Справа № 761/9974/19
Провадження №1-кп/761/1275/2020
В И Р О К
іменем України

17 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 120 191 001 000 009 61 внесеного 31.01.2019 та 120 191 001 000 119 35 внесеного 08.12.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернівецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 24.06.2010 вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України до 5 років позбавлення волі, 03.10.2013 звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 5 місяців 28 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисних злочинів, повторно вчинив злочини проти власності за наступних обставин.

Так 08.12.2019 приблизно о 02 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючі адресою: м. Київ, вул. Печенізька, 35/43, а саме на прибудинковій території звернув увагу на автомобілі різних марок та виробників, де у нього виник злочинний умисел, направлений та повторне таємне викрадення номерних знаків з цих автомобілів, реалізуючи злочинний умисел, обвинувачений за допомогою викрутки, що мав при собі з автомобіля марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 зняв кріплення та таємно повторно викрав два державні номери знаки НОМЕР_1 , загальною вартістю 400 грн. та помістив їх до пакет який мав при собі.

У такий же спосіб ОСОБА_3 у той же день, в тому же місці, в той же самий період часу та в такий самий спосіб викрав з автомобіля марки «Грейт Вол» чорного кольору з державними номерними знаками НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_7 два державні номерні знаки НОМЕР_2 загальною вартістю 400 грн.;

З автомобіля марки «Фіат» моделі «Добло», білого кольору з державними номерними знаками НОМЕР_3 , який перебуває у власності ОСОБА_8 таємно та повторно викрав два державні номерні знаки НОМЕР_3 , загальною вартістю 400 грн.;

З автомобіля марки «Шкода» моделі «Румстер» з державними номерними знаками НОМЕР_4 , який перебуває у власності ОСОБА_9 за допомогою викрутки зняв кріплення та таємно повторно викрав два державні номерні знаки НОМЕР_4 , загальною вартістю 400 грн.

З автомобіля марки «Мерседес Бенз», зеленого кольору з державними номерними знаками НОМЕР_5 , який перебуває у власності ОСОБА_10 та за допомогою викрутки, яку завчасно узяв із собою, зняв кріплення та таємно повторно викрав два державні номерні знаки НОМЕР_5 , загальною вартістю 400 грн.

Викрадені номерні знаки обвинувачений ОСОБА_3 помістив до пакету, який був при ньому, після чого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, за невстановлених обставин, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, а саме: мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою та подальше обернення його на свою користь.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , 30.01.2019 року прибув до приміщення Київського міського центру соціальних служб у справах сім`ї, дітей та молоді, розташованого за адресою: м. Київ, вул. О.Довженко, 2.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою та подальше обернення його на свою користь, 30.01.2019 приблизно об 11 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. О. Довженко, 2, в ході спілкування зі своїм знайомим потерпілим ОСОБА_5 попросив у останнього мобільний телефон для здійснення дзвінка. Погодившись на прохання потерпілий передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою та подальше обернення його на свою користь, ОСОБА_3 , зловживаючи довірою ОСОБА_5 та скориставшись тим, що останній не звертає на нього уваги, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим незаконно заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_5 , а саме: мобільним телефоном марки «Xiaomoi Redmi Note 4» із сім-картами мобільних операторів «Лайфселл» та ПрАТ «Київстар» вартістю 5000 грн., тим самим завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму та у подальшому розпорядившись майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями, що виразились у повторному заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинив шахрайство, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, визнав у повному обсязі.

Підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення злочину, вартість та обсяг викраденого.

Надав показання, в яких зазначив, що 08.12.2019 в нічний час перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 викрав з автомобілів різник марок номерні знаки, які помістив до пакету, що був при ньому. Крім того, показав, що на початку 2019 року перебував у Київському міському центрі соціальних служб у справах сім`ї де взяв у свого знайомого ОСОБА_5 мобільний телефон щоб подзвонити, взявши вказаний телефон та скориставшись тим, що останній не звертає на нього уваги покинув приміщення центру, а мобільний телефон здав до ломбарду. У скоєному розкаювався.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції.

Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, та у заволодіні чужим майном, шляхом обману, (шахрайство), вчиненого повторно повністю доведена.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України.

За вчинення вказаних злочинів ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, не працює, є судимою особою, на спеціальних обліках не перебуває. Суд враховує відсутність матеріальних збитків по злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, оскільки усе викрадене повернуте власникам та ту обставину, що потерпілий ОСОБА_5 на суворому покаранні не наполягає та уважає, що ОСОБА_3 здатний виправитись без ізоляціїї від суспільства.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів за сукупністю обставин вчинення злочинів, суд уважає, що за кожний із вчинених злочинів обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, ближчих до мінімальних.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі.

Застосовуючи принцип часткового складання покарання, суд врахував щире каяття та відсутність матеріальних збитків від дій обвинуваченого, ставлення потерпілого ОСОБА_5 , який на суворому покаранні не наполягав.

З метою виконання вироку запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК.

Керуючись ст.349, ст.369-371КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1(одного) року та 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Зарахувати у строк покарання строк попереднього утримання, починаючи з 08.12.2019 року.

Речові докази: договір №834-19002571 від 30.01.2019 з ломбарду «Скарбниця», що знаходиться у матеріалах справи зберігати при матеріалах справи.

Речові докази: державні реєстраційні знаки від транспортних засобів, що переданні на зберігання власникам залишити їм же за належністю.

Речові докази: викрутка та сім-карта мобільного оператора «Водафон», що БУЛИ вилученні у ОСОБА_3 ТА переданні на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУНП в м. Києві відповідно до квитанцій №09327 ТА № 09326 повернути ОСОБА_3 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: