ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/779/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/41/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 та застосовано до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 16 березня 2020 року, який обчислювати з моменту взяття під варту - 16 січня 2020 року 17 год. 30 хв. ОСОБА_7 визначено заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

В апеляційній скарзі захисники підозрюваного просять скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.01.2020 року. Свої вимоги мотивують тим, що в ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя не роз`яснив підозрюваному ОСОБА_7 можливі негативні наслідки відмови від захисника, не виніс ухвалу про забезпечення захисника з центру БВПД, не з`ясував причини та підстави затримання працівниками поліції, не з`ясував обставин того, як ОСОБА_7 був затриманий та доставлений в м.Тернопіль. Зазначає, що згідно із частиною 2 статті 54 Кримінального процесуального кодексу України відмова від захисника повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії. Також звертає увагу суду на те, що при обранні застави судом було порушено норму статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, а саме розмір застави визначений слідчим суддею без урахування обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного і є завідомо непомірним для нього.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та доводи його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

Згідно оскарженої ухвали, слідчий суддя визнав обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_7 підозру у вчиненні двох тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.199, ч.3 ст.358 КК України, а саме у придбанні, зберіганні, виготовленні, пересиланні з метою збуту та збуті незаконно одержаних голографічних захисних елементів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та у підробленні посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такі посвідчення та збут такого посвідчення, за попередньою змовою групою осіб.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри за ч.2 ст.199, ч.3 ст.358 КК України та наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому перевірці в ході апеляційного розгляду не підлягають.

Доводи апеляційної скарги захисників про порушення порядку розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу спростовуються матеріалами провадження, а саме журналом судового засідання і даними його технічної фіксації, з яких слідує, що до початку розгляду клопотання по суті слідчий суддя роз`яснив зміст ст.193 КПК України щодо права підозрюваного на захист. Клопотань про призначення захисника підозрюваний не заявляв.

Доводи апеляційної скарги захисника про допущені, на його думку, під час судового розгляду порушення вимог ч.2 ст.54 КПК України є неналежними, оскільки вказана норма регулює порядок заміни чи відмови від захисника, який був залучений до кримінального провадження. В даному випадку встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 не бажав залучати захисника в порядку ст.48 КПК України. Обставин, які згідно ст.52 КПК України вимагають обов`язкової участі захисника у цьому кримінальному провадженні не встановлено.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення права на захист з посиланням на рішення ЄСПЛ, в тому числі у справі Саранчов проти України, також є неналежними, оскільки обставини зазначеної справи істотно відрізняються від тих обставин, що наявні у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 .

Так, в п.10 рішення Саранчов проти України вказано, що заявникові було пред`явлено протокол затримання, в якому зазначалося, що його затримано за підозрою у вчиненні розбійного нападу за обтяжуючих обставин. З першого допиту йому було повідомлено про його право мати захисника. Заявник підписав цей протокол, зазначивши, що він повністю не погоджується з його змістом та бажає мати захисника з першого допиту. Однак, в подальшому участь захисника йому не було забезпечено, що визнано порушенням права на захист.

На відміну від наведеного, в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 відсутні відомості про те, що він висловлював бажання мати захисника. При цьому, таке право йому було роз`яснено письмово при повідомленні про підозру та слідчим суддею перед початком розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_7 у повідомленні про підозру, журналом судового засідання від 16 січня 2020 року та його записом технічними засобами.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя правильно врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а саме вчинення тяжких злочинів у складі групи осіб.

Також, слідчий суддя з урахуванням встановлених відомостей про особу підозрюваного і обставин інкримінованого тяжкого злочину та обсягу встановлених у цьому випадку ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прийшов до правильного висновку про наявність підстав для визначення розміру застави в максимальному розмірі згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який на даному етапі досудового розслідування забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного і є необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисників узагальнено стверджується про необґрунтованість висновків слідчого судді в цій частині, однак не наведено конкретних обставин, які би вказували на завідому непомірність визначеного слідчим суддею розміру застави для підозрюваного. Ці доводи апеляційної скарги захисників нічим не підтверджені.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з підстав, що наведені в апеляційній скарзі захисників.

При цьому, колегія суддів також враховує, що за змістом ст.201 КПК України при наявності нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею, сторона захисту вправі звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Керуючись ст.ст.176-178,182,183,184,194,404,407,422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи