Справа № 686/2701/18
Провадження № 1-кп/686/481/20
12 березня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ланівці Лановецького району Тернопільської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, учасника бойових дій, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом, перебуваючи на посаді гранатометника 1-ї механізованої роти 1-го батальйону військової частини НОМЕР_1 , незаконно, умисно в один із днів липня 2017 року, перебуваючи поблизу населеного пункту Сизе, без передбаченого на те законом дозволу, всупереч вимогам наказу Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 р. «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», придбав (привласнив) знайдені ним частини гранати «РГН», спорядженої засобом підриву ударно - дистанційним запалом типу «УДЗ» для спорядження ручних гранат типу «РГО», «РГН» (далі граната «РГН»), та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих, з метою їх подальшого зберігання, приховав в свої особисті речі, які поклав в дорожню сумку.
Надалі, після закінчення відрядження із вищевказаною сумкою, в якій знаходилася граната ««РГН», попрямував у військову частину в АДРЕСА_2 для подальшого проходження служби.
29 листопада 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території частини А 1008 в АДРЕСА_2 , дістав із сумки гранату «РГН» та помістив її до внутрішньої кишені своєї куртки та носив і зберігав при собі без передбаченого на те законом дозволу. Того ж дня ОСОБА_4 на маршрутному таксі разом з гранатою «РГН» направився в м. Хмельницький для відбуття чергової відпустки та близько 19 год. 00 хв. прибув на територію Автостанції № 1, що по вул. Вінницьке шосе, 23 в м. Хмельницькому.
Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів (гранати «РГН») без передбаченого законом дозволу, за що підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно у вищевказаних місці та час він, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом, перебуваючи на посаді гранатометника 1-ї механізованої роти 1-го батальйону військової частини НОМЕР_1 , в один із днів липня 2017 року, перебуваючи поблизу населеного пункту Сизе, без передбаченого на те законом дозволу придбав (привласнив) знайдені ним частини гранати «РГН» та з метою їх подальшого зберігання приховав в свої особисті речі, які поклав в дорожню сумку. Надалі, після закінчення відрядження із вищевказаною сумкою, в якій знаходилася граната ««РГН», попрямував у військову частину в АДРЕСА_2 для подальшого проходження служби, а 29 листопада 2017 року на маршрутному таксі разом з гранатою «РГН» направився в м. Хмельницький для відбуття чергової відпустки та близько 19 год. 00 хв. прибув на територію Автостанції № 1, що по вул. Вінницьке шосе, 23 в м. Хмельницькому.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене підсудному обвинувачення.
Відповідно до «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 р.:
- п. 2.1. - органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання і носіння вогнепальної, мисливської, холодної зброї та пневматичної зброї;
- п. 2.8 - видача дозволів громадянам на придбання, зберігання, носіння і використання зброї здійснюється після проведеного з ними вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та прийняття відповідних заліків. Вивчення проводиться фахівцями відповідних підприємств, установ, організацій, що згідно зі статутом мають на це право, за затвердженою МВС України програмою;
- п. 9.1. - дозволи на придбання та зберігання і носіння зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів для вказаних потреб видаються тільки за наявності законодавчого або нормативного акту про надання права працівникам міністерств, відомств, підприємств, установ і організацій, громадянам користуватися нею при виконанні службових обов`язків, мати у власності - після проходження такими особами навчання.
Таким чином дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 характеризується позитивно, є учасником бойових дій, вчинив тяжкий злочин. Він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину та особу винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у мінімальному розмірі.
Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який раніше не судимий, окрім скоєного характеризується позитивно, відсутність обставин, які б обтяжували йому покарання, позицію прокурора та висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього передбачені ст. 76 КК України обов`язки.
На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Документально підтверджені процесуальні витрати по справі на залучення експертів (проведення судових дактилоскопічної та вибухотехніної експертиз в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази: змив, контрольний відрізок марлевого тампону, предмети схожі на гранату та підривник, уламки корпусу гранати, чеку з кільцем, спусковий важель, пластикову пробку слід знищити.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, а саме «Попередження вживання психоактивних речовин».
Речові докази: змив, контрольний відрізок марлевого тампону, предмети схожі на гранату та підривник, уламки корпусу гранати, чеку з кільцем, спусковий важель, пластикову пробку знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2867 грн. 68 коп. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: