Справа № 461/3061/19
Провадження № 1-кс/461/2904/20
У Х В А Л А

про надання дозволу на арешт майна

06.05.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про надання дозволу на арешт майна, -

в с т а н о в и в :

старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0001712 від 18.04.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.229, ч.2 ст.15-ч.З ст.190 КК України, погодженим прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: 2/4 частки права власності на квартиру (об`єкт житлової нерухомості), за адресою: АДРЕСА_1 .

Подане клопотання мотивує тим, що з метою забезпечення відшкодування шкоди потерпілим, що може мати наслідком забезпечення цивільних позовів, необхідно накласти арешт на майно ОСОБА_6 .
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, однак, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України. Одночасно із поданим клопотанням, слідчий звернувся до суду про слухання справи без його участі; клопотання підтримав просив задовольнити.
Враховуючи положення ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливим провести судовий розгляд без повідомлення власника майна.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001712, відомості про яке 18.04.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.229, ч.2 ст.15-ч.З ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, із ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном та власного збагачення, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки, використовуючи для вчинення шахрайських дій доступ до комп`ютерної мережі Інтернет, який забезпечувався засобами електронно - обчислювальної техніки, упродовж 2019-2020 років у невстановлений органом досудового розслідування час, створили та розмістили інформаційні ресурси, зокрема в соціальній мережі "Instagram" сторінку під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та веб- сайти ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 на яких розміщували оголошення про продаж оригінальної продукції марки «Apple», якої у володінні чи іншому користуванні не мали, де спеціально для цього вказали вигадані анкетні дані із зазначенням номерів телефонів операторів мобільного зв`язку, зокрема ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , ПрАТ «лайфселл» НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 . Разом із тим, для досягнення своїх злочинних цілей та їх приховування, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , використовуючи власну електронно-обчислювальну техніку (ноутбуки, смартфони, комп`ютери), у невстановлений органом досудового розслідування час придбали за грошову винагороду у невстановлених осіб банківські платіжні картки, зокрема картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 емітована на ім`я ОСОБА_8 , картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_7 емітована на ім`я ОСОБА_9 , які використовували для отримання грошових коштів від потерпілих осіб, та в подальшому зняття їх за допомогою банкоматів різних банківських установ.

05.05.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 190 КК України.

Слідчий зазначає , що із врахуванням інкримінованих, станом на 05.05.2020, ОСОБА_5 епізодів сума посягання на майно становить 11 600 грн. Крім того, зазначає, що станом на вказану дату не встановлено усіх потерпілих від протиправних дій ОСОБА_5 , повна сума заподіяних збитків встановлюється, при цьому збитки на даний момент потерпілим не відшкодовано. А тому, з метою забезпечення відшкодування шкоди потерпілим, що може мати наслідком забезпечення цивільних позовів, необхідно накласти арешт на майно ОСОБА_5 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у власності ОСОБА_5 перебуває 2/4 частки права власності на квартиру (об`єкт житлової нерухомості), за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна накладається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ст. 2 КПК України визначено завданнями кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що накладення арешту на майно проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя ,-

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: 2/4 частки права власності на квартиру (об`єкт житлової нерухомості), за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .