Єдиний унікальний номер 341/795/20
Номер провадження 1-кс/341/156/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич в приміщенні Галицького районного суду внесене в кримінальному провадженні №0000150 від 01.06.2020 року, клопотання старшого слідчого СВ Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, судимого: 26.09.2018 Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ч. 1, 4 ст. 70 до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільненого 08.05.2020 з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 16 днів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

який підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся в суд із зазначеним клопотанням.

Матеріалами клопотання зазначається, що слідчим відділенням Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за об`єднаним № 0000150 від 01.06.2020 про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 будучи засудженим 26.09.2018 Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 357, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнившись 08.05.2020 з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 16 днів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період умовно-дострокового звільнення вчинив нові кримінальні правопорушення.

Так 29.05.2020 близько 1 години 30 хвилин ОСОБА_7 , повертаючись додому та проходячи перехрестя вулиць Лепкого і Над потоком у м. Бурштин Івано-Франківської області, зустрів ОСОБА_9 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повертався додому, на провулок І. Франка, 6 у цьому ж населеному пункті.

Побачивши ОСОБА_7 , ОСОБА_9 попросив останнього допомогти йому дістатись додому, пообіцявши ОСОБА_7 пригостити його спиртним за надану послугу.

ОСОБА_7 погодився на пропозицію ОСОБА_9 та провів його додому, на АДРЕСА_2 , де вони удвох зайшли до будинку та почали вживати спиртні напої. Під час розпивання спиртного ОСОБА_9 попросив ОСОБА_7 піти до легкового автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить на праві власності його доньці ОСОБА_10 , проте фактично перебуває у користуванні ОСОБА_9 , і який на той час знаходився на його подвір`ї, щоб взяти з салону сигарети.

ОСОБА_7 погодився і під час виконання прохання ОСОБА_9 побачив, що даний транспортний засіб не зачинений, а ключі знаходяться у замку запалювання, у результаті чого у нього виник умисел на таємне, без відома та згоди користувача незаконне заволодіння даним автомобілем з метою покататися по м. Бурштин Івано-Франківської області.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_7 дочекався поки ОСОБА_11 від випитого спиртного заснув, після чого, близько 4 години, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний № НОМЕР_1 і, переконавшись, що поряд нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, відчинив ліву передню дверку вказаного транспортного засобу, яка на той час не була зачинена на замок і, отримавши таким чином доступ до салону зазначеного автомобіля, сів на водійське сидіння. У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 за допомогою наявного у замку запалювання ключа запустив двигун та, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном, виїхав ним за межі домоволодіння ОСОБА_9 і поїхав кататися по м. Бурштин Івано-Франківської області .

Заволодівши належним ОСОБА_9 легковим автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний № НОМЕР_1 , ОСОБА_7 заїхав на територію автозаправної станції «WOG», яка знаходиться у м. Бурштин Івано-Франківської області по вул. С. Бандери, 13-а, щоб придбати сигарети, де виявив, що у вказаному транспортному засобі спущене одне з коліс. Намагаючись підкачати дане колесо, він виявив, що воно проколене, після чого почав шукати у багажному відділенні автомобіля запасне колесо, щоб поміняти. Не виявивши запасного колеса, ОСОБА_7 вирішив пошукати у салоні автомобіля грошові кошти та інші цінні речі з метою їх подальшого таємного викрадення.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання 29.05.2020 близько 5 години 30 хвилини, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, оглянувши салон транспортного засобу, виявив у речовому ящику - «бардачку» автомобіля грошові кошти у сумі 1100 Чеських крон, що по курсу Національного банку України становить 1206 грн. 15 коп. та 100 польських злотих, що по курсу Національного банку України становить 670 грн. 44 коп., які таємно викрав.

Залишивши транспортний засіб на території автозаправної станції, втік з місця вчинення злочину. У подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд і тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1876 гривень 59 копійок.

Крім цього, 31.05.2020 близько 21 години ОСОБА_7 , проходячи повз домоволодіння ОСОБА_9 , яке знаходиться у АДРЕСА_2 , вирішив зайти до останнього у гості.

З цією метою він відкрив зачинену на засув хвіртку і безперешкодно зайшов на подвір`я ОСОБА_9 та підійшов до вхідних дверей його житлового будинку, які були зачинені на замок. Зрозумівши, що господаря немає вдома, ОСОБА_7 вирішив незаконно проникнути до його помешкання та вчинити звідти крадіжку чужого майна.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконався, що поблизу нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, після чого із застосуванням фізичної сили вибив ногою вхідні двері житлового будинку ОСОБА_12 і проти волі його законного володільця, проник всередину помешкання, де почав шукати майно, яке б можна було викрасти.

При цьому він виявив у кишені куртки ОСОБА_12 , яка знаходилась в одній з кімнат, грошові кошти у сумі 10 доларів США, що по курсу Національного банку України становить 269 грн. 06 коп., 10 Євро, що по курсу Національного банку України становить 296 грн. 23 коп., 10 польських злотих, що по курсу Національного банку України становить 67 грн. 04 коп., а також дві в`язки запасних ключів від помешкань ОСОБА_12 у м. Калуш та у м. Бурштин Івано-Франківської області, які не мають певної цінності для потерпілого, ключ з брелком від вантажного автомобіля «MAN», який не має цінності для потерпілого та дисконтну картку мережі магазинів «ПАККО», яка не має цінності для потерпілого, у результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 632 гривні 34 копійки.

Крім цього 31.05.2020 перебуваючи незаконно близько 21 години у помешканні ОСОБА_9 , яке знаходиться у АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 крім грошових коштів виявив у кишені куртки господаря помешкання належну останньому пенсійну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 з магнітним носієм інформації, яка видана територіальним відділенням зазначеної вище банківської установи на ім`я ОСОБА_12 .

Далі ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто, розуміючи, що вказана банківська картка, згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку певної особи, що видається тільки банківською установою, припускаючи, що на картковому рахунку цієї картки можуть знаходитися грошові кошти, продовжуючи свої злочинні дії та діючи з корисливих мотивів, таємно викрав вказану банківську картку разом з грошовими коштами та іншим майном ОСОБА_12 .

Окрім того, 31.05.2020 перебуваючи незаконно близько 21 години у помешканні ОСОБА_9 , яке знаходиться у АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 крім грошових коштів виявив у кишені куртки господаря помешкання свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний № НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , видане територіальним сервісним центром 2642 на ім`я ОСОБА_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ПГМФ 8304», реєстраційний номер НОМЕР_5 , серії НОМЕР_6 , видане на ім`я ОСОБА_9 територіальним сервісним центром НОМЕР_7 , посвідчення водія серії НОМЕР_8 , видане на ім`я ОСОБА_9 , видане територіальним сервісним центром НОМЕР_7 та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_9 , видане на ім`я ОСОБА_9 21.02.2018 Пенсійним фондом України.

Оглянувши віднайдені документи, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вказані свідоцтва та посвідчення, є важливими особистими документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, оскільки їх пред`явник має право на встановлені законодавством пільги та посвідчує своє право на вказане у цих документах майно, таємно викрав їх разом з грошовими коштами та іншим майном ОСОБА_12 і втік з місця вчинення злочину та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

У сукупності ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням до житла, викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів та незаконному заволодінні іншими важливими особистими документами, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

5 червня 2020 року ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 та ч. 3 ст. 357 КК України

Будучи допитаним як підозрюваний, ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та розповів про обставини вчинених ним злочинів.

Крім того, вина ОСОБА_7 у вчиненому доведена протоколами огляду місця події, показами потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_14 , вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, здобутими під час досудового розслідування.

За вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачене найтяжче безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої і згідно ст. 12 КК України два з п`яти вчинених ним злочинів відносяться до категорії тяжких.

У ході досудового розслідування установлено, що у минулому ОСОБА_7 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі і проти власності і 08.05.2020 звільнився умовно-достроково з місць позбавлення волі з невідбутим строком 11 місяців 16 днів.

Однак незважаючи на це, ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши у період умовно-дострокового звільнення нові умисні злочини, серед яких два тяжкі. Тим самим він ще раз наглядно продемонстрував, що не має жодного наміру ставати на шлях виправлення, що свідчить про його цілеспрямованість на продовження злочинної діяльності та наявність такого ризику як вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім того, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 , усвідомлюючи невідворотність можливого, у разі визнання його винуватості, покарання, може негативно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки являється місцевим жителем і є добре знайомим з усіма учасниками кримінального провадження.

Також підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення нових злочинів, незважаючи на наявність постійного місця проживання, буде переховуватися від слідства та суду, з метою умалення своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити нове кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім цього, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, його негативну репутацію, неможливо запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Досудовим розслідуванням, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 в минулому притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі і проти власності і 08.05.2020 звільнився умовно-достроково з місць позбавлення волі з невідбутим строком 11 міс. 16 дн., однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши у період умовно-дострокового звільнення нові умисні злочини, серед яких два тяжкі. Тим самим він ще раз продемонстрував, що не має жодного наміру ставати на шлях виправлення. Просять взяти до уваги що після повідомлення ОСОБА_15 підозри останній через два дні знову вчинив злочин.

Крім того перебуваючи на волі ОСОБА_7 може негативно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки являється місцевим жителем і є добре знайомим з усіма учасниками кримінального провадження. Також підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, його негативну репутацію, неможливо запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Просили клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, із визначенням розміру застави.

ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у скоєнні даних злочинів визнав, однак просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Він знайшов місце роботи, перейшов проживати до бабусі, яка є інвалідом 2-ї групи і повинен її доглядати.

Захисник підозрюваного зазначив, що ОСОБА_16 є особою молодого віку, вину визнав,розкаявся, просив відмовити в даному клопотанні обрати ОСОБА_7 запобіжний захід домашній арешт.

Згідно зі ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

П.5 ч.2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість двох кримінальних правопорушень у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, вважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_7 на те,що він здійснює догляд за своєю бабусею. Будь яких доказів з приводу зазначено суду не надано. Окрім того останній зазначив,що у його бабусі є двоє синів які періодично її відвідують.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.1 ст. 289 КПК України). Розмір застави у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 слід задовольнити із визначенням розміру застави.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; підозрюваний ОСОБА_7 негативно характеризується по місцю проживання, відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, а також може переховуватися від слідства та суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 105 100 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.1 ст. 289 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1.прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду,із визначеною періодичністю;

2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4.утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи із викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на строк шістдесят днів, терміном до 09 серпня 2020 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Розмір застави визначити в межах 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 105 100 ( сто п`ять тисяч сто ) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1. прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду, із визначеною періодичністю;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. утримуватись від спілкування з потерпілою, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Галицького районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Тисменицької місцевої прокуратури .

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 09 серпня 2020 року.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий Суддя:ОСОБА_1