ун. № 759/82/20
пр. № 1-кп/759/580/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008448 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кімри Тверської обл., Росія, громадянки України, без освіти, не заміжньої, не працюючої, без визначеного місця проживання, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , інші учасники потерпіла ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 04.12.2019 в денний час знаходилась неподалік від будинку №17 по бул. Кольцова в м. Києві. Не маючи постійного місця роботи та відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_3 вирішила вчинити крадіжку чужого майна з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення. Продовжуючи знаходитись біля буд. №17 по бул. Кольцова в м. Києві, ОСОБА_3 приблизно о 14 год. 15 хв. 04.12.2019 помітила раніше незнайому їй жінку літнього віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будучи обізнаною, що особи літнього віку довірливі, а також схильні до заощадження грошей, ОСОБА_3 вирішила заволодіти чужим майном, яке належить ОСОБА_6 та могло знаходитись в помешканні останньої. З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 познайомилась із ОСОБА_6 , представившись їй працівником соціальної служби. Поспілкувавшись з ОСОБА_6 , ОСОБА_3 пройшла разом з нею до квартири АДРЕСА_1 , де приблизно о 14 год. 30 хв. 04.12.2019, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволіклась та за її діями не спостерігала, таємно викрала належні останній грошові кошти в сумі 800 грн., після чого з місця вчинення злочину втекла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнала у повному обсязі, щиро покаялася і надала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно 04.12.2019 в денний час вона помітила потерпілу ОСОБА_6 біля буд. №17 по бул. Кольцова в м. Києві і вирішила заволодіти її довірою, представившись працівником соціальної служби, оскільки мала намір в подальшому заволодіти її майном. Поспілкувавшись із потерпілою, вона зайшла разом із нею до квартири АДРЕСА_1 , де приблизно о 14 год. 30 хв. цього ж дня, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволіклась, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, таємно викрала грошові кошти останньої в сумі 800 грн., які витратила на власні потреби.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому ці її дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України вірно.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винної: до кримінальної відповідальності притягується вперше, не заміжня, без освіти, без визначеного місця проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченої, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 в умовах без ізоляції від суспільства і призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід у виді застави після вступу вироку в законну силу скасувати.

Заставу в розмірі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень повернути заставодавцю.

Речові докази: грошові кошти в сумі 800 гривень копюрами номіналом по 200 гривень, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити законному володільцеві.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_7