справа №619/1091/20
провадження №1-кп/619/235/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт №0001720 від 29.12.2019 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Козача Лопань, Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого по найму, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
28.12.2019 приблизно о 05.00 год. ОСОБА_4 маючи довго триваючі неприязні відносини з ОСОБА_6 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, по телефону призначив зустріч останньому на пустирі розташованому поблизу вул. Перемоги, смт Козача Лопань.
О 06.00 год. знаходячись на вказаному пустирі, ОСОБА_4 побачивши прибулого на зустріч за попередньою домовленістю ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень останньому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та наслідків і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що присутність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подавлятиме волю ОСОБА_7 до опору, підійшов до ОСОБА_7 , став навпроти нього та наніс боковий удар кулаком правої руки в обличчя, а саме в область нижньої щелепи зліва, в результаті якого останній впав на спину. Після чого ОСОБА_4 надав можливість ОСОБА_10 піднятися та наніс останньому удар кулаком лівої руки в праву сторону обличчя, а саме в область нижньої щелепи, в результаті чого ОСОБА_11 знов впав на спину. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , скористався тим, що ОСОБА_11 лежав на землі, та не мав можливості підвестись, наніс останньому один удар правою ногою в ліву сторону обличчя та один удар кулаком правої руки в ліву сторону обличчя.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_10 були спричинені, тілесні ушкодження у виді перелому тіла нижньої щелепи з права, перелому вертикальної гілки нижньої щелепи зліва зі зміщенням, перелом вінцевого відростку з права з не значним зміщенням, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/207-А/20 від 17.03.2020 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, тобто середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині визнав повністю, кається у скоєному, підтвердив факт і обставини вчинення злочину.
Вказав суду, що 28.12.2019 приблизно о 05.00 год. по телефону він призначив зустріч ОСОБА_10 на пустирі розташованому поблизу вул. Перемоги, смт Козача Лопань. О 06.00 год. знаходячись на вказаному пустирі побачивши прибулого на зустріч за попередньою домовленістю ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підійшов до ОСОБА_7 , став навпроти нього та наніс боковий удар кулаком правої руки в обличчя, а саме в область нижньої щелепи зліва, в результаті якого останній впав на спину. Після чого надав можливість ОСОБА_10 піднятися та наніс останньому удар кулаком лівої руки в праву сторону обличчя, а саме в область нижньої щелепи, в результаті чого ОСОБА_11 знов впав на спину. Скористався тим, що ОСОБА_11 лежав на землі, та не мав можливості підвестись, наніс останньому один удар правою ногою в ліву сторону обличчя та один удар кулаком правої руки в ліву сторону обличчя. Кається у скоєному.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, тобто середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до змісту ст. ст.50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд, враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставин, які обтяжують покарання винуватої, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується добре.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді……обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше 5-ти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, правильну оцінку скоєного, відсутність невідшкодованих матеріальних збитків потерпілому, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому на досудовому слідстві не обиралась. Прокурор не звертався в судовому засіданні з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, тому у суду не має підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .
Цивільний позов не заявлено.
Витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів - відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374,376,395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання - 2/два/ роки обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 - від покарання звільнити з іспитовим строком на 1/один/ рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Строк покарання рахувати з початку відбуття покарання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1