ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/183/20 Справа № 210/218/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
про залишення без задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

в режимі відеоконференції

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_6 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі та засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення і лише стає на шлях виправлення.

В апеляції:

- захисник просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення. Також зазначає, що засуджений щиро кається у вчиненому злочині, відбуває покарання з 11 листопада 2008 року, тобто більше 10 років. Його поведінка дозволяє зробити висновок про те, що останній бажає повернутися у суспільство до нормального життя, повернутися до родини. Засуджений є старостою церкви, приймав участь у будівництві храму, що свідчить про залучення засудженого до праці, що також свідчить про його виправлення.

- засуджений ОСОБА_6 в своїй апеляції просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення, в доповненнях до апеляції просив скасувати ухвалу суду та повернути справу на новий розгляд.
В обґрунтування вказує, що судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій. Також вказав, що судове засідання в суді першої інстанції було проведено без участі захисника, участь якого, враховуючи вчинені ним злочини, є обов`язковою. Крім того зазначив, що розгляд його справи був проведений у незаконному складі суду, оскільки суддя ОСОБА_1 особисто заінтересований в результатах провадження як і його справи, так і справи стосовно ОСОБА_10 , в якій він мав статус свідка, а тому суддя підлягав безумовному самовідводу.
Зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги його поведінку, участь в будівництві храму, наявність грамот за участь в будівництві храму, а також подяк настоятеля храму, що на переконання засудженого, є заооченням. Судом не був досліджений Щоденник індивідуальної роботи із засудженим, в якому відображено коли, на думку адміністрації колонії, він почав ставати на шлях виправлення, а коли став на шлях виправлення.
Крім цього зазначив, що суд першої інстанції вказав, що на момент розгляду клопотання, він не відбув частину покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі, але доводів цього не навів, не послався на норму закону, що заважає застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та його захисника, думку прокурора, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.
Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В роз`ясненнях наданих у п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За приписами ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляції, вважає, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_6 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що процес виправлення ОСОБА_6 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
За наявними в матеріалах справи даними про особу засудженого ОСОБА_6 встановлено, що останній відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області за п.п. «а», «і» ст. 93, ч. 1 ст. 123 КК України (в редакції 1960 року), у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, тобто за умисний особливо тяжкий злочин. Початок строку 11.11.2008 року, кінець строку: 26.04.2022року.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09.02.2016 року, засудженому ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку день за два з 11.11.2008 року по 26.05.2009 року.
Згідно характеристики, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25 листопада 2008 року. Під час утримання в Криворізькому слідчому ізоляторі, вимоги режиму утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, характеризувався посередньо.
З 06 травня 2009 року відбував покарання у Київському слідчому ізоляторі, вимоги режиму утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, характеризувався посередньо.
З 14 червня 2009 року відбував покарання в Криворізькому слідчому ізоляторі, вимоги режиму утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, характеризувався посередньо.
З 29 липня 2009 року по теперішній час відбуває покарання у Державній установі Криворізька ВК № 80. Характеризується позитивно, три рази притягався до дисциплінарної відповідальності, однак стягнення погашені у встановленому законом порядку, має одинадцять заохочень.
Апеляційний суд також зважає на те, що заохочення засуджений ОСОБА_6 за сумлінне ставлення до праці мав не на протязі всього часу відбування покарання, а в час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання. Така часткова вибіркова поведінка не може достатньо впевнено свідчити про позитивні зміни в період передування права на умовно-дострокове звільнення, які відбуваються в особистості засудженого та що вони створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а саме до його готовності стати на шлях виправлення.

Сама по собі позитивна поведінка засудженого, дотримання ним умов і порядку в установі, участь у будівництві Храму, на що вказує в апеляції засуджений, не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності ним свого виправлення, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання і у сукупності між собою.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про те, що процес виправлення ОСОБА_6 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо порушення його права на захист, то колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки судовий розгляд клопотання ОСОБА_6 в суді першої інстанції проводився за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , по відношенню до якої засуджений не висловлював недовіри та незгоди з її позицією. З боку засудженого не заявлялися відводи складу суду першої інстанції, в тому числі з підстав, викладених в апеляційній скарзі останнього. Під час ухвалення судового рішення від 16 жовтня 2019 року, в суді першої інстанції, а ні засудженим, а ні його захисником, не заявлялося клопотань про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій.
Крім того, апеляційний суд зважає на те, що ОСОБА_11 було також надано захисника в апеляційній інстанції, їх права не обмежувалися, а тому відсутні підстави вважати порушення прав ОСОБА_11 на захист.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду з викладених в апеляційній скарзі мотивів, а тому в задоволенні апеляційних скарг засудженого та його захисника слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4