Справа № 308/1022/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2020 м. Ужгород

Закарпатськийапеляційний суд в складісуддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,підозрюваного ОСОБА_6 ,розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/129/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородськогоміськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2020.

Цією ухвалою слідчого суддізадоволено клопотаннястаршого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 танакладено арештна тимчасововилучене31.01.2020 під час проведенняогляду місця події приміщення кабінету відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління ДержпраціУкраїни в Закарпатській області, що за адресою м.Ужгород,вул. Минайська, 16,майно,а саме:мобільний телефон марки «Nokia», модель «RM - 1011», чорного кольору яким користується ОСОБА_6 ; особисті грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 530 грн., а саме одна купюра номіналом 500 грн., одна купюра номіналом 20 грн. та одна купюраноміналом 10 грн.;папірець із рукописним текстом в якому зазначаються дані ОСОБА_9 та її контактний номер телефону;фільтрувальні папери зі змивами із правої руки ОСОБА_6 ;фільтрувальні папери зі змивами із лівої руки ОСОБА_6 ;контрольний взірець фільтрувального паперу.
Клопотання старший слідчий обґрунтував тим, щослідчим відділом СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000051 від 27.01.2020, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , працюючи на посаді заступника начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці у Закарпатській області, тобто являючись службовою особою державного органу, - яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, вступив в позаслужбові корупційні стосунки з ОСОБА_9 та у період часу з 27.01.по 31.01.2020вчинив умисний корупційний злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

ОСОБА_6 , працюючи на посаді заступника начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці у Закарпатській області, 26.01.2020 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_9 , яка являється фізичною особою - підприємцем та здійснює свою господарську діяльність пов`язану з торгівлею в неспеціалізованих магазинах, та

-2-

домовився з нею про зустріч, яка мала відбутися 27.01.2020 в управлінні Держпраці України у Закарпатській області, що розташоване за адресою м.Ужгород, вул. Минайська, 16, під приводом проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю.

27.01.2020 о 09 год.30 хв.в приміщенні кафе, яке розташоване біля управління Держпраці у Закарпатській області, за адресою м. Ужгород, вул. Минайська, 16, під час зустрічі ОСОБА_9 із ОСОБА_6 , останній повідомив про факт виявлення осіб, які не є офіційно працевлаштованими, при цьому вирішив використати вказану ситуацію в особистих корисливих цілях та роз`яснив останній, що за це передбачена адміністративна відповідальність, однак повідомив останній, що зможе особисто, з використанням свого службового становища та корупційних зв`язків з іншими службовими особами управління Держпраці у Закарпатській області приховати даний факт та в майбутньому в разі перевірок господарської діяльності він або його колеги з Управління приховають даний факт, за що остання повинна щомісяця сплачувати йому грошові кошти в розмірів 5000 грн. шляхом перерахування на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 в якості неправомірної вигоди. На це ОСОБА_10 погодилася, оскільки усвідомлювала, що інакше здійснювати підприємницьку діяльність вона не зможе.

Під час чергової зустрічі, що мала місце 31.01.2020 близько 11 год. 30 хв., в приміщенні кафе «Galliano», що розташоване за адресою м. Ужгород, вул. Минайська, 14 ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою свого протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер та караність своїх дій, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, отримав від ОСОБА_12 касовий чек в якості підтвердження перерахування нею грошових коштів в розмірі 5000 грн. на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 в якості частини обумовленої раніше суми грошових коштів неправомірної вигоди, за не притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином ОСОБА_6 у період часу з 27.01. по 31.01.2020 вимагав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду в розмірі 5000 грн. щомісяця за не притягнення до адміністративної відповідальності за допуск працівників до роботи без укладення трудового договору та одержав від останньої 5000 (п`ять тисяч) грн., після чого був затриманий працівниками поліції.

В обґрунтування клопотання слідчий також вказав, що вказане у клопотанні тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, оскільки на аркушах фільтрувального паперу, за допомогою яких відібрано змиви з долонь рук ОСОБА_6 можуть міститися сліди спецхімречовини (п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України), якою була оброблена банківська квитанція про перерахування ОСОБА_9 на банківський рахунок № НОМЕР_1 яким користується ОСОБА_13 грошових коштів в сумі 5000 грн.Мобільний телефон марки «Nokia», модель «RM - 1011», чорного кольору яким користується ОСОБА_6 , може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки за допомогою мобільного телефону ОСОБА_6 телефонував ОСОБА_9 , та домовлявся про місце зустрічі та умови отримання неправомірної вигоди. Папірець із рукописним текстом в якому зазначаються дані ОСОБА_9 та її контактний номер телефону може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Особисті грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 530 грн. слід арештувати, оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна. Існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети та документи є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що

-3-

встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку з чим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.На думку слідчого, зазначене тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як арешт майна.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що слідчим доведено, що вилучені в ході проведення огляду місця події 31.01.2020, мобільний телефон марки «Nokia», модель «RM - 1011», чорного кольору яким користується ОСОБА_6 , особисті грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 530 грн., папірець із рукописним текстом в якому зазначаються дані ОСОБА_9 та її контактний номер телефону, фільтрувальні папери зі змивами із правої руки ОСОБА_6 , фільтрувальні папери зі змивами із лівої руки ОСОБА_6 , контрольний взірець фільтрувального паперу, мають значення речового доказу в кримінальному проваджені № 0000051, а тому арешт майна необхідний з метою збереження речових доказів, а накладення арешту на грошові кошти необхідне з метою забезпечення можливої конфіскації майна, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, відтак слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України.Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, а також задля забезпечення можливої конфіскації майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_6 ОСОБА_14 просить ухвалу слідчого судді від12.02.2020пронакладенняарешту намайно, вилученев ходіогляду місця події 31.01.2020 скасувати та відмовити у задоволенні клопотання.В обґрунтування апеляційних вимогзахисникзазначає, щослідчим порушено строк звернення до слідчого судді з повторним клопотанням про арешт майна, після повернення клопотання для усунення недоліків і про поновлення пропущеного процесуального строку питання не ставилось, що призвело до порушення основних засад змагальності сторін, визначених у ч.2 ст.22 КПК України. Також вказує проте, що у клопотанні зазначається, що вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Nokia», модель «RM - 1011», чорного кольору, яким ОСОБА_15 ; особисті грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 530 грн.; папірець із рукописним текстом, в якому зазначаються дані ОСОБА_10 та її контактний номер телефону; фільтрувальні папери зі змивами із лівої руки ОСОБА_6 ; фільтрувальні папери зі змивами із правої руки ОСОБА_6 ; контрольний взірець фільтрувального паперу, які вилучено у ході такої слідчої дії як огляд місця події.Однак, за змістом вказаної процесуальної дії, фактично складено обшук із зазначенням переліку вилученого у примусовому порядку майна.Згідно з матеріалами кримінального провадження 31.01. 2020 у приміщенні кабінету управління Держпраці у Закарпатській області проведено обшук, в ході якого було примусово вилучено з кишень одягу у ОСОБА_6 його власне майно.Як вбачається з протоколу огляду місця події, така слідча дії проводилася на підставі ч. 1 ст. 233 КПК України, але без зазначення конкретної підстави, що була б передбачена вказаною нормою права, при цьому в ході огляду відкривалися шухляди столу, шафи та переглядалися наявні в них предмети, тобто проведений органом досудового розслідування огляд місця події фактично був обшуком, який згідно з приписами ч.2 ст.234 КПК України проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді. Зазначає, що Верховний Суд уже визнавав неприпустимість проведення

-4-

обшуку під виглядом огляду місця події, зокрема в постановах від: 7.06.2018 (справа №740/5066/ 15-к); 26.02.2019 (справа №266/4000/14-к); 19.03.2019 (справа №380/157/14-к), оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені в ст.233, ч. 2 ст.234 КПК України.З клопотанням про проведення обшуку прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися, тому відповідно до згаданих положень отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення. Окрім того, в клопотанні про арешт майна, всупереч змісту ухвали слідчого судді від 05.02.2020, знову не зазначено серійних номерів банкнот.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу у відсутності захисника адвоката ОСОБА_16 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Крім того, підозрюваний просить розглянути апеляційну скаргу у відсутності його захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 ,який підтримав доводи апеляційноїскаргита просив її задовольнити в повному обсязі,доводи прокурора, який вважав апеляційну скаргунеобґрунтованою, а ухвалу слідчого судді законною та вмотивованою,перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргадо задоволення не підлягає зтаких підстав.

Як видно із клопотання СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000051 від 27.01.2020, за підозрою ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.
У період з 12 год. 50 хв. по 14 год.31.01.2020 у даному кримінальному провадженні проведено огляд місця події, а саме приміщення кабінету відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці України у Закарпатській області, що в м. Ужгород, вул. Минайська, 16, в ході якого було виявлено та вилучено:мобільний телефон марки «Nokia», модель «RM - 1011», чорного кольору яким користується ОСОБА_6 ;особисті грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 530 грн., а саме одна купюра номіналом 500 грн., одна купюра номіналом 20 грн. та одна купюра номіналом 10 грн.;папірець із рукописним текстом в якому зазначаються дані ОСОБА_9 та її контактний номер телефону;фільтрувальні папери зі змивами із правої руки ОСОБА_6 ;фільтрувальні папери зі змивами із лівої руки ОСОБА_6 ;контрольний взірець фільтрувального паперу.
31.01.2020 слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочину СУ ГУНП в Закарпатській області, винесено постанову про визнання вищевказаних грошових коштів та предметів речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Огляд місця події був узаконений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.02.2020.
Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.02.2020 клопотання слідчого про накладення арешту на майно було повернуто на доопрацювання.
В межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з повторним клопотанням про накладення арешту на тимчасововилученемайно у кримінальномупровадженні№0000051 від 27.01.2020, виявлене 31.01.2020 під час проведення огляду місця події, - приміщення кабінету відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці України в Закарпатській області, що в м. Ужгород, вул. Минайська, 16, а саме: мобільний телефон марки «Nokia», модель «RM - 1011», чорного кольору яким користується ОСОБА_6 ; особисті грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 530 грн., а саме одна купюра номіналом 500 грн., одна купюра номіналом 20 грн. та одна купюра

-5-

номіналом 10 грн.; папірець із рукописним текстом в якому зазначаються дані ОСОБА_9 та її контактний номер телефону; фільтрувальні папери зі змивами із правої руки ОСОБА_6 ; фільтрувальні папери зі змивами із лівої руки ОСОБА_6 ; контрольний взірець фільтрувального паперу і які, як зазначено в клопотанні, відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Відповідно, до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст. ст. 170, 173 КПК України.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно предметом злочину і хто ж фактично є йоговласником, для чого, з метою йогозбереження, запобіганняприховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладене на нього арешт як на речовий доказ.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07. 06. 2007 у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати

-6-

справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожномувипадку має існувати очевидна істотна причина.

Відтак, слідчим суддею правильно враховано, що відповідно до постанови слідчоговідділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_18 про визнання та приєднання в якості речових доказів від 31.01.2020, вказане у клопотанні майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000051 від 27. 01. 2020.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини , які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірив наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно.

Колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження містять достатньо даних вважати, що виявлене31.01.2020в ході огляду місяця події - приміщення кабінету відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці України в Закарпатській області, що в м. Ужгород, вул. Минайська, 16, майно, а саме: мобільний телефон марки «Nokia», модель «RM - 1011», чорного кольору яким користується ОСОБА_6 , особисті грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 530 грн., папірець із рукописним текстом в якому зазначаються дані ОСОБА_9 та її контактний номер телефону, фільтрувальні папери зі змивами із правої руки ОСОБА_6 , фільтрувальні папери зі змивами із лівої руки ОСОБА_6 , контрольний взірець фільтрувального паперу, мають значення речового доказу в кримінальному проваджені № 0000051, а тому арешт майна необхідний з метою збереження речових доказів, а накладення арешту на грошові кошти необхідно з метою забезпечення можливої конфіскації,що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляну на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ч.2 ст.167 КПК України, тому доводи сторони захисту з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, щослідчим порушено строк звернення до слідчого судді з повторним клопотанням про арешт майна, після повернення клопотання для усунення недоліків, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.02.2020 повернуто клопотання слідчого про накладення арешту на майно для усунення недоліків, зазначена ухвала згідно відмітки на обкладинці справи була отримана слідчим 10.02.2020, повторно клопотання подане до суду 11.02.2020, відтак колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді щодо дотримання встановленого КПК України строку на повторне звернення до суду з відповідним клопотанням.
Колегія суддів також не може визнати обґрунтованими і посиланнязахисника ОСОБА_16 на те, що проведений огляд місця події фактично був обшуком, без зазначення у ньому підстав для його проведення, який проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді, оскільки огляд місця події, проведений 31.01.2020 узаконений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.02.2020.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_16 щодо того, що у повторному клопотанні знову не зазначено серійних номерів вилучених грошових банкнот, самі по собі є непереконливими, оскільки загалом рішення слідчого судді ухвалено на підставі

-7-

об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом і не є визначальними при прийнятті рішення та не впливають на законність та обґрунтованість рішення.

Іншізазначені в апеляційнійскарзі доводи не можуть бути безумовнимипідставами для скасуванняухвалислідчогосудді.

Істотнихпорушеньвимог КПК України, які б давали підстави для скасуванняухвалислідчогосудді, колегієюсуддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленої слідчим суддею ухвали від 12.02.2020та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 поданої в інтересах ОСОБА_6 ..
Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_17 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 12.02.2020 пронакладення арешту на майно, тимчасово вилучене 31.01.2020 під час проведення огляду місця події - приміщення кабінету відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці України в Закарпатській області, що в м. Ужгород, вул. Минайська, 16, а саме:мобільний телефон марки «Nokia», модель «RM - 1011», чорного кольору яким користується ОСОБА_6 ;особисті грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 530 грн.; папірець із рукописним текстом в якому зазначаються дані ОСОБА_9 та її контактний номер телефону; фільтрувальні папери зі змивами із правої руки ОСОБА_6 ;фільтрувальні папери зі змивами із лівої руки ОСОБА_6 ;контрольний взірець фільтрувального паперу - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: