Справа № 362/3342/20
Провадження № 1-кс/362/859/20
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2020 року

слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 26 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 120 201 101 400 005 65 від 16.03.2020 року.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що слідчий виніс оскаржувану постанову не перевіривши усі обставини справи та не вчинивши усіх дій, що передбачені КПК України.

Особа, яка подала скаргу в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Слідчий в судове засідання не прибув.

Дослідивши матеріали скарги в повному обсязі, приходжу до висновку про обґрунтованість скарги з наступних підстав.

За заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо завдання йому тілесних ушкоджень.

Постановою слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 26 березня 2020 року вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, слідчий мотивує свою постанову відсутністю документів про наявність тілесних ушкоджень.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було проведено перевірку щодо з`ясування усіх обставин зазначених потерпілим.

Зокрема, слідчий обмежився констатацією факту відсутності документів про наявність тілесних ушкоджень, що не є слідчими діями та не спрямовано на розслідування кримінального провадження.

Не відповідає рішення слідчого і вимогам статті 110 КПК України, оскільки її мотивувальна частина не містить обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивів її прийняття та їх обґрунтування, а в ній наявні лише формальна теза про відсутність документів про тілесні ушкодження, яка не несе ніякого процесуального значення для встановлення ознак злочину в діях особи на яку вказує потерпілий.

Отже, рішення про закриття кримінального провадження прийнято без дослідження його обставин та проведення досудового розслідування, а висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення є невмотивованими.

Зазначене, стало наслідком передчасного і помилкового висновку слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження з підстав вказаних у постанові.

Вказані обставини прямо свідчать про неправомірність постанови слідчого, що оскаржується.

Частина перша статті 223 КПК України визначає, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Отже, слідчим не в повній мірі проведено слідчі та/або інші дії з проведення належного розслідування даного кримінального провадження.

Вказані обставини прямо свідчать про безпідставність прийняття рішення про закриття кримінального провадження та неправомірність постанови слідчого, що оскаржується.

При цьому, потерпілий повідомляв слідчого про можливість надання документів щодо завданих йому тілесних ушкоджень.

Під час досудового розслідування необхідно усунути вищевказані недоліки, у тому числі (але не виключно) шляхом дослідження медичних документів про тілесні ушкодження потерпілого, проведення відповідної медичної експертизи з метою встановлення тяжкості завданих потерпілому тілесних ушкоджень, одночасного допиту потерпілого і особи на яку вказує потерпілий, а також проведенням інших оперативних заходів спрямованих на встановлення наявності чи відсутності у діях відповідних осіб складу злочину та після належної правової оцінки фактичних обставин справи, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 303 307, 369, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 26 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 120 201 101 400 005 65 від 16.03.2020 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя