Справа № 947/5393/20
Провадження № 1-кс/947/2486/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0005691 від 19.10.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що приблизно 18.10.2019, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи про настання суспільно небезпечних наслідків, діючи повторно, вступив у злочинну змову направлену на таємне викрадення чужого майна з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_5 , 18.10.2019, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розподілили між собою ролі та розробили спільний злочинний план.

З метою пошуку об`єкту злочинного посягання, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , о 03 годин 00 хвилин 18.10.2019, на невстановленому автомобілі прибули до будинку АДРЕСА_3 , де між будинками №7 та АДРЕСА_4 помітили невідомого їм чоловіка, яким виявився ОСОБА_9 . Обравши майно останнього, як об`єкт злочинного посягання, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у відповідності до відведеним їм ролей, діючи умисно та протиправно, з метою досягнення злочинної мети направленої на заволодіння чужим майном будь-яким способом, почали застосовувати до ОСОБА_9 прийоми боротьби, які виконували роль відволікаючого маневру під час скоєння злочину. В цей час, ОСОБА_7 , під час застосування до ОСОБА_9 чергового прийому боротьби, шляхом ривку, відкрито заволодів з шиї останнього золотим ланцюжком вагою 42 грами, вартістю 60000 гривень. В цей час, ОСОБА_9 , розуміючи, що з його шиї було викрадено його майно, почав звертатись до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з вимогою припинити відносно нього протиправні дії та повернути викрадене майно, про те, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , розуміючи, що їх дії переросли та носять відкритий характер, з метою утримання викраденого майна з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток у розмірі 60000 гривень.

14.03.2020 року відносно ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданого клопотання, долучивши в судовому засіданні характеристику з місця проживання свого підзахисного. В частині мірі запобіжного заходу зазначила, що ризики, на які в своєму клопотанні посилається сторона обвинувачення є необґрунтованими. Так, щодо ризику переховування від органів досудового розслідування зазначила, що такий ризик підтверджується виключно долученими до клопотання рапортами, а відтак такий ризик стороною обвинувачення не доведений та є необґрунтованим. Щодо ризику можливого незаконного впливу на потерпілу особу зазначила, що така особа її підзахисному не відома, а відтак і вказаний ризик відсутній. З моменту вчинення кримінального правопорушення за обставинами даного кримінального провадження минуло більше 5 (п`яти) місяців, а відтак ризик можливого знищення її підзахисним будь-яких речей спростовується. Щодо можливого вчинення ним іншого кримінального правопорушення, зазначила, що його вина на теперішній час не доведена, останній має простійне місце проживання, де мешкає разом зі своєю сім`єю, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків. З огляду на викладене у сукупності, в задоволенні поданого клопотання просила відмовити та застосувати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні з пред`явленою підозрою не погодився, зазначивши, що має тяжку хворобу, в зв`язку з чим, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 14.03.2020 року відносно ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, яке було вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, стороною обвинувачення до клопотання долучаються: протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 30.10.2019 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2019 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 25.10.2019 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.10.2019 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 04.11.2019 року, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 13.03.2020 року, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 від 13.03.2020 року, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.03.2020 року, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 13.03.2020 року та інші матеріли клопотання в сукупності.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Так, слідчий суддя вважає встановленим наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що з огляду на його тяжкість та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його подальшого можливого визнання винним у його вчиненні у встановленому законом порядку судом, поведінку підозрюваного в рамках даного кримінального провадження, яка обумовила необхідність постановлення відносно нього ухвали про надання дозволу на його затримання, свідчить про наявність підстав у слідчого судді для висновку про те, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Слідчий суддя враховує, що матеріли даного клопотання містять протоколи допиту (в тому числі повторних) потерпілої особи, якій згідно обставин, як вони зазначені в клопотанні було завдано майнової шкоди. Так, вказані протоколи допитів містять анкетні дані означеної особи, а саме містять відомості щодо її місця проживання та місця роботи. Слідчий суддя враховує, що на теперішній час вказана особа в рамках даного кримінального провадження допитана. Між тим, враховує слідчий суддя й ту обставину, що у випадку можливого подальшого направлення обвинувального акту відносно підозрюваного ОСОБА_5 до суду, допит такої особи ймовірно буде проводитися безпосередньо судом, так як суд фактично позбавлений можливості посилатися на протоколи допитів осіб, які були отримані на стадії досудового розслідування (за винятком проведення допиту в порядку ст. 225 КПК України). Відтак, оскільки в значній мірі на показаннях потерпілої особи на теперішній час ґрунтується обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя вважає, що підозрюваний, маючи процесуальну можливість знайомитися з матеріали даного кримінального провадження, може незаконним чином впливати на вказану особу в рамках даного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя враховує, що як вже було означено, в рамках даного кримінального провадження за обставин, як вони викладені в клопотанні, потерпілій особі в зв`язку з можливим незаконним заволодінням належними їй речами, було завдано майнової шкоди. При цьому, ймовірно викрадені речі, на теперішній час в повній мірі органом досудового розслідування не встановлені, між тим такі речі відповідають критеріям речових доказів. В свою чергу встановлення місцязнаходження такого майна забезпечить орган досудового розслідування додатковою доказовою базою на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. За таких обставин, беручи до уваги викладене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення в частині того, що ризик можливого знищення підозрюваним ОСОБА_5 речей, які мають значення доказів в рамках даного кримінального провадження наявний.

В цілому, зважаючи на інкримінований підозрюваному ОСОБА_5 епізод ймовірної злочинної діяльності за обставинами, як вони викладені у вказаному клопотанні та письмовому повідомленні про підозру, який носять корисливий характер та спрямований на порушення права власності потерпілої особи, з огляду на ту обставину, що слідчим суддею не було встановлено офіційного місця роботи підозрюваного, а відтак і його офіційного та постійного заробітку, слідчий суддя також приходить до переконання про доведеність існування ризику у вигляді можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого корисливого кримінального правопорушення проти власності.

За таких обставин, беручи до уваги серйозність інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, у можливому вчиненні якого на теперішній час останній обґрунтовано підозрюється, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обґрунтованість поданого стороною обвинувачення клопотання, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що більш-м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не забезпечить запобігання означеним та встановленим слідчим суддею в судовому засіданні ризикам.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується ймовірне вчинення кримінального правопорушення, поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення відповідного розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0005691 від 19.10.2019 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали обчислюється з моменту фактичного затримання та припиняє свою дію 14.05.2020 року, в межах строків досудового розслідування.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1