УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року cлідчий суддя Смілянського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 від 21 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 11 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

встановив:

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 від 21 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 11 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Свою скаргу мотивує тим, що слідчим Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 21 грудня 2019 року було прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000744 від 11 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а саме невиконання рішення суду, переховування від правоохоронних органів речового доказу автомобіля Опель - Омега д.н.з. НОМЕР_1 на який ухвалою слідчого судді Гусятинського районного Тернопільської області суду від 02 липня 2015 року накладено арешт та з 21 вересня 2016 року оголошено в розшук. Вважає, що дана постанова прийнята передчасно, слідчий не вчинив жодних слідчих дій, спрямованих на те, щоб обґрунтовано стверджувати про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В обґрунтування скарги представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 вказує, що 09 лютого 2008 року автомобіль Опель-Омега д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , по довіреності, без оформлення на себе придбав у власника - ОСОБА_7

28 травня 2009 року ОСОБА_6 , який від імені ОСОБА_8 мав право розпоряджатись автомобілем, без зняття з обліку в МРЕВ по довіреності продав вказаний автомобіль потерпілому ОСОБА_4 , який не переоформляючи автомобіль на себе, керував ним по довіреності.

В 2012 році ОСОБА_4 по домовленості із знайомим ОСОБА_9 передав останньому для користування автомобіль та реєстраційне посвідчення з умовою щомісячної виплати впродовж року узгодженої суми грошових коштів та в майбутньому переоформлення реєстраційних документів на ОСОБА_9 .

В 2013 році ОСОБА_9 зловживаючи довірою ОСОБА_4 , не маючи наміру розрахуватись за автомобіль, без будь яких повноважень від ОСОБА_4 , ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви вступив в злочинну змову із невідомими особами, через яких незаконно передав автомобіль ОСОБА_10 разом з реєстраційним посвідченням і оригіналом довіреності ОСОБА_6 на ОСОБА_4

26 березня 2015 року, згідно ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області №596/571/15-к, до ЄРДР за №0000077 були внесені відомості стосовно ОСОБА_9 щодо заволодіння ним шахрайським шляхом автомобілем марки Опель-Омега, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого на ОСОБА_7 , який у відповідності до генерального доручення ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_11 .

В матеріалах кримінального провадження за №0000077 ще в 2015 році була інформація, що оголошеним в розшук автомобілем користується ОСОБА_10 , зареєстрований м. Сміла, однак слідчі Гусятинської поліції не вживаючи заходи щодо вилучення автомобіля, відводячи винних осіб від відповідальності приймали незаконні рішення про закриття кримінального провадження, які декілька разів скасовувались слідчим суддею Гусятинського районного суду Тернопільської області.

Представник потерпілого також вказує, що у вересні 2017 року на свій запит отримав відповідь Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області з якої вбачається, що автомобіль Опель-Омега, д.н.з. НОМЕР_1 перебуває в користуванні ОСОБА_10 . Останній пояснив, що автомобіль нібито придбав у двох невідомих йому осіб у м. Вінниці, який по реєстраційному посвідченні їм не належав. ОСОБА_10 відмовився пред`явити та видати автомобіль до пред`явлення ухвали суду та надавав розписку що він нібито знаходиться в гаражі. Також ОСОБА_10 розуміючи, що автомобіль придбав злочинним шляхом, розшукав формального власника автомобіля - ОСОБА_7 та ввівши його в оману, а саме показавши реєстраційне посвідчення та довіреність ОСОБА_6 на ОСОБА_4 , переконав його, що придбав автомобіль законно та спонукав останнього оформити на нього довіреність від 01 липня 2015 року.

ОСОБА_4 , дізнавшись про незаконне отримання довіреності на право керування спірним автомобілем повідомив про це ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Формальний власник автомобіля ОСОБА_7 03 жовтня 2017 року скасував цю довіреність, а тому ОСОБА_10 , який, на думку представника потерпілого, може перебувати у змові із ОСОБА_9 чи з іншими невідомими особами, незаконно заволодів вказаним автомобілем, оскільки після скасування довіреності ОСОБА_7 не має на нього ніяких законних прав, не є добросовісним набувачем, однак не виконує ухвалу суду.

В період з травня по грудень 2019 року ухвалами Смілянського міськрайонного суду неодноразово визнавалась бездіяльність слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, зокрема в частині порушення процесуального порядку по розгляду поданих клопотань потерпілого та його представника, невиконання конкретних слідчих дій. Неефективне проведення досудового розслідування слідчим поліції не заперечувалось посадовими особами Смілянської місцевої прокуратури.

У зв`язку із вказаними порушеннями вимог КПК України, представником потерпілого до правоохоронних органів направлялися звернення щодо виконання зазначених ухвал слідчого судді та проведення об`єктивного розслідування за усіма обставинами, що вказані заявником у заяві про злочин.

Разом із тим, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 21 грудня 2020 року слідчим не було вжито заходів, спрямованих на перевірку та з`ясування усіх обставин вчинення злочину, які вказані заявником.

На думку представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 досудове розслідування проведено слідчим не повно, викладені в повідомленні про злочин обставини, що мають значення для прийняття об`єктивного та законного рішення, взагалі не перевірялись, належно завірені копії з кримінального провадження №0000077 СВ Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області, зокрема ухвала слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області №596/965/15-к від 27 травня 2015 року, не витребовувались, не аналізувались, автомобіль у ОСОБА_10 відповідно до ч. 2 ст.167 та ч.2 ст.170 КПК України - не вилучений, слідчий не звертався до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду з клопотанням про надання дозволу на примусове проникнення в гараж ОСОБА_10 , який можливо причетний до незаконного заволодіння спірним автомобілем і декілька років переховує оголошений в розшук автомобіль, не виконуючи ухвалу суду від 27 травня 2015 року.

Представник потерпілого також вказує, що в постанові про закриття кримінального провадження слідчим ОСОБА_5 вказано обставини, які не відповідають дійсності, а саме те, що слідчим Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області (без зазначення дати) автомобіль Опель-Омега, д.н.з. НОМЕР_1 було передано по зберігальній розписці ОСОБА_10 , який зобов`язався його зберігати за місцем свого проживання, тоді як згідно повідомлення слідчого наданого на запит представника потерпілого - вилучити спірний автомобіль слідчий не мав можливості, оскільки ОСОБА_10 перебуває за межами України.

На підставі наведеного, представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах потерпілого ОСОБА_4 просить скасувати постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 від 21 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 11 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В судове засідання скаржник не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд скарги без його участі. Скаргу підтримав повністю, просив її задовольнити.

Представник Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи зазначену норму КПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги без представника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи зазначену норму та неявку всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового засідання без фіксування його технічними засобами.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що така підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження 0000744 від 11 травня 2019 року Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 11 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.93 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчий (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, фізичних осіб речей, документів, відомостей та іншої інформації, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим кодексом.

Статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Крім того, статтею 2 КПК України встановлено, що основним завдання кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності, був притягнутий до відповідальності у мірі своєї відповідальності в міру своєї вини, щоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана неогрунтованому примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однак слідчий, приймаючи оскаржувану постанову, зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без належної перевірки та аналізу всіх обставин, про які зазначає представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 у своїй скарзі, без проведення повного обсягу слідчих дій спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, що передбачено ст. 284 КПК України.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Як вбачається з матеріалів скарги слідчим вищезазначених вимог не дотримано.

Зокрема, зазначені підстави закриття кримінального провадження в постанові від 21 грудня 2019 року є формальними, слідчим не виконано всі вказівки прокурора для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя вбачає правові підстави для задоволення скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 21 грудня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 9, 110, 284, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України,-

ухвалив:

Скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 від 21 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 11 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 від 21 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження та зобов`язати слідчого Смілянського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_5 продовжити досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 11 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1