Справа №639/8697/19
Провадження №1-кс/639/535/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про скасування арешту на майно, який накладено під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002093 від 09.12.2019 року, -

в с т а н о в и в:
25.02.2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про скасування арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який накладено під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002093 від 09.12.2019 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у ході досудового розслідування 09.12.2019 року було вилучено паспорт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучення слідчим паспорта громадянина України у ОСОБА_5 є порушенням діючого законодавства та особистих прав громадянина, оскільки згідно п. 23 Положення про паспорт громадянина України від 26 червня 1992 року, забороняється вилучення паспорта у громадянина.

Відсутність паспорта у ОСОБА_5 унеможливлює реалізацію його конституційних прав як громадянина, у тому числі можливості здійснення правочину: оформлення довіреності на ім`я своєї дружини на отримання грошової допомоги за місцем його працевлаштування.

Той факт, що зазначений паспорт визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, не є законною підставою для його утримання органом досудового розслідування, оскільки в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогам охорони фундаментальних прав особи.

В клопотанні захисником ОСОБА_4 зазначається, що не має необхідності подальшого накладення арешту на паспорт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим він скасувати в цій частині арешт майна.

Під час судового засідання захисник ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив зазначене клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вилучений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім цього прокурор зазначає, що повернення паспорта на ім`я ОСОБА_5 родичам підозрюваного може призвести до відчуження майна, яке йому належить, та в подальшому може перешкодити потерпілій пред`явити цивільний позов про відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судової справи та надані докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.12.2019 року по справі №639/8697/19 накладено арешт на майно вилучене 09.12.2019 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В клопотанні захисника ОСОБА_4 доведено, що на теперішній час відпала потреба в застосуванні арешту, який було накладено на паспорт громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто доведено передбачені статтею 174 КПК України підстави для скасування арешту майна.
Щодо доводів прокурора, слідчий суддя зазначає, що потерпілою ОСОБА_6 на даній стадії досудового розслідування цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Підозрюваний ОСОБА_5 на теперішній час утримується під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Згідно з пунктом 1 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 р. № 419 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2006 р. № 940), посвідчувати заповіти і довіреності, що прирівнюються до нотаріально посвідчених (далі - заповіти і довіреності), відповідно до статей 245 і 1252 Цивільного кодексу України та статті 40 Закону України «Про нотаріат», мають право такі посадові, службові особи:
- начальники установ виконання покарань та слідчих ізоляторів - заповіти і довіреності осіб, що тримаються в таких установах.
Начальники слідчих ізоляторів посвідчують заповіти і довіреності осіб, узятих під варту, та засуджених, стосовно яких вирок суду не набрав законної сили, за погодженням з посадовою, службою особою чи органом, у провадженні яких перебуває справа.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування арешту, накладеногона паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на теперішній час відпала потреба в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 173, 174, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про скасування арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який накладено під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002093 від 09.12.2019 року задовольнити.

Скасувати арешт на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.12.2019 року по справі №639/8697/19 (провадження №1-кс/639/4048/19).

Зобов`язати слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 , яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002093 від 09.12.2019 року, негайно повернути паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 його дружині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 27.02.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1