печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4173/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2020 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Слідчого з ОВС шостого СВ РКП слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2018 року за № 0000018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий з ОВС шостого СВ РКП слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 за погодженням з Прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, зареєстроване на праві власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а саме: автомобіль марки «VolkswagenPassat», державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, а також забезпечення цивільного позову.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Шостим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2018 року за №0000018 за підозрою директора ТОВ «СІЛЬВЕР ТРАСТ» ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у грудні 2016 року, перебуваючи в офісному приміщенні ТОВ «СІЛЬВЕР ТРАСТ» за адресою: пров. Хрестовий, 2, кв. 108, в м. Києві, будучи директором вищезазначеного підприємства, яке повинно здійснювати підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, а також зобов`язане сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, умисно ухилився від сплати податків, що входять у систему оподаткування, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету України податку на прибуток підприємств в сумі 7 753 387 грн., що є особливо великим розміром.

24.01.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

29.01.2020 року прокурором ОСОБА_4 , в інтересах ГУ ДПС у м. Києві, пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_5 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на суму 7 753 387 грн.

Згідно реєстру АІС НАІС МВСУ за ОСОБА_5 зареєстровано на праві власності автомобіль марки «VolkswagenPassat», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Оскільки, санкція інкримінованої підозрюваному ОСОБА_5 ч. 3 ст. 212 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою запобігання відчуження вищевказаного майна, забезпечення можливої конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий просить клопотання задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, просив їх задовольнити.

Згідно ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2018 року за №0000018 за підозрою директора ТОВ «СІЛЬВЕР ТРАСТ» ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

24.01.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Санкція частини 3 статті 212 КК України, яка інкримінується ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

29.01.2020 року прокурором Прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , в інтересах ГУ ДПС у м. Києві, пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_5 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на суму 7 753 387 грн.

Згідно реєстру АІС НАІС МВСУ за ОСОБА_5 зареєстровано на праві власності автомобіль марки «VolkswagenPassat», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про арешт майна, виходячи з засад співмірності та розумності обмеження прав власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що в рамках кримінального провадження № 0000018 від 21.02.2018 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, та з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, прокурором у кримінальному провадженні прокурором Прокуратури м. Києва ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_5 на суму 7 753 387 грн, відтак незастосування накладення арешту на майно підозрюваного може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання Слідчого з ОВС шостого СВ РКП слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2018 року за № 0000018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, - задовольнити.

Накласти на автомобіль марки «VolkswagenPassat», державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, шляхом заборони розпорядження.

Роз`яснити підозрюваному, його захиснику, іншому власнику або володільцю майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № № 0000018 від 21.02.2018 року.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1