Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/202/20
провадження № 1-кп/632/50/20

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Макухівка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , без визначеного місця роботи, учасника бойових дій, не одруженого, засудженого 30 серпня 2000 року Полтавським обласним судом за п. «б», «г» ст. 93, ст. 94, ст. 42 КК України 1960 року до п`ятнадцяти років позбавлення волі, 21 жовтня 2013 року звільненого умовно-достроково на один рік, чотири місяці і вісім днів на підставі ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова від 11 жовтня 2013 року, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2019 року близько21-ї години ОСОБА_4 , знаходячись у кімнаті № 83 гуртожитку № 57, що розташований у 1-2 мікрорайоні міста Первомайський Харківської області, вирішив таємно викрасти банківськукредитну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ,що належала ОСОБА_5 , і яка, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку,на якому перебував доступний кредитний ліміт, право на користування яким належало потерпілій, з метою подальшого викрадення частини цих грошей.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи із корисливих мотивів, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що кредитна картка, яка видається банківською установою,є офіційним документом, оскільки містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього платіжного засобу, знаючи про місце її зберігання, із тумби у зазначеній вище кімнаті, таємно викрав кредитну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ,що належала ОСОБА_5 , після чого, залишивши вказану кімнату, з місця вчинення злочину зник.

Продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи умисел, спрямований на вчинення крадіжки, ОСОБА_4 , маючи при собі викрадену кредитну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_5 , знаючи пін код, діючи із корисливих мотивів, 16 листопада 2019 року о 21 годині 25 хв., використавши вказанукредитну картку, шляхом зняття готівки через банкомат, якийзнаходиться у будівлі колишнього дитячого садка № НОМЕР_2 , розташованого у 1-2 мікрорайоні міста Первомайський Харківської області, таємно викрав гроші в сумі 2000 гривень, обернувши їх на свою користь, а у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, про обставини скоєного дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку, пояснивши, що ввечері16 листопада 2019 року він, перебуваючи у зазначеній вище кімнаті гуртожитку, маючи умисел на таємне викрадення грошей, зарахованих на банківський рахунок ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, спочатку викрав офіційний документ банківську кредитну картку, яка належала ОСОБА_5 , після чого, продовжуючи діяти з метою заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів,ввечері цього ж дня, використавши викрадену банківську кредитну картку, шляхом зняття готівки через банкомат, якийзнаходиться у будівлі колишнього дитячого садка № 9, розташованого за вказаною вище адресою, таємно викрав гроші, що належали ОСОБА_5 в сумі 2000 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії: за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів; за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку, те, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій.

Також суд приймає до уваги думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 має непрацездатну матір 1939 року народження.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України останній вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_4 , згідно із якою виправлення останнього не можливе без ізоляції від суспільства, те, що ризики вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільстваоцінюються, як дуже високі.

Крім того, призначаючи покарання суд враховує і те, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешканняхарактеризується задовільно.

З урахуванням викладеного, фактичних обставин справи, суд доходить висновку, що покарання обвинуваченомуслід призначити у межах, встановлених у санкціях ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: за ч. 1 ст. 357 КК Україниу виді штрафу, за ч. 1 ст. 185 КК Україниу виді арешту.

Таким чином, враховуючи кількість злочинів, що входять до сукупності, вид сукупності, яка є реальною, разом з тим і відсутність тяжких наслідків матеріального характеру від злочинів (про що свідчить і відсутність претензій з боку потерпілої), за правилами ст. 70 КК України ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши остаточно покарання у виді арешту.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на тримісяці.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту строком на тримісяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

Речові докази оптичний диск з фотоматеріалами камери банкомату АТ КБ «ПриватБанк» , відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України зберігати в матеріалах кримінального провадження; кредитну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути ОСОБА_5 .

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його законний представник чи захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник в частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1