Справа №489/5946/19
Провадження №1-кп/489/471/20
ВИРОК
іменем України

21 травня 2020 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003829 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрований як фізична особа-підприємець, із середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню доньку, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, але масою не менше ніж в перерахунку на суху речовину 13,968 гр., який в подальшому зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту. 15.10.2019 приблизно о 15:30 годині працівниками поліції Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП на зупинці громадського транспорту «Автовокзал», розташованої по пр. Богоявленському в м. Миколаєві, затримано громадянина ОСОБА_4 , який вживав спиртні напої в забороненому законом громадському місці та доставлено до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, де у нього під час поверхневого огляду виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з фіксатором з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом об`ємом в перерахунку на суху речовину 13,968 г., який він придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту, такими своїми діями вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309КК України.

21 травня 2020 року в кримінальному провадженні №0003829 укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за змістом якої обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та сторони узгодили міру покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу.

Обвинувачений цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Узгоджена сторонами міра покарання за кримінальні правопорушення, винуватість у яких визнана обвинуваченим, з урахуванням його особи, який раніше не судимий, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, щирого каяття, беззаперечного визнання вини та відсутності обставин, які обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим кримінальним законодавством.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 21 травня 2020 року була укладена добровільно, відповідає вимогам закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, її умови не суперечать інтересам суспільства, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у справі не заявлений. Процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 628 гривень 04 копійки необхідно стягнути на користь держави, питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 травня 2020 року у кримінальному провадженні №0003829 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, укладену між прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 628 гривень 04 копійки.

Знищити речовий доказ у кримінальному провадженні №0003829 поліетиленовий пакет з фіксатором з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом у висушеному стані 13,794 грам, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області за квитанцією №395.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя