справа №619/4597/19
провадження №1-кс/619/59/20
УХВАЛА

іменем України

15 січня 2020 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
підозрюваногоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001581 від 22.11.2019, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

установив:
Органом досудового розслідування встановлено, що 22 листопада 2019 рокублизько 02 години, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поблизу залізничної станції «Казача Лопань», що розташована в смт. Казача Лопань Дергачівського району Харківської області, зустрів раніше не знайомого мешканця смт Казача Лопань ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в ході бесіди між ОСОБА_4 та останнім раптово виник конфлікт. В подальшому, в ході конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та діючи за раптово виниклим умислом, з мотиву спрямованого на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх подальших дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з правої кишені своєї верхньої одежі дістав ніж «метелик» та наніс ОСОБА_7 більше десяти ударів вказаним ножом, чим спричинив ОСОБА_7 множинні колото-різані рани голови, шиї, грудної клітини, та черевної області з пошкодженнями внутрішніх органів, а саме: шлунку, правої нирки, підвздорної кишки. В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09 годині помер в реанімаційному відділенні КЗОЗ РТМО Дергачівської ЦРЛ. 22.11.2019 о 16 год 00 хв ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину та в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 24 листопада 2019 року слідчим суддею відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід тримання під вартою.

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання слідчий обґрунтовує ризиками, які зазначені у пунктах 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може знищити або сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, які є особами з числа оточення підозрюваного, переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. У зв`язку з вищевикладеним слідчий вважає не можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 22 січня 2020 року. Однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, тому що у кримінальному провадженні не виконано наступне: не закінчено судову-медичну експертизу механізму отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що має ґрунтовне значення у кримінальному провадженні, та може вплинути на остаточну правову кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_4 ; не закінчено судову-медичну експертизу щодо наявності тілесних ушкоджень у підозрюваного ОСОБА_4 , що має ґрунтовне значення у кримінальному провадженні, та може вплинути на остаточну правову кваліфікацію дій підозрюваного; не закінчено проведення судово-цитологічної, судово-імунологічної експертиз; не виконані інші слідчі та розшукові дії необхідність у яких може виникнути в ході досудового розслідування; не виконані вимоги ст.290 КПК України; не складено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, та не вручено їх підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику. Провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не представилося можливим у зв`язку з великим обсягом роботи та значною тривалістю проведення експертиз, без яких неможливе завершити досудове розслідування. У зв`язку з цим, 15.01.2020 керівником Дергачівської місцевої прокуратури строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 22.02.2020.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 обґрунтував клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у клопотанні.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 вказали на відсутність ризиків, про які вказує прокурор, та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Крім того, адвокат вказав, що дії ОСОБА_4 невірно кваліфіковані та не обґрунтовано підозру, органом досудового розслідування не з`ясовано як були спричинені тілесні ушкодження підозрюваному та звідкіля взявся ніж.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Ухвалою слідчого судді від 24 листопада 2019 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 17 січня 2020 року.

Враховуючи, що відповідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, та з огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182).

Більш того, у п.48 рішення «Чеботарі проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (див. Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October 1994, Series A no. 300-A, p. 27, § 55). Однак вимога обґрунтованої підозри є важливим елементом гарантії від довільного арешту і затримання. Того факту, що підозри є сумлінними, недостатньо. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (див. Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, judgment of 30 August 1990, Series A no. 182 , pp. 16-17, § 32). Суд підкреслює в зв`язку з цим, що за відсутності розумної підозри особа не може бути заарештована або затримана з метою змусити її дати свідчення або свідчення проти інших осіб, або для виявлення фактів або інформації, які можуть служити для обґрунтування підозр щодо нього.

У п.36 рішення «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.05.2010 року Європейський Суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява №33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко встановити наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що посилання слідчого на існування ризику впливу на свідків, про яких ОСОБА_4 дізнався з клопотання про продовження застосування запобіжного заходу, є наявною іншою підставою для задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До того ж, фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, свідчать про підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, який ніде не працює, свідчать про відсутність міцного соціального зв`язку, а також про неможливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Слідчим суддею розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а надані докази обґрунтовують ці обставини. До того ж, свідчить про підвищену суспільну небезпеку.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до постанови керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області від 15 січня 2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001581 від 22.11.2019 продовжений до трьох місяців, тобто до 22.02.2020.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання про продовження застосування запобіжного заходу задовольнити повністю.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали покласти на начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області та начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє по 22 лютого 2020 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1