№ 207/194/20
№ 1-кп/207/306/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Кам`янське (колишня назва - Дніпродзержинськ) в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 0000012 за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта професійно-технічна, не працюючої, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_6 25.12.2019 року, приблизно о 23 год. 00 хв., разом з потерпілим ОСОБА_7 знаходилися на території ринку біля будинку № 41, по вул. Дунайській, м. Кам`янське, де вони спільно розпивали спиртні напої. В цей час ОСОБА_7 мав при собі мобільний телефон, який знаходився в правому нагрудному кармані його куртки. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння потерпілий ОСОБА_7 , сидячи на прилавку заснув. В цей час в ОСОБА_6 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 спить та не контролює своє майно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, таємно, умисно з карману куртки потерпілого ОСОБА_7 викрала мобільний телефон «Samsung J510 Н», імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 91-20 від 15.01.2020 - становить 2 549,15 грн., в якому знаходилася сім карта мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності не представляє.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, органом досудового слідства умисні дії ОСОБА_6 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

23 січня 2020 року у даному кримінальному провадженні № 0000012 між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та ст. 471 КПК України укладено угоду про примирення, про що заявлено прокурором та підтримано обвинуваченою і потерпілим під час підготовчого засідання.

Згідно вказаної угоди про примирення ОСОБА_6 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч.1 ст. 185 КК України штраф в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.
Таким чином в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; укладення угоди може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, вважав можливим цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення від 23 січня 2020 року та призначити узгоджене сторонами покарання; пояснив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має і вони дійсно примирилися.

Обвинувачена ОСОБА_6 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, просила затвердити угоду про примирення, наслідки затвердження угоди та невиконання угоди їй зрозумілі.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України є правильною.

Злочин, у вчиненні якого беззастережно визнала себе винуватою ОСОБА_6 згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб. Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченою на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_6 від 23 січня 2020 року відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468-469, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 23 січня 2020 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком чинності не обирати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні:
мобільний телефон марки «Samsung J510 Н», імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у камері схову Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області згідно квитанції № 000759 (арк.с. 29), - повернути потерпілому ОСОБА_7 ;
DVD-диск з фрагментом запису з ломбарду ПТ Гарант, - залишити при матеріалах провадження,
знявши арешт з речових доказів, накладений ухвалами слідчого судді від 14.01.2020.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 91-20 від 15.01.2020 року в сумі 314 грн. 00 коп. у дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1