Справа № 172/169/20
Провадження № 1-кп/172/44/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000057 від 11.02.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в с. Іванівка Васильківського району Дніпропетровської області, не працює, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , раніше судима:
- 13.11.2019 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_4 13.11.2019 року засуджена Васильківським районним судом Дніпропетровської області до покарання у виді 160 годин громадських робіт, вирок суду набрав законної сили 16.12.2019 року.
19.12.2019 року вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області прийнято до виконання та уповноваженою особою Васильківського РС філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 поставлено на облік.
11.01.2020 року ОСОБА_4 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, та попереджено про те, що у разі ухилення від відбування покарання її може бути притягнуто до кримінальної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України.
Так, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, під особистий підпис 11.01.2020 року отримала направлення від Васильківського РС філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області до Чаплинської селищної ради для відбування призначеного вироком суду покарання.
Розпорядженням голови Чаплинської селищної ради від 13.01.2020 року № 18 визначено початок відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 з 13.01.2020 року. Складено графік виходу на роботу у січні 2019 року.
Згідно з вказаним графіком засуджена повинна відпрацьовувати 4 години в день в період з 13.01.2020 по 17.01.2020, з 20.01.2020 по 24.01.2020 та з 27.01.2020 по 31.01.2020. Однак, ОСОБА_4 у січні 2020 року у встановлені дні для відпрацювання покарання у виді громадських робіт до Чаплинської селищної ради не з`явилася.
Разом з тим, ОСОБА_4 11.01.2020, 20.01.2020, 31.01.2020 винесено письмові попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, вона може бути притягнути до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, з якими вона ознайомлена під писпис.
Крім того, складено графік виходу на роботу ОСОБА_4 в лютому 2020 року. Згідно з яким остання повинна відпрацьовувати 4 години в день в період 03.02.2020 по 07.02.2020, з 10.02.2020 по 14.02.2020. Однак, ОСОБА_4 у лютому 2020 року у встановлені дні для відпрацювання покарання у виді громадських робіт до Чаплинської селищної ради не з`явилася.
Також, за період перебування на обліку Васильківського РС філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності працівниками Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в області, а саме: 25.01.2020 за ч. 1 ст. 127 КУпАП та 28.01.2020 року за ч.3 ст.109 КУпАП, що відповідно до ч.3 ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.
ОСОБА_4 , будучи засудженою до покарання у виді громадських робіт та будучи попередженою про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування вказаного покарання, діючи умисно, не маючи поважних причин для неприбуття на відпрацювання суспільно корисних робіт, не прибула для відбуття на відпрацювання покарання у виді громадських робіт більше двох разів протягом місяця, чим ухилилася від відбування призначеного вироком суду покарання.
17 лютого 2020 року між прокурором Васильківського відділу Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Відповідно до даної угоди прокурор ОСОБА_3 і обвинувачена ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч. 2 ст. 389 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачена, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням положення ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2019 року, остаточно призначити до відбуття 1 (одного) місяця 20 (двадцяти) днів арешту.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачена розуміє зміст положення абз. 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має таке право: допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Обвинувачена розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор та захисник вважали за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, згідно зі ст. 12 КК України віднесений до злочину невеликої тяжкості, потерпілі від злочину відсутні, тобто угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам ст.ст. 57, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення їй узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
На досудовому розслідуванні витрати на проведення судових експертиз відсутні, цивільний позов не заявлений, речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000057 від 11.02.2020 року відносно ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Васильківського районного суду від 05.11.2019 року за правилами складання покарань відповідно до ст. 72 КК України визначивши остаточне покарання у вигляді 1 (одного) місяці та 20 (двадцяти) днів арешту.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1