СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2912/20
ун. № 759/9114/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 009311 від 17.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 009311 від 17.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України. В обґрунтування клопотання було зазначено, що 23 березня 2020 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва було задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №009311, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Зокрема, судом було накладено арешт на автомобіль марки «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до cвідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 . Вилучення та арешт автомобіля марки «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , відбувалося в рамках кримінального провадження №009311 від 17.11.2018 року, порушеного за ч. 2 ст. 289 КК України, відповідно до якого гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні ряду незаконних заволодінь транспортних засобів марки «Daewoo Matiz», на території м. Києва та Київської області, які в подальшому розукомплектовувалися на автозапчастини в гаражних авто кооперативах та продавалися. Станом на сьогоднішній день власник автомобіля марки «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , ОСОБА_5 по кримінальному провадженню проходить як свідок а по суті є третьою особою, який взагалі не знає підозрюваного по справі ОСОБА_7 та відповідно не володіє інформацією про неправомірну діяльність останнього, а його автомобіль та документи на нього не містять будь-яких ознак підробки. У зв`язку з чим, адвокат просить скасувати арешт, накладений Святошинським районним судом м. Києва 23.03.2020 року по справі №759/5191/20 на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , серія: НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 та 1 комплект ключів; зобов`язати слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 , автомобіль марки «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , серія: НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 та 1 комплект ключів.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги заявленого клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 , в судовому засіданні повідомив, що на момент звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, візуальною перевіркою документів та звірки номерів агрегатів було виявлено ознаки підробки. Водночас,в подальшому, згідно з висновками проведених експертиз, вказана інформація не підтвердилась. Заарештоване майно, визнано речовими доказами, водночас, слідчий вважав за можливе задовольнити клопотання ро скасування арешту майна, оскільки, наразі в арешті відпала потреба, при цьому, слідчий за браком часу не встиг скасувати постанову про визнання речовими доказами вказаного майна. Просив клопотання задовольнити.

Дослідивши вказане клопотання, матеріали долучені до клопотання, заслухавши думку особи, яка заявила клопотання,, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

При цьому, розглядаючи клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №009311 від 17.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

На момент розгляду клопотання власник автомобіля марки «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 є свідком у вказаному кримінальному провадженні.

Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.03.2020 було накладено арешт на транспортний засіб: автомобіль марки «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , з метою запобігання можливого його приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, використання, пересування, передачі та відчуження з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні №009311 від 17.11.2019 року (а.с. 4).

Слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відтак, у даному випадку посилання представника підозрюваного на необгрунтованість накладеного арешту є безпідставним.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Таким чином, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна автомобіля марки «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , враховуючи пояснення слідчого щодо відсутності потреби для арешту вказаного майна за відсутності ознак, що свідчать, що вказане майно має значення для кримінального провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи.

Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним ("Іатрідіс проти Греції", заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот протии Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші протии Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у правомірне володіння належного ОСОБА_5 автомобіля, на підставі зазначених обставин, оскільки представником власника майна доведено, та підтверджено слідчим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. З огляду на викладене, клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо скасування арешту з іншого тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , зокрема: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , серія: НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 та 1 комплекту ключів, слід зазначити, що в цій частині слідчим суддею арешт не накладався. Інших доказів, що на вказане майно було накладено арешт суду не надано. Відтак, в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги клопотання про зобов`язання слідчого повернути майно, слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді. Відтак, вказана норма передбачає загальний порядок виконання ухвали про скасування арешту майна, що виключає необхідність вирішення вказаного питання слідчим суддею.

Приймаючи до уваги наведене, слідчий суддя вважає, що існує правова підстава для часткового задоволення клопотання та часткового скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва, в частині накладення арешту на автомобіль марки «DaewooMatiz», д.н.з. НОМЕР_1 . В іншій частині, підстави для задоволення відсутні.

Керуючись ст. ст. 169, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 009311 від 17.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно, а саме, автомобіль марки «DaewooMatiz», д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.03.2020 року.

В задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголосити 4 червня 2020 року о 17 год. 00 хв..

Слідчий суддя ОСОБА_1