У Х В А Л А Справа № 932/1549/20

Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/1925/20

01 квітня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисниці ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчої по кримінальному провадженню № 0000377 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2020 року слідча СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 , звернулась до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпрі, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не є опікуном чи піклувальником, не зареєстрований, зі слів фактично мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2018 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.ч. 2, 3 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 12 років, із конфіскацією майна.

Підстави для продовження цього запобіжного заходу слідча навела наступні.
07 лютого 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України, які виразились у зґвалтуванні ним малолітньої ОСОБА_8 , що вчинено повторно та у розбої, тобто у нападі на малолітню ОСОБА_8 , і заволодінні її майном, який поєднано із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що вчинено особою, яка раніше вчинила розбій.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 години 30 хвилини 03 квітня 2020 року.
Для закінчення досудового слідства необхідно виконання низки слідчих дій, спрямованих на здобуття та перевірку достовірності доказів вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є неможливим, оскільки він підозрюється у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів та тому, що зазначені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу, ризики на цей час не зникли і не зменшились. Цими ризиками є: можливість переховування від органів досудового слідства або суду; незаконного впливу на потерпілу. Також, з урахуванням поведінки підозрюваного, вважає, що на цей час існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 неодноразово відмовлявся надавати біологічні зразки для проведення експертизи, відмовлявся від захисників, перешкоджав встановленню обставин кримінального правопорушення. Крім цього, через те, що він неодноразово засуджений, вважала, що існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Стверджуває, що будь-який інший, більш м`який запобіжний захід не буде здатен запобігти цим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Як додатки до клопотання надано витяг з кримінального провадження № 0000377 та копії інших документів.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання. Додатково пояснив, що підставою для продовження строку досудового розслідування є невиконання усіх слідчих дій, які необхідні для завершення досудового розслідування. Так, для завершення досудового розслідування по справі необхідно виконати наступні слідчі дії: витребувати висновки експертиз, які було призначено у рамках кримінального провадження; провести слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_8 ; провести комплексну судову психолого-психіатричну експертизу підозрюваному ОСОБА_4 ; провести комплексну судову психолого-психіатричну експертизу потерпілій ОСОБА_8 ; провести із свідками впізнання речей, які вилучені у потерпілої ОСОБА_8 та у підозрюваного ОСОБА_4 , які на цей час знаходяться у експерта; виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України; скласти обвинувальний акт. Ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, які до цього часу, з моменту обрання запобіжного заходу, не зменшились і не зникли, у даному випадку є: можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання за вчинення злочину по пред`явленій підозрі; можливість впливу на неповнолітню потерпілу ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_4 відомо її анкетні дані; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 у будь-який спосіб намагається затягнути досудове розслідування, чинив перешкоди в отриманні від нього біологічних зразків для проведення судово-медичної експертизи; вчинення іншого кримінального правопорушення.
У судовому засіданні підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання слідчої. Пояснив, що він не визнає вини у інкримінованих йому злочинах, оскільки потерпілу не бачив навіть до сьогоднішнього дня, а став жертвою оговору. Через те, що злочину не вчиняв, прохав відмовити у задоволенні клопотання взагалі. Поскаржився на те, що протягом всього строку досудового розслідування систематично порушується встановлений КПК України порядок збору доказів з боку працівників поліції та прокуратури.
Захисниця заперечувала проти задоволення клопотання слідчої та прохала в ньому відмовити. Пояснила, що підозра у вчиненні її підзахисним злочинів, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України не обґрунтована, а версія сторони обвинувачення про зґвалтування потерпілої ОСОБА_8 її клієнтом, спростована проведеними по справі судово-медичними експертизами. Інші докази причетності ОСОБА_4 до вчинення злочинів ґрунтуються на показаннях свідків, які не викликають довіри. Органом досудового розслідування не здобуто прямих доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів, і протиправно не взято до уваги покази свідків з боку сторони захисту щодо місцезнаходження підозрюваного у час вчинення злочину в іншому місці. Отже, після обрання запобіжного заходу підозрюваному слідством не зібрано будь-яких нових доказів вчинення ним злочинів. Заплановані по справі слідчі дії не вимагають необхідності тримання ОСОБА_4 під вартою. Проведеною по справі судово-медичною експертизою встановлено те, що ОСОБА_4 заподіянні легкі тілесні ушкодження, що свідчить про те, що злочин вчинено не ним, а стосовно нього. Обставини, які б унеможливлювали завершення досудового слідства у строк дії запобіжного заходу, відсутні. Сторона обвинувачення упереджено ставиться до її підзахисного і можливості завершення слідства в інший, відмінний від складення обвинувального акту, спосіб, не розглядає. Її підзахисний не має наміру переховуватись від слідства і суду, оскільки доказів його вини не зібрано, він бажає довести свою невинуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів; потреби у впливі на потерпілу також не має, через те, що її доводи спростовані експертом; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не буде, внаслідок того, що необхідні слідчі дії вже проведено. Внаслідок того, що ризики, які стали підставою обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на її переконання відсутні, а також тому, що необхідності у триманні її підзахисного під вартою на час досудового розслідування немає, прохала у задоволенні клопотання слідчої відмовити.
Розглянувши клопотання, заслухавши доводи прокурора в його обґрунтування, заперечення захисниці та підозрюваного, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
Вважаю, що на даний час є всі підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України. Підставами вважати підозру обґрунтованою є: протокол допиту малолітньої ОСОБА_8 від 06.02.2020 року; протокол додаткового допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 06.02.2020 року; протокол перегляду відеозапису від 07.02.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 07.02.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 07.02.2020 року; протоколи пред`явлення особи до впізнання від 07.02.2020 року; протокол пред`явлення ОСОБА_4 до впізнання потерпілій ОСОБА_8 від 07.02.2020 року, у якому вона впізнала його як особу, що вчинила на неї розбійний напад та застосувала до неї статеве насильство; докази у їх сукупності.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 квітня 2020 року. Підставою обрання підозрюваному цього запобіжного заходу зазначено необхідність запобігання встановленим слідчим суддею ризикам у вигляді у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, і у вигляді позапроцесуального впливу на потерпілу, з метою можливої зміни нею показань, задля уникнення від кримінальної відповідальності. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 на обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 від 26 березня 2020 року строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000377 продовжено до трьох місяців, тобто до 06 травня 2020 року.

Доведеними, наданими у судовому засіданні поясненнями прокурора та матеріалами справи у їх сукупності, є ризики у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 інкриміновано вчинення умисних злочинів, один із яких є особливо тяжким та передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк у 15 років, або довічне позбавлення волі; та у вигляді позапроцесуального впливу на потерпілу, з метою можливої зміни нею показань для уникнення від кримінальної відповідальності. Підозрюваний в офіційному шлюбі не перебуває, не має на утриманні дітей, не є опікуном чи піклувальником, офіційно не працевлаштований, а тому у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, які б могли нівелювати цей ризик. Ризик переховування обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (один із злочинів, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді довічного позбавленням волі). Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений. Ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю тощо. У зв`язку із цим, беру до уваги те, що підозрюваний раніше неодноразово засуджений, в тому числі, за вчинення злочинів проти статевої свободи і недоторканості особи, що свідчить про його зневажливе ставлення до прийнятих у суспільстві норм моралі та поведінки щодо статевої свободи жінки.

При встановленні наявності ризику позапроцесуального впливу на потерпілого слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є потерпілими, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Через це, надання потерпілою показань слідчій на стадії досудового розслідування не спростовує ризику зміни нею показань на стадії судового провадження під впливом підозрюваного.

Отже, встановлені раніше, при обрані ОСОБА_4 запобіжного заходу, ризики, на даний час не зникли та не зменшились. Нові ризики, що зазначені слідчою і підтриманні прокурором, у вигляді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчиненні іншого злочину, наданими слідчому судді доказами не доведено. Запобігти реалізації підозрюваним встановленим у судовому засіданні ризикам в інший спосіб, не пов`язаним із триманням ОСОБА_4 під вартою, не є можливим, внаслідок того, що не маючи міцних соціальних зв`язків, перебуваючи під загрозою довічного позбавлення волі внаслідок тяжкості покарання за пред`явленою йому підозрою у випадку доведеності вини, ОСОБА_4 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки такі запобіжні заходи як домашній арешт, особисте зобов`язання, застава, не є застереженням вказаному ризику, а залишення особи вдома дає їй можливість його їй реалізувати і сховатись від слідства та суду.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , враховую обсяг слідчих дій, які необхідно провести по справі для завершення досудового розслідування, вік та стан здоров`я підозрюваного, які дозволяють йому реалізувати ті ризики, які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, відсутність доказів, що характеризують його з позитивного боку, які сторона захисту, у випадку їх наявності, мала б надати в порядку ст. 22 КПК України, через те, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання, в тому числі, стороною захисту, їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Дійсно, для закінчення досудового слідства, слід виконати низку слідчих дій, на що потрібен певний час. Тому з метою недопущення реалізації підозрюваним встановлених ризиків, врахувавши норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що оцінюються при обранні запобіжного засобу, а також норми ст. 199 КПК України, якими встановлено ті обставини, що є підставою для продовження строку тримання під вартою, вважаю за можливе клопотання задовольнити.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що датою та часом закінчення дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під вартою є 13 година 30 хвилина 03 квітня 2020 року, а строк досудового розслідування продовжено до 06 травня 2020 року включно, вважаю за можливе продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, який залишився по справі, тобто до 13 години 30 хвилини 06 травня 2020 року.
Враховуючи те, що при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 4 ст. 183 КПК України, альтернативний запобіжний захід не визначався, при продовженні строку тримання під вартою розмір застави не визначаю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 199, 309-310, 395 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України.
Дата закінчення дії ухвали - 13 година 30 хвилина 06 травня 2020 року включно.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1