У Х В А Л А
Іменем України

08 липня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , інспектора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання інспектора Деснянського РВ філії ДУ`Центр пробації» у м. Києві про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
До Деснянського районного суду м. Києва звернувся інспектор Деснянського районного відділу філії ДУ`Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 з клопотанням про звільнення від покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності.
Клопотання обґрунтоване тим, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року ОСОБА_4 був засуджений за ст.309ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У подальшому, 17 травня 2018 року, до Деснянського РС Київського міського відділу з питань пробації надійшло розпорядження про виконання вказаного вироку, яке прийнято до виконання.
Однак розшуковими заходами не вдалося встановити місце знаходження засудженого, а на момент звернення з клопотанням минули строки давності передбачені п.1ч.1ст.80 КК України, а тому просить звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
У судовому засіданні представник служби пробації просив подання задовольнити.
Прокурор до суду не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність.
Засуджений, до суду не прибув, що відповідно до ч.4ст.539 КПК України не є перешкодою у розгляді клопотання.
Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.1ст.80 КК України, особа, засуджена до покарання, менш суворого ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки.
Водночас, вказана стаття передбачає, що перешкодою для звільнення від покарання є ухилення особи від його відбування. У разі вчинення засудженим дій, спрямованих на уникнення виконання обвинувального вироку, перебіг давності зупиняється та відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання.
Як вбачається з матеріалів особової справи, призначене ОСОБА_4 вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року покарання у виді штрафу не виконав. Подальшими першочерговими розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не вдалось.
Викладене свідчить, що засуджений ОСОБА_4 свідомо ухиляється від відбування призначеного покарання, що, згідно з ч.3ст.80 КК України, зупиняє перебіг давності виконання вироку, а відтак такі обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Крім того, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.04.2020 року було відмовлено у ідентичному клопотанні органу пробації. Після повернення справи до органу пробації, не отримавши належних доказів які б обгрунтовували подання, орган пробації через три місяці знову звернувся з аналогічним подання, що свідчить про його формальність.
Керуючись ст.80 КК України, ст.537,539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання інспектора інспектора Деснянського РВ філії ДУ`Центр пробації» в м.Києві про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року, у зв`язку із закінченням строків давності - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя