Справа № 402/87/20
ВИРОК
іменем України

11.03.2020 рокум. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Благовіщенськекримінальне провадження №0000330 від 24.12.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синьки Ульяновського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працюючого, який утриманців не має, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.396, ст.198 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 вчинив заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.396 КК України.

Злочин вчинив за таких обставин:

У першій декаді квітня 2019 року (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_6 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, діючи повторно з прямим умислом, вчинив таємне викрадення чужого майна за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 , звідки таємно викрав чотири металеві односпальних ліжка вартістю 295 грн. кожне, на суму 1180 грн., які сховав у іншому нежилому будинку неподалік за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, наступного дня повідомив ОСОБА_4 про вчинення ним крадіжки металевих ліжок з нежилого будинку та запропонував ОСОБА_4 вказані вироби продати. Будучи обізнаним про обставини вчиненого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, маючи на меті заздалегідь не обіцяне приховання тяжкого злочину, погодився на пропозицію ОСОБА_6 та надав йому кутову шліфувальну машину. Після чого на автомобілі, який перебував у його користуванні «ВАЗ 2106» білого кольору (реєстраційний номер не встановлено) перевіз викрадені ОСОБА_6 металеві вироби в с. Клинове Голованівського району Кіровоградської області до місця продажу та про вчинене кримінальне правопорушення не повідомив до правоохоронних органів з метою приховування злочину вчиненого ОСОБА_6 .

Крім того, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинив заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо здобутого злочинним шляхом, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.198 КК України.

Злочин вчинив за таких обставин:

У першій декаді квітня 2019 року (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_6 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, діючи повторно з прямим умислом вчинив таємне викрадення чужого майна за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 , звідки таємно викрав чотири металеві односпальних ліжка вартістю 295 грн. кожне, на суму 1180 грн., які сховав у іншому нежилому будинку неподалік за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 наступного дня повідомив ОСОБА_4 про вчинення ним крадіжки металевих ліжок з нежилого будинку та запропонував ОСОБА_4 вказані вироби продати. Будучи обізнаним про обставини вчиненого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, маючи на меті заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо здобутого злочинним шляхом, погодився на пропозицію ОСОБА_6 та на автомобілі, який перебував у його користуванні «ВАЗ 2106» білого кольору (реєстраційний номер не встановлено) перевіз викрадені ОСОБА_6 металеві вироби в с. Клинове Голованівського району Кіровоградської області до місця продажу та разом із ОСОБА_6 продав їх ОСОБА_8 . Отримані кошти ОСОБА_4 із ОСОБА_6 розділили навпіл.

Під час досудового слідства по вищезазначеному кримінальному провадженню між прокурором та обвинуваченим 29.01.2019 року була укладена угода про визнання винуватості.

За угодою обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) співпрацювати з правоохоронними органами у викриті та виявлені тяжких кримінальних правопорушень;

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.396 КК України у виді одного року обмеження волі та за ст.198 КК України у виді 6 місяців арешту. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, які вчинив обвинувачений є злочинами середньої тяжкості, шкода завдана ними державним та суспільним інтересам.

Укладення угоди з обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання угоди.

Обвинувачений розуміє наслідки укладання та затвердження вищезазначеної угоди.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання, а тому, виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474,475 КПК України, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.01.2019 р. по кримінальному провадженню №0000330 від 24.12.2019 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.396, ст.198 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.396 КК України та ст.198 КК України. Призначити ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, у виді одного року обмеження волі, за ст.198 КК України - у виді 6 місяців арешту. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю у один рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Ульяновський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1