Провадження № 1-кп/161/244/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 15 січня 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001966 від 03 червня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прилуцьке, Ківерцівського району, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 12.09.2018 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 02 червня 2019 року, близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою заволодіння чужим майном, знаходячись на пішохідному мості, між торговим центром «Караван» (місто Луцьк вулиця Карпенка Карого, 1) та залізничним вокзалом «Луцьк» (місто Луцьк Привокзальний майдан, 1), вчинив напад на раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_6 , поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , який зазнав нападу, що виразилося у нанесенні одного удару правою рукою в ліву частину обличчя останнього, чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому виличної кістки зліва, яке згідно висновку експерта №399 від 20.06.2019 за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби, після чого відкрито заволодів належним потерпілому мобільним телефоном марки «Samsung J6» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 5 000 гривень, чохлом вартістю 250 гривень, сім-карткою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності не становить та флеш картою пам`яті «micro sd», об`ємом 32 Gb, вартістю 300 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 5 550 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.187 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та показав, що 02 червня 2019 року він знаходився з ОСОБА_7 на автостанції, що по вул. Конякіна в м. Луцьку, де вживали алкогольні напої. Після чого, разом з ОСОБА_8 пішли забрати колонку, яка була на підзарядці в кафе в районі ж/вокзалу, по дорозі від автостанції на мості до залізничного вокзалу м. Луцька між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відбувся конфлікт, який переріс у бійку, внаслідок чого він втрутився, для того, щоб їх розборонити, та при цьому наніс ОСОБА_10 один удар кулаком в обличчя. По закінченні конфлікту він першим пішов на автостанцію, а вже в середині ТЦ «Караван» його наздогнав ОСОБА_11 і вони обоє повернулись на автостанцію, де ОСОБА_11 показав йому мобільний телефон та повідомив, що заволодів ним у потерпілого ОСОБА_12 для себе. Вину не визнає, стверджує, що не забирав мобільний телефон потерпілого та не бачив як ОСОБА_11 заволодів даним телефоном.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, його винність у інкримінованому йому органами досудового розслідування злочині, повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.
З показань даних в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що 02 червня 2019 року ішов зустрічати дружину з роботи, вийшовши з автостанції, що в м. Луцьку, в той момент до нього підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_7 попросили цигарку, він пригостив їх двома цигарками та продовжував рухатися, піднявся на міст, який знаходиться між торговим центром «Караван» та залізничним вокзалом, що в місті Луцьку, однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 продовжували рухатися за ним, при цьому коли він пройшов міст, його обійшов обвинувачений ОСОБА_13 , став перед ним і наніс йому один удар в обличчя, від нанесеного удару він впав на сходи, в нього почала йти кров, в той момент обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до нього, розстібнув кишеню куртки, дістав з неї мобільний телефон та заволодів ним. Після чого, обвинувачений ОСОБА_13 та ОСОБА_11 пішли в сторону торгового центру «Караван». Також, показав, що ОСОБА_14 постійно перебував з обвинуваченим ОСОБА_4 , однак жодних ударів йому не наносив та не заволодівав його мобільним телефоном. Настоює на суворій мірі покарання щодо обвинуваченого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду дала показання, про те, що ішовши по дорозі з ОСОБА_16 , що в с. Переспа, Рожищенського району, проходячи біля будинку ОСОБА_17 , вона бачила як син ОСОБА_18 дав своїй мамі чорний телефон, а вона кинула даний телефон об камінь та розбила його. Крім того, вона чула сварку між сином ОСОБА_19 та його мамою, яка кричала та питала де син взяв телефон.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду дала показання, про те, що ішовши по дорозі від своєї подруги, що в с. Переспа, Рожищенського району, почула крики які відбувалися між сином ОСОБА_19 та його мамою, в ході яких, син дав мамі чорний сенсорний телефон, а вона кинула його об асфальт та розбила. Також показала, що чула, як мама ОСОБА_21 кричала до сина ОСОБА_18 та питала де він взяв той телефон.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду дав показання, про те, що точної дати не пригадує, пригадує лишень те, що між ним на потерпілим ОСОБА_6 на мості, який знаходиться між торговим центром «Караван» та залізничним вокзалом, що в місті Луцьку, відбулась словесна перепалка, під час якої потерпілий наніс йому один удар, від якого він впав, а обвинувачений ОСОБА_13 захищав його. Після чого, він повернувся на автостанцію та поїхав маршрутним таксі додому. Також вказав, що телефон у потерпілого ніхто не брав, а грошові кошти за телефон потерпілого відшкодувала його мама, оскільки потерпілим була написана заява про вчинення кримінального правопорушення. Показав, що йому не відомо, де на даний час знаходиться мобільний телефон.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду дала показання, про те, що точної дати пригадати не може, під обід знайома ОСОБА_23 принесла мобільний телефон, однак вона розбила його, так як сварилася з меншою дитиною. Через декілька днів їй зателефонувала мама обвинуваченого ОСОБА_4 та повідомила, що працівники поліції забрали її сина ОСОБА_24 за те, що вона розбила даний телефон. Також мама ОСОБА_25 повідомила, що даний телефон був викрадений. Після цього, вона даний телефон викинула на сміття.

Винність обвинуваченого також стверджується.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02 червня 2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомив обставини вчинення відносно нього злочину.

Протоколом огляду місця події від 03.06.2019 року, з фототаблицями, згідно якого об`єктом огляду являється ТЦ «Караван», що за адресою: м. Луцьк, вул. Кравчука. В ході огляду вилучено записи з камер спостереження ТЦ «Караван».
Вказана обставина також стерджуються і переглянутим в судовому засіданні DVD-R диском із записом протоколу огляду місця події від 03.06.2019 року.

