ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1648/20 Справа № 211/1029/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

обвинуваченого
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
захисника
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою віж 30 березня 2020 року продовжено стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 травня 2020 року.
Своє рішення суд постановив з урахуванням оцінки суспільної небезпеки кримінального правопорушення, можливості продовжити обвинуваченим протиправної поведінки, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, не працює, не має на утриманні дітей, не одружений, на шлях виправлення не став тому може переховуватися від суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжити вчинення інших злочинів. Крім того суд вказав про не встановлення даних, які б давали можливість застосувати більш м`який запобіжний захід.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він має рідню, яка забезпечить його житлом та надасть матеріальну допомогу. Крім цього, вказує про повне визнання своєї вини у вчиненні злочину за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, тому вважає встановленні ризики, передбачені ст. 177 КПК України недоведеними. Що стосується злочину за ч.3 ст. 185 КПК України, то апелянт вказує, що докази про його вину прокурором не надано, та підставою для застосування запобіжного засобу стало невизнання його вини.
В апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.
Розглядаючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про відсутність доказів вини за ч.3 ст. 185 КПК України, то апеляційний суд зазначає, що обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Переглядаючи інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про незаконність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Суд І інстанції, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 331 КПК України, повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Водночас, продовживши обвинуваченому ОСОБА_7 найбільш суворий запобіжний захід, судом хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).
Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 має рідню, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також в матеріалах провадження відсутні докази того, що останній може переховуватися від суду, з урахуванням того, що кримінальне провадження за ч.3 ст. 182 КК України проводиться з 12 липня 2018 року в якому до обвинуваченого не було застосовано запобіжного заходу, та останній не вчиняв жодних протиправних дій, тому колегія суддів вважає, що судом безпідставно продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою.
Крім цього, апеляційний суд зазначає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою перебуває за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення його належної поведінки на цей період, оскільки до обвинуваченого даний запобіжний захід був застосований ще з 08 лютого 2019 року, його продовження із-за цього є неспівмірним меті заходу, тому під час вирішення питання продовження строків тримання під вартою не було забезпечено виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 Кодексу, внаслідок чого судове рішення не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, на підставі чого слід дійти висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали у відповідності до п.4 ч.1 ст. 407 КПК України.
Постановляючи нову ухвалу апеляційний суд виходить із того, що і в суді першої інстанції, і під час апеляційного перегляду прокурор не обґрунтував необхідність продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, як не обґрунтував і те, чому не можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід. Водночас, дані матеріалів провадження не указують на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_7 , який має місце реєстрації та проживання, рідню, яка забезпечить його, а також тривалий час перебуває під вартою, а тому апеляційний суд вважає, що застосування до ОСОБА_7 домашній арешт в певний період часу, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.5 ст. 194 КПК України, що забезпечить належну поведінку останнього на час судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.
Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 20 по 07:00 годину за адресою проживання: АДРЕСА_1 , строком до 28 травня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати по першому виклику до суду у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, прокурора або суду.
ОСОБА_7 звільнити з-під вати в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4