ун. № 759/3813/20
пр. № 1-кп/759/791/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0008269, внесеного 26.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коцюбинське Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 роки, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01.06.2018 року скасовано звільнення від відбування покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:
ОСОБА_3 , в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, у телефонному режимі з невстановленою досудовим розслідуванням особою домовився щодо повторного незаконного придбання наркотичного засобу метадону, для власного вживання без мети збуту.

26.11.2019 року близько 14 години 05 хвилин, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Патріарха Романюка, 52, шляхом підбору, умисно, будучи особою, яка вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, незаконно, для власного вживання без мети збуту, придбав раніше замовлений наркотичний засіб метадон (фенадон), що знаходився у згортку з полімерного матеріалу чорного кольору, в якому знаходився згорток з фольги з порошкоподібною кристалоподібною речовиною білого кольору, який поклав до лівої кишені штанів, в які був одягнений, тим самим почав умисно, повторно, незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.

26.11.2019 року близько 14 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, вул. Підлісна, 3, працівниками поліції було затримано ОСОБА_3 , який в присутності понятих добровільно дістав з лівої кишені штанів, в які був одягнений, згорток з полімерного матеріалу чорного кольору, всередині якого знаходився згорток з фольги з кристалоподібною речовиною білого кольору, що в своєму складі містить наркотичний засіб метадон масою 0,073 г, який ОСОБА_3 повторно незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав, що дійсно він, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку суду, 26.11.2019 року за допомогою месенджера домовився про придбання метадону та за домовленістю перерахував 400 грн., після чого йому було повідомлено про місце, де забрати замовлення. Він забрав замовлене в схованці за адресою: м. Київ, вул. Патріарха Романюка, 52. В подальшому, 26.12.2019 року він був зупинений працівниками поліції, які в подальшому в присутності понятих вилучили наркотичний засіб.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні повторного незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу доведена повністю.
Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місця проживання та реєстрації, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, працездатний, але офіційно не працює, не одружений, має середню освіту, пільг та утриманців не має, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, у межах передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 засуджений вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11.09.2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 роки, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01.06.2018 року скасовано звільнення від відбування покарання та вирок не виконано, остаточне покарання слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає за можливе приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком частково.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11 вересня 2017 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 16 червня 2020 року. Взяти ОСОБА_3 під варту в залі суду та утримувати останнього до набрання вироком законної сили в ДУ "Київський слідчий ізолятор" МЮ України.

Речовий доказ по справі - наркотичний засіб метадон (фенадон), масою 0,073 г, який зберігається у камері зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи №11-2/8180 від 20.02.2020 в розмірі 1256 грн. 08 коп. на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення,

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1