Протоколом огляду місця події від 03.06.2019 року, з фототаблицями, згідно якого об`єктом огляду являється міст, що з`єднує ТЦ «Караван» та залізничний вокзал м. Луцька. В ході огляду вилучено пачку з під цигарок марки «Rothmams», яку поміщено паперовий конверт та серветки білого кольору зі слідами бурого кольору, що схожі на кров, поміщено у паперовий конверт.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.06.2019 року, з фототаблицями, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 впізнає особу під номером 1 обвинуваченого ОСОБА_4 по загальним рисам обличчя, як таку, що 02.06.2019 року спричинила йому тілесні ушкодження та при цьому заволоділа його мобільним телефоном.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.06.2019 року, з фототаблицями, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_7 впізнає особу під номером 3 обвинуваченого ОСОБА_4 по загальним рисам обличчя, як таку, що 02.06.2019 року спричинила невідомій йому особі тілесні ушкодження та при цьому викрала у неї мобільний телефон.
Висновком експерта № 399 від 19 червня 2019 року, з якого вбачається, що згідно даних представленої медичної документації у гр. ОСОБА_6 було виявлено тілесне ушкодження: закритий перелом виличної кістки зліва. Дане тілесне ушкодження виникло в результаті травмуючої дії тупого предмету, цілком можливо в час вказаний в ухвалі суду та в медичній документації, за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби. Для виникнення виявленого у гр. ОСОБА_6 тілесного ушкодження достатньо одного контакту з травмуючою дією тупого предмету, не виключається можливість що таким контактом міг бути удар кулаком руки іншої особи. Враховуючи характер та анатомічну локалізацію виявленого у гр. ОСОБА_6 тілесного ушкодження виключається можливість його виникнення під час падіння з висоти власного зросту.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.07.2019 року, з фототаблицями, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 показав та детально розповів про обставини вчинення відносно нього розбійного нападу, що мав місце 02 червня 2019 року.
Протоколом огляду речових доказів від 07 червня 2019 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється відеозапис із назвою «XVR_ch16_man-2200_000», де з камери № 16 (розташована між першим та другим поверхом та захоплює вхід до торгового центру) зафіксовано рух ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в ТЦ «Караван».
Судом перевірялися показання обвинуваченого ОСОБА_4 з приводу того, що 02 червня 2019 року він знаходився з ОСОБА_7 на автостанції, що по вул. Конякіна в м. Луцьку, де вживали алкогольні напої. Після чого, разом з ОСОБА_8 пішли забрати колонку, яка була на підзарядці в кафе в районі ж/вокзалу, по дорозі від автостанції на мості до залізничного вокзалу м. Луцька між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відбувся конфлікт, який переріс у бійку, внаслідок чого він втрутився, для того, щоб їх розборонити, та при цьому наніс ОСОБА_26 один удар кулаком в обличчя. По закінченні конфлікту він першим пішов на автостанцію, а вже в середині ТЦ «Караван» його наздогнав ОСОБА_11 і вони обоє повернулись на автостанцію, де ОСОБА_11 показав йому мобільний телефон та повідомив, що заволодів ним у потерпілого ОСОБА_12 для себе, однак такі показання обвинуваченого не знайшли свого підтвердження та спростовуються, показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який чітко вказав, що обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому удар і при цьому з кишені куртки відкрито заволодів його мобільним телефоном.
Твердження захисника ОСОБА_5 щодо визнання недопустимими показів потерпілого ОСОБА_6 надані в судовому засіданні, судом до уваги не приймається, так як зазначені докази на думку суду є належними і допустимими, що отримані з дотриманням вимог КПК України, так як згідно ч. 1 ст. 23 КК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Крім того, встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 дав показання безпосередньо в судовому засіданні, яке відбувалося 27 вересня 2019 року, при цьому потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні чітко вказав та підтвердив факт нанесення йому обвинуваченим удару в обличчя та заволодіння його мобільним телефоном, які суд кладе в основу вироку.

Крім того, судом не приймається до уваги твердження захисника ОСОБА_5 щодо визнання протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07.06.2019 за участю потерпілого ОСОБА_6 та протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07.06.2019 року за участю свідка ОСОБА_7 недопустимими доказами, так як зазначені вище докази були здобуті з дотриманням вимог КПК України, крім того, сам потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні від 27 вересня 2019 року безпосередньо впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, яка вчинила відносно нього розбійний напад із застосуванням насильства.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини суд розцінює як намагання уникнути від кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовуються переліченими вище доказами у їх сукупності. Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 давав логічні та послідовні показання, які суд кладе в основу вироку, при цьому будь-яких підстав у даної особи оговорювати ОСОБА_4 немає.

Таким чином, оцінивши всебічно, повно та неупереджено досліджені докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_4 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України за ознаками вчинення умисних дій, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та обвинувачений дійсно винний в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачає.

До обставин, які обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліках у лікаря психіатра та нарколога, вину не визнав, не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, знову вчинив корисливий злочин в період іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, вчинений ним злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати до покарання призначеного за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 12 вересня 2018 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 10 червня 2019 року, тобто з моменту його взяття під варту.

Речові докази: пачку з під цигарок марки «Rothmams» та серветки, білого кольору зі слідами бурого кольору, які поміщено в паперові конверти та передані на відповідальне зберігання в камеру схову Луцького ВП ГУНП у Волинській області знищити; три відеозаписи, які містяться на оптичному диску марки «HP» - залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: