У Х В А Л А
Справа № 185/1562/20

Провадження № 1-кс/185/417/20

16 березня 2020 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , слідчого - ОСОБА_5 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
29 лютого 2020 року під час несення служби поліцейськими сектору реагування по вул. Успенській (Дзержинського) м. Павлограда Дніпропетровській області був зупинений автомобіль марки Mitsubishi Eclipse чорного кольору д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , 1982 року народження та під час перевірки вузлів та агрегатів було виявлено відсутність дублюючої таблички, а також VIN коду.

В ході огляду місця події, проведеного 29 лютого 2020 року автомобіля «Mitsubishi Eclipse» чорного кольору 1991 року випуску державний номер НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 від 28.10.2003 року та ключів від автомобіля, після чого було вилучено їх до Павлоградського ВП розташованого по вул. Шевченко, 51 міста Павлограда. Під час огляду встановлено відсутність дублюючої таблички, а також VIN коду на автомобілі «Mitsubishi Eclipse» чорного кольору 1991 року випуску державний номер НОМЕР_1 , а тому має ознаки підробки.

Постановою слідчого від 29 лютого 2020 року автомобіль «Mitsubishi Eclipse» чорного кольору 1991 року випуску державний номер НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 від 28 жовтня 2003 року було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 29 лютого 2020 року.

Ухвалою слідчого судді від 04 березня 2020 року накладено арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, а саме на автомобіль «Mitsubishi Eclipse» чорного кольору 1991 року випуску державний номер НОМЕР_1 , який розташований на площадці тимчасового тримання транспорту Павлоградського ВП розташованого по вул. Шевченко, 51 міста Павлограда, який був вилучений у ОСОБА_6 , 1982 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ключі від автомобіля, а також на свідоцтво про реєстрацію на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 від 28 жовтня 2003 року.

Поданому на розгляд слідчому судді клопотанні ОСОБА_3 ставить питання про скасування арешту майна, посилаючись на те, що за той час, що пройшов з моменту постановлення ухвали про арешт майна досудовим розслідуванням не встановлено причетності власника майна до вчинення кримінального правопорушення, тому відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна.
Вислухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, яким заявник обґрунтовує свої вимоги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.
При розгляді заяви про скасування арешту майна встановлено, що на даному етапі ОСОБА_3 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, доведена правова належність майна, а саме «Mitsubishi Eclipse» чорного кольору 1991 року випуску державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується наданою до розгляду копією довіреності на право вчинення юридично значимих дій відносно транспортного засобу на ім`я ОСОБА_3 , посвідченою приватнім нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 28.02.2020 року, реєстровій номер 196, номер в Єдіноу реєстрі довіреностей 50275278, яка не відкликана та не скасована на час розгляду заяви. Окрім цього, згідно інформації ТСЦ №1247 від 13.03.2020 року вих. №31/4-1247/5о/п, арештів та заборон, інформації про розшук транспортного засобу не має. Висновком експертного дослідження №04/1247/603 від 13.03.2020 року встановлено, що табличка з ідентифікаційним номером транспортного засобу не змінювались. Слідчім в межах кримінального провадження експертиза не призначена.
Слідчий суддя вважає про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню, в частині скасування заборони на користування цим майном його власнику.
У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, заявник не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування арешту, який слідчий суддя на цьому етапі провадження вважає за необхідне залишити.
Слідчий суддя не повинен підміняти собою одну зі сторін кримінального провадження щодо ініціювання питання про збирання, отримання доказів або їх забезпечення, оскільки це не відповідатиме критеріям ефективності здійсненні судового контролю у кримінальному провадженні. Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Керуючись ст.170-174 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В :
Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року шляхом заборони користування на автомобіль марки Mitsubishi Eclipse чорного кольору д/н НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, а також на свідоцтво про реєстрацію на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 від 28 жовтня 2003 року скасувати.
В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Повернути вилучені під час проведення огляду місця події 29 лютого 2020 року та які знаходяться на території Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою:м.Павлоград, вул.Шевченко, 51 - автомобіль марки Mitsubishi Eclipse чорного кольору д/н НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, а також на свідоцтво про реєстрацію на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 від 28 жовтня 2003 року - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та проголошено 18 березня 2020 року о 09:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1