своєму клопотанні звертає увагу на те, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, оскільки використовувалося під час вчинення кримінального правопорушення, потребує подальшого дослідження в ході проведення судових експертиз, а тому має ознаки знаряддя вчинення злочину та відповідає вимогам ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами та потребують збереження.
Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи № 2,4,7,11 до Конвенції.
Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами, міжнародного права.
Аналізуючи подане клопотання разом із наданими доказами, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора містить належне обґрунтування обмеження права власності, оскільки воно являються доказом злочину, а саме зберегло на собі його сліди та містить інші відомості (інформацію) які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також може слугувати доказом у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, в своїх рішеннях акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципів верховенства права, що виключає свободу свавілля. Будь-яке втручання держаного органу у право на мирне володіння майном, повинно забезпечувати справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи.
Однак, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні, оскільки накладення арешту на сейнер, сітки та документацію, яка пов`язана з водним добувним промислом, шляхом вилучення та передачі на відповідальне збереження до Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, може містити ознаки втручання у господарську діяльність.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що під час проведення огляду місця події, слідчим не було допитано в якості свідків, рибалок, які безпосередньо займалися добутком водних біоресурсів. Крім того, слідчий проводив огляд та вилучав виловлену рибу, яка вже перебувала в ящиках на березі, а не в сітках. Крім того, в матеріалах клопотання відсутня інформація, скільки риби було виловлено в сітках вічком А 50, та А -75, оскільки, відповідно до Правил промислового рибальства на внутрішніх водних об`єктах України, використання сіток з вічком А-50 під час промислового видобутку водних біоресурсів, дозволено.

На теперішній час, згідно з витягом з Єдиного держаного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 22.02.2020р. порушено кримінальне провадження ч. 1 за ст. 249 КК України, із долучених до клопотання документів, зокрема повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 21.02.2020р., протоколу огляду місця події від 21.02.2020р., розписки про отримання на відповідальне збереження майна від 21.02.2020р., постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 22.02.2020р. протоколів допиту свідків від 27.02.2020р., свідоцтва про реєстрацію фізичної особи-підприємця, дозволу Держаного агентства рибного господарства № 46 від 02.01.2019р., повідомлення Інституту рибного господарства від 26.02.2020р., технічної документації на сейнер та враховуючи доведеність необхідності збереження речових доказів вказаних у клопотанні, виходячи із розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вишгородського відділу Киїєво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на речові докази, які вилучені в ході проведення огляду місця події, а саме:
-два ящика з рибою: щука 83 шт. вагою 166 кг., лящ 93 шт. вагою 121 кг., лящ мілкий 46 шт. вагою 15 кг., судак 13 шт. вагою 21 кг., карась 20 шт. вагою 20 кг., плітка 5 шт. вагою 2 кг., білизна 1 шт. вагою 1 кг., синець 1 шт. вагою 1 кг., плоскирка 12 шт. вагою 4 кг., які передані на зберігання Управління держаного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області.
Накласти арешт на речові докази, які вилучені в ході проведення огляду місця події, а саме: 28 сіток, довжиною сімдесят метрів кожна, з яких висотою сім метрів шість сіток, а двадцять дві сітки висотою п`ять метрів. Вічко сіток А-50 з них 10 штук та вічка А-75, 18 сіток, шляхом заборони відчуження та розпорядження ними, та повернути вказані сітки ФОП ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, до скасування арешту у встановленому законом порядку.
Накласти арешт на речовий доказ, який вилучений в ході проведення огляду місця події, а саме: сейнер з бортовим реєстраційним номером НОМЕР_1 , 02.07.2018 року реєстрації, тип та призначення судна МСП-111 риболовне, власником якого є ФОП ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ним та повернути вказаний сейнер ФОП ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, до скасування арешту у встановленому законом порядку.
Накласти арешт на речові докази, які вилучені в ході проведення огляду місця події, а саме: журнал обліку вилучених водних біоресурсів №8 ФОП ОСОБА_5 МСП-111, ЯКИ-0344, РПП Лебедівський рибстан «Гористе», «Ровжі»; додаток до журналу вилучених водних біоресурсів №8 від 14.02.2020р.; копія суднового білету №3284; копія посвідчення про встановлення частки добування (вилову) водних біоресурсів №13К-12 від 14.02.2020р.; копія дозволу № 46 від 02.01.2019р. на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах); копія акту технічного огляду судна від 27.05.2019р. «МСП-111», ЯКИ 0344; посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_7 № 310; посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_9 № 320, посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_8 АДРЕСА_2 , посвідчення рибалки на ім`я ОСОБА_10 № 100; квитанція обліку добувних водних біоресурсів № 5 від 19.02.2020р.; квитанція обліку добувних водних біоресурсів № 3 від 16.02.2020р., які поміщені до спеціального пакету з індивідуальним номером № 4516477 та повернути вказану документацію ФОП ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, до скасування арешту у встановленому законом порядку.
Копію ухвали направити до Вишгородського відділу поліції ГУ НП в Київській області, Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратуру.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, у відповідності до вимог ст. 309 КПК України.
Повний текст ухвали проголошений 03.03.2020р. об 11-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1