Справа № 488/6323/14-к
Провадження № 1-кп/488/8/20
В И Р О К
іменем України

04.02.2020 року Корабельний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Монгохто Ванінського району Хабаровського краю РФ, громадянин України, освіта неповна середня, не працює, одружений, має неповнолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимий:

- 12 червня 2017 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст.309 ч.1, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік;

- 30 травня 2018 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 30 жовтня 2018 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ст.185 ч.3, ст.70 ч.4, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ч.2 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2014 року за № 0003053,

в с т а н о в и в :

В період з 14 до 28 вересня 2014 року (більш точних дати та часу встановити не вдалося) ОСОБА_4 , вступивши із ОСОБА_5 , який засуджений вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва 05 лютого 2015 року, у попередню змову, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном, прийшов до будинку АДРЕСА_2 .

Керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перестрибнувши через огорожу вказаного домоволодіння, проникли до приміщення гаражу, звідки таємно викрали належне ОСОБА_6 майно, а саме:

- мікрохвильову піч марки «Сатурн» вартістю 1 000 грн.,

- масляний обігрівач вартістю 1 000 грн.,

- металеві тиски масою 30 кг. вартістю 400 грн.,

- металеві тиски масою 10 кг. вартістю 300 грн.,

- два рульові важелі вартістю 200 грн. кожний загальною вартістю 400 грн.,

- дві автомобільні гранати приводу вартістю 260 грн. кожна загальною вартістю 520 грн.,

- набір інструментів вартістю 600 грн.,

- два набори посуду на загальну суму 300 грн.,

- електричний самовар вартістю 300 грн.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4 820 грн.

Крім того, в період з 24 вересня до 01 жовтня 2014 року (більш точних дати та часу встановити не вдалося) ОСОБА_4 , вступивши із ОСОБА_5 , який засуджений вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва 05 лютого 2015 року, у попередню змову, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном, прийшов до будинку АДРЕСА_3 .

Керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , діючи повторно, та ОСОБА_5 , перестрибнувши через огорожу, з території вказаного домоволодіння таємно викрали належний ОСОБА_7 радіатор автомобіля «КАМАЗ-5320» вартістю 1 000 грн.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, в період з 25 до 29 вересня 2014 року (більш точних дати та часу встановити не вдалося) ОСОБА_4 , вступивши у попередню змову, направлену на протиправне заволодіння чужим майном, із невстановленою особою чоловічої статі, прийшов до будинку АДРЕСА_4 .

Керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , діючи повторно, та невстановлена особа, перестрибнувши через огорожу, опинилися на подвір`ї вказаного домоволодіння, проникли в будинок та господарські споруди, звідки таємно викрали належне ОСОБА_8 майно, а саме:

- котел марки «Нова Флорида» вартістю 6 000 грн.,

- набір ключів вартістю 800 грн.,

- каструлю алюмінієву ємкістю 30 л. вартістю 150 грн.,

- гусятницю чавунну вартістю 100 грн.,

- гусятницю чавунну вартістю 150 грн.,

- сковороду чавунну вартістю 100 грн.,

- набір посуду вартістю 150 грн.,

- бухту оцинкованої проволоки масою до 100 кг. вартістю 1 500 грн.,

- електродуховку вартістю 350 грн.,

- чотири пили «Дружба» загальною вартістю 400 грн.,

- набір інструментів вартістю 500 грн.,

- редуктор від автомобіля вартістю 5 000 грн.,

- зливостік оцинкований довжиною 80 метрів вартістю 1 000 грн.,

- два дерев`яних полотна вартістю 400 грн.,

- труби металеві загальною довжиною 20 м. діаметром 40 мм. загальною вартістю 400 грн.,

- труби металеві загальною довжиною 15 м. діаметром 25 мм. загальною вартістю 50 грн.,

- драбину металеву вартістю 1 000 грн.,

- тачку металеву вартістю 300 грн.

В подальшому ОСОБА_4 та невстановлена особа з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 18 350 грн.

Насамкінець, в період з 21 вересня до 26 жовтня 2014 року (більш точних дати та часу встановити не вдалося) ОСОБА_4 , вступивши у попередню змову, направлену на протиправне заволодіння чужим майном, із невстановленою особою чоловічої статі, прийшов до будинку АДРЕСА_5 .

Керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , діючи повторно, та невстановлена особа, перестрибнувши через огорожу, опинилися на подвір`ї вказаного домоволодіння, проникли до господарських будівель, звідки викрали належне ОСОБА_9 майно, а саме:

- котел металевий з трубою масою 25 кг. вартістю 600 грн.,

- рельсу металеву вартістю 400 грн.,

- два швелера розміром 200/60 довжиною 4 м. загальною вартістю 500 грн.,

- арматуру металеву в кількості 24 штук довжиною 4 м. діаметром 18 мм. загальною вартістю 600 грн.,

- труби в кількості 6 штук діаметром 40 мм. довжиною 4 м. загальною вартістю 250 грн.,

- казан чавунний вартістю 200 грн.,

- редуктор для бетономішалки вартістю 150 грн.

В подальшому ОСОБА_4 та невстановлена особа з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2 700 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованих правопорушеннях свою вину визнав повністю, погодився із фактичними обставинами, як вони викладені в обвинувальному акті, із обсягом та вартістю викраденого майна, зазначив, що дійсно в 2014 році у вказані періоди часу разом із Кучеревським та чоловіком на ім`я ОСОБА_10 вчинив ряд крадіжок майна, переважно металевих виробів, які здавав на пункт прийому металобрухту.

Такі самі пояснення щодо обставин крадіжок обвинувачений надав і під час слідчого експерименту, що знайшло своє відображення у відповідному протоколі від 25 листопада 2014 року.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ч.2 КК України, і кваліфікує його дії:
- по епізодам заволодіння майном ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;
- по епізоду заволодіння майном ОСОБА_7 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги, що він вчинив два умисних корисливих кримінальних правопорушення, одне з яких є тяжким і багатоепізодним; за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується негативно, відмічається про його зловживання спиртними напоями, не працює, неодноразово судимий, у тому числі за злочини корисливої спрямованості.
При цьому, суд також відмічає, що ОСОБА_4 під час судового розгляду повністю визнав вину в інкримінованих правопорушеннях, розкаявся, має сім`ю та двох неповнолітніх дітей.
Обставин, які б згідно зі ст.67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.
Зважаючи на наведене, суд доходить висновку, що досягти мети виправлення ОСОБА_4 та запобігти вчиненню ним нового кримінального правопорушення можливо виключно в умовах ізоляції його від суспільства, відтак, йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій відповідних норм закону про кримінальну відповідальність із застосуванням правил ч.1, ч.4 ст.70 КК України.
При цьому, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІ від 26 листопада 2015 року та з урахуванням рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року) в строк покарання ОСОБА_4 слід зарахувати один день його перебування в установі попереднього ув`язнення з метою розгляду даного кримінального провадження за два дні позбавлення волі протягом усього часу такого перебування (тобто з 15 листопада 2018 року по день ухвалення даного вироку).

В частині цивільних позовів потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суд зазначає наступне.
Так, вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва від 05 лютого 2015 року цивільний позов ОСОБА_6 задоволений, і з ОСОБА_5 як співучасника ОСОБА_4 на користь останньої вже стягнуто 4 820 грн.

Щодо цивільних позовів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , то обвинувачений не погодився із сумами, які заявлені потерпілими до відшкодування, мотивуючи тим, що майже все викрадене майно було повернуто, оскільки пункт прийому металобрухту, куди він відносив викрадені речі, знаходився неподалік місць злочинів, а це дало змогу працівникам поліції достатньо оперативно відшукати викрадене майно та передати його потерпілим.

Натомість потерпілі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися завчасно, втім не виявили бажання брати участь у судовому розгляді. Відтак, з`ясувати у останніх, чи дійсно майно поверталося та в якій кількості, суд позбавлений можливості, а відтак, твердження обвинуваченого про відшкодування завданої шкоди залишилися неспростованими.

У зв`язку з цим позови ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають бути залишені без розгляду, аби не позбавляти потерпілих права за наявності у них достатніх доказів вимагати від обвинуваченого відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

При цьому, з метою забезпечення можливого апеляційного оскарження вироку учасниками процесу суд вважає за необхідне залишити обвинуваченого в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3, ч.2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців,

- за ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

В порядку ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 30 жовтня 2018 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати у відповідності до вироку Заводського районного суду м.Миколаєва від 30 жовтня 2018 року з дня його затримання, а саме з 23 квітня 2018 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у відповідності до вироку Заводського районного суду м.Миколаєва від 30 жовтня 2018 року зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 19 квітня до 12 червня 2017 року та з 23 квітня до 30 травня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Додатково на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання час його перебування в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» для розгляду даного кримінального провадження за період з 15 листопада 2018 року до 04 лютого 2020 року з розрахунку один такого перебування за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Позови ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_4 18 350 грн. та ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_4 2 700 грн. залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1