Справа № 176/1630/18
У Х В А Л А

07 квітня 2020 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 , прокурора: ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого - ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000137 від 14.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на розгляді знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились на час розгляду вказаного клопотання, а саме обвинувачений може незаконно випливати на свідків, та інших учасників провадження, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим шляхом, ухилитись від явки суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили змінити на більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, вважали, що відсутні ризики про які зазначено прокурором у клопотанні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія судів встановила наступне.
Так, відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились на час розгляду клопотання і виправдовують необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а також відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, відсутність належних гарантій та підтверджених міцних сімейних, соціальних зв`язків обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинуваченому ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду від 25.02.2020 року було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого на строк до 60 діб.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.
Стаття 177 КПК передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Обговорюючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою. (п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 висунуто обвинувачення, у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини за яке передбачене покарання від семи років позбавлення волі. Як вбачається зі змісту пред`явленого обвинувачення, потерпілому було нанесено не менше 5 ударів гідравлічним шлангом у різні частини тіла потерпілого, внаслідок чого настала смерть останнього.

Суд також враховує, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, судовий розгляд справи по суті не розпочато, у кримінальному провадженні не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, зокрема не допитаний сам обвинувачений, потерпілі, свідки, не досліджені всі докази по справі. Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 331 КПК України.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 , на даному етапі, судом не встановлено та сторонами не доведено.
Таким чином, клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу з суд вважає необґрунтованим та підтвердженим належними і допустимим доказами.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Колегія суддів також вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати і не зменшились на час розгляду клопотання прокурора, а продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим особливо тяжкого злочину, а також наявний високий ступень ризику ухилення та переховування обвинуваченого від суду, ризику можливого вчинення інших тяжких кримінальних правопорушень, тому суд вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження.
З урахуванням стадії судового розгляду кримінального провадження, суд вважає, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183,315, 369-372 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 05 червня 2020 року.
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного браслету - залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.
Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з моменту проголошення. Особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3