Кропивницький апеляційний суд
Справа № 11/4809/7/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали кримінальної справи за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 2019 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого державних нагород, на обліку в псих- нарко- диспансерах не перебуває, не працює, участі у ліквідації аварії на ЧАЕС не приймав, раніше не судимого,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 3 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 368 (в редакції від 10.11.2015 року) ч.1 ст. 255 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного злочину.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Свердловська Луганської області, освіта вища, працюючого арбітражним керуючим, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого державних нагород, на обліку в псих- нарко- диспансерах не перебуває, участі у ліквідації аварії на ЧАЕС не приймав, раніше не судимого,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 2 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 368 (в редакції від 10.11.2015 року); ч.2 ст.364 (в редакції від 21.02.2014 року) за ч.1 ст. 255 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного злочину.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Черкаси, освіта вища, приватного підприємця, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не маючого державних нагород, не перебуваючого на обліку в псих- нарко- диспансерах, участі у ліквідації аварії на ЧАЕС не приймав, раніше не судимого,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 2 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 368(в редакції від 10.11.2015 року) ч.1 ст. 255 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного злочину.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м. Олександрія, с. Димитрове, освіта вища, працюючого заступником директора інженер-експерт ПП Виробничо-комерційне агенство «Ріко-Інвест», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей; проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , не маючого державних нагород, на обліку в псих- нарко- диспансерах не перебуває, участі у ліквідації аварії на ЧАЕС не приймав, раніше не судимого,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч.5 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 368 (в редакції від 10.11.2015 року) ч.1 ст. 255 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного злочину.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця м. Олександрія, освіта вища, працюючого головним механіком ДП «Трест «Олександріярозрізобуд», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , не маючого державних нагород, на обліку в псих- нарко- диспансерах не перебуває, участі у ліквідації аварії на ЧАЕС не приймав, не маючого судимості,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч.5 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 368 (в редакції від 10.11.2015 року) ч.1 ст. 255 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного злочину.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Букварка Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого на посаді начальника Олександрійського міського відділу Управління СБУ в Кіровоградській області , проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , не маючого державних нагород, на обліку в псих- нарко- диспансерах не перебуваючого, участі у ліквідації аварії на ЧАЕС не приймав, раніше не судимого,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч.2 ст.364 (в редакції від 21.02.2014 року), ч.5 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 368 (в редакції від 10.11.2015 року) ч.1 ст. 255 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного злочину.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого на посаді начальника інформаційно-аналітичного відділу Управління СБУ в Кіровоградській області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8 , не маючого державних нагород, на обліку в псих- нарко- диспансерах не перебуваючого, участі у ліквідації аварії на ЧАЕС не приймав, раніше не судимого,-
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч.2 ст.364 (в редакції від 21.02.2014 року), ч.5 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 368 (в редакції від 10.11.2015 року) ч.1 ст. 255 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного злочину.
Цим же ви роком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.

В С Т А Н О В И Л А:

До Кропивницького апеляційного суду надійшла кримінальна справа за обвинуваченням: ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 255, ч.3 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 368 ( в ред.. 10.11.15 р) КК України; ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 368 ( в ред.10.11.15), ч.2 ст.364 (в ред. 21.02.14) КК України; ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 368( в ред. 10.11.15) КК України; ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 255, ч. 5 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 368 (в ред..10.11.15) КК України; ОСОБА_11 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 255, ч. 5 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 368 (в ред. 10.11.15) КК України; ОСОБА_12 у вчиненні злочинів передбачених ч.1ст.255, ч. 2 ст.364 (в ред.. 21.02.14), ч.5 ст.27, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 368 (в ред.10.11.15р.) КК України; ОСОБА_13 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.364 (в ред. 21.02.14р.), ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.368 в ред. 10.11.15р.) КК України на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.12.2019 року.
Протоколом автоматизованого розподілу справи № 11/4809/7/20 вищезазначену кримінальну справу розподілено судді доповідачу ОСОБА_1 . Судді учасники колегії: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Суддею ОСОБА_1 до початку судового розгляду заявлено самовідвід, з тих підстав, що він 13.02.2014, 07.05.2015, 09.05.2015 розглядав матеріали скарги ОСОБА_7 стосовно його незаконного утримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.
Згідно зі ст. 56 КПК України (в редакції 1960 року) за наявності підстав, передбачених статтею 54 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Відповідно до п. 2-1 ч. 1 ст. 54 КПК України (в редакції 1960 року) суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи якщо він під час досудового розслідування справи вирішував питання щодо проведення обшуку, виїмки, огляду, обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів, продовження строків тримання під вартою, або розглядав скарги на затримання чи на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або закриття справи.

Отже, вислухавши думку учасників судового розгляду, які підтримали заявлений самовідвід, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити самовідвід судді

ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідно до ст. 55 ч.3 п.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Разом з тим, 17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

При цьому, відповідно до положень статей 8,9 Конституції України та ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 року № 1906-IV в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні ЄСПЛ "Мироненко і Мартенко проти України", зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 розглядав матеріали скарги ОСОБА_7 стосовно його незаконного утримання під вартою у цьому кримінальному провадженні, вищезазначену практику ЄСПЛ та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникло б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, колегія суддів приходить до висновку про те, що необхідне задовольнити самовідвід судді ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 54-56, 357 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Заяву судді Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_1 про самовідвід у справі за апеляційної скаргою прокурора на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.12.2019 року задовольнити, відвести суддю ОСОБА_1 від участі у розгляді кримінальної справи.
Кримінальну справу направити на повторний автоматизований розподіл справи для визначення колегії суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3