Справа №668/1184/15-к
н/п 1-кп/766/1370/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегією суддів у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретарів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 04.12.2014 року за №0006557, за обвинуваченням:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з професійно технічною освітою, не одружений, утриманців не має, фізичних вад здоров`я не має, перебуває на обліку у лікаря нарколога, інвалідності не має, виконував будівельні роботи без оформлення трудових відносин, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України судимості не має

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановив:
ОСОБА_8 04.12.2014 року близько 01-00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклих на підґрунті ревнощів неприязних відносин під час спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, наніс не менше двох ударів ножем в область шиї та один удар ножем в область грудної клітини ОСОБА_9 .. Згідно висновку експерта №1489 від 25.12.2014 року ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у виді двох проникаючих колото-різаних поранень шиї з пошкодженням верхньої щитовидної артерії і колото-різаного поранення грудної клітини справа з пошкодженням печінки, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; синців обличчя і правої вушної раковини, садин обличчя, крововиливу в слизову оболонку обох губ, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_9 настала в результаті проникаючих колото-різаних поранень шиї з пошкодженням верхньої щитовидної артерії і колото-різаного поранення грудної клітини справа з пошкодженням печінки, що призвело до гострої крововтрати.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обвинувачений ОСОБА_8 винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав. Разом з цим не заперечив проти того, що 03.12.2014 року ОСОБА_9 після 21-00 год. перебував за місцем проживання ОСОБА_10 , з якою він на той час проживав та перебував у фактичних шлюбних відносинах, у кімнаті АДРЕСА_3 , де вони всі разом розпивали спиртні напої. Крім них трьох в кімнаті інших осіб не було. Після 23-00 год. ОСОБА_11 почала наполягати на тому, щоб ОСОБА_9 вже йшов додому, про що він сказав ОСОБА_9 , однак той обурився з цього приводу та почав образливо висловлюватися на адресу ОСОБА_11 . Він зробив йому з цього приводу зауваження та взяв ОСОБА_9 за лікоть, у відповідь на що той вдарив його, відштовхуючи його руку. Після цього він продовжив наполягати на тому, щоб ОСОБА_9 йшов додому, через що вони почали штовхати один одного, після чого нанесли один одному декілька ударів руками в лице, в область голови. Згодом він нахилився до телевізора, щоб зробити тихіