Справа № 738/1566/19
№ провадження 1-м/738/1/2020
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про повторне приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України,

В С Т А H О В И В:

У вересні 2019 року до Менського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про повторне приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України. Клопотання мотивовано тим, що він був засуджений вироком Російської Федерації до 13 років позбавлення волі. У листопаді 2018 року Семенівський районний суд Чернігівської області вирок суду Російської Федерації привів у відповідність із законодавством України та його було передано для подальшого відбування покарання в Україну. Заявник вказує, що Семенівський районний суд Чернігівської області не врахував деякі обставини, які зменшують строк покарання, а тому просить повторно привести вирок російського суду у відповідність із законодавством України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 подане клопотання підтримав та просив суд його задовольнити і повторно привести вирок Російської Федерації у відповідність із законодавство України, оскільки перше приведення вироку було розглянуто за клопотанням Міністерства юстиції і без участі засудженого чи його захисника, що призвело до порушення прав засудженого та невірного визначення терміну його покарання.
Захисник засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 підтримав та наполягав на його задоволенні.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність.
Заслухавши пояснення учасників по справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, ОСОБА_4 засуджено вироком Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 04 серпня 2017 року, за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 4 ст.228.1, п. «а» ч. 4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання із застосуванням ч. 3 ст. 69 Кримінального кодексу Російської Федерації у виді позбавлення волі строком на 13 років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

На підставі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області вищевказаний вирок приведено у відповідність із законодавством України. Згідно даної ухвали засудженому ОСОБА_4 на підставі вироку Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 04 серпня 2017 року, визначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України (злочин від 06 серпня 2015 року) 8 (вісім) років позбавлення волі без конфіскації майна ; за ч. 3 ст. 307 КК України (збут Орлову 06 серпня 2015 року) 11 (одинадцять) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 307 КК України (збут Келиму 07 серпня 2015 року) 11 (одинадцять) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 Кк України (злочин від 10 серпня 2015 року) 8 (вісім) років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України (злочин від 13 серпня 2015 року) 8 (вісім) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань визначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 17 травня 2017 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 14 серпня 2015 року по 16 травня 2016 року.
В судовому засіданні встановлено, що в заяві засуджений ОСОБА_4 фактично оспорює ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області в частині призначеного йому покарання, що є підставою для апеляційного або касаційного оскарження ухвали, а не підставою для повторного приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Крім цього, у статті 537 КПК України передбачені питання, які суд має право вирішувати під час виконання вироків суду, однак у цьому переліку відсутнє питання про повторне приведення вироку іноземного суду у відповідність із законодавством України, а тому суд не має права розглядати дане питання під час виконання вироку, який вже приведено у відповідність із законодавством України.
Разом з цим ст.ст. 609-610 КПК України передбачено, що приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України здійснюється лише за клопотанням Міністерства юстиції України. Будь - які виключення з даного положення відсутні.
Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 370-372, 395, 609, 610 КПК України,
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про повторне приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1