Справа № 495/2727/20
№ провадження 1-кс/495/1096/2020
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

"15" травня 2020 р. м. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 ,
слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області - ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровського Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
15 травня 2020 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.
В клопотанні зазначено, що 15 травня 2020 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, більш точний час у ході досудового слідства встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , повторно, будучи раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, з прямим умислом та корисливою метою, направленою на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 який знаходився на парковці між будівлями АДРЕСА_2 .
Скориставшись тим, що його дії залишаться непоміченими, ОСОБА_5 , за допомогою ножиць проник до автомобілю, звідки таємно, навмисно, з корисливих мотивів викрав майно ОСОБА_7 , а саме: акумуляторну батарею «Forse 60», вартістю 1300 грн; клей-пістолет з силіконовими паличками, вартістю 250 грн.
Всього ОСОБА_5 таємно, навмисно з корисних намірів викрав майно ОСОБА_7 на загальну суму 1550 грн, завдавши при цьому потерпілому шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Також, встановлено, що 15 травня 2020 року, приблизно о 03 годині 05 хвилин, більш точний час у ході досудового слідства встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , повторно, будучи раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, з прямим умислом та корисливою метою, направленою на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «Рено» д/н НОМЕР_2 який знаходився на парковці між будівлями 13-Б та 13-В по вул. Сонячній м. Б-Дністровський Одеської області.
Скориставшись тим, що його дії залишаться непоміченими, ОСОБА_5 , шляхом розбиття заднього бокового скла автомобіля проник до багажного відділення автомобілю, звідки таємно, навмисно, з корисливих мотивів викрав майно ОСОБА_8 , а саме: гідравлічний домкрат, вартістю 1000 грн.
Всього ОСОБА_5 таємно, навмисно з корисних намірів викрав майно ОСОБА_8 на загальну суму 1000 грн, завдавши при цьому потерпілому шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто він підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаної з проникненням у сховище.
15 травня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про підозру.
Слідчий в клопотанні вказує, що відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , є ризик того, що він:
- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні;
- вчинити інше більш тяжке кримінальне правопорушення.
Зазначає, що міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вважає не є доцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні що, може вплинути на покази, свідків, потерпілих в ході досудового розслідування, та може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у скоєні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а також те, що ОСОБА_9 , перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам, просить суд застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб в Ізмаїльській установі виконання покарань №22 УДДУВП в Одеській області.
В судовому засіданні слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав.
Прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 та просив суд його задовольнити. Зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків та обставин, що вказують на необхідність обрання саме такого запобіжного заходу.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні із клопотання слідчого не погодилися, просять суд застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 15.05.2020 року СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000847 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України.
15 травня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про підозру.
В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.
Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: результатами огляду місця події, показами потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 .
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є ризики того, що він може:
- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні;
- вчинити інше більш тяжке кримінальне правопорушення.
Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_5 вважається тяжким, розмір застави щодо нього не може перевищувати вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Статтею 182 КПК України передбачено право суду, а не обов`язок визначити заставу як альтернативний захід забезпечення провадження.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, що характеризують підозрюваного, того, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає за доцільне згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначати розмір застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На даній стадії слідчий суддя не вбачає підстав для застосування цілодобового домашнього арешту в нічний час доби, тому клопотання підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту його затримання, а саме з 15 травня 2020 року по 13 липня 2020 року включно.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102 грн.), що станом на 15 травня 2020 року складає 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Ізмаїльського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за викликом;
- утримуватись від можливого спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме те, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: