ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/73/20 Справа № 205/4024/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року про арешт майна в межах кримінального провадження №0001062 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року накладено арешт на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на її квартиру.
Свою апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що на день постановлення вказаної ухвали та на теперішній час вона залишається єдиною власницею квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчений нотаріально. Також зазначила, що факт незаконного скасування реєстрації ОСОБА_8 на вказану квартиру не встановлений, доказів щодо підробки документів до клопотання та позову не надано.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_7 також подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на її квартиру.
Свою апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що на теперішній час вона залишається єдиною власницею квартири АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу. Також зазначила, що факт незаконного скасування реєстрації ОСОБА_8 на вказану квартиру не встановлений, доказів щодо підробки документів до клопотання та позову не надано та не зазначено, якими доказами підтверджується необхідність обмеження її прав та законних інтересів, як власника квартири.

Прокурор та скаржниці в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу, у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою слідчого від 12.05.2019 року квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001062 від 30.03.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді стосовно того, що вказані квартири відповідають критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема, можуть бути предметом кримінального правопорушення, оскільки могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги стосовно того, що факт незаконного скасування реєстрації ОСОБА_8 на вказану квартиру не встановлений, доказів щодо підробки документів до клопотання та позову не надано та не зазначено, якими доказами підтверджується необхідність обмеження прав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та їх законних інтересів, як власників квартир, тому арешт квартир має бути скасований, оскільки на даній стадії кримінального провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обгрунтовано накладено арешт на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і скасування ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року.
Керуючись ст.ст. 404,407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року про арешт майна в межах кримінального провадження №0001062 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року про арешт майна в межах кримінального провадження №0001062 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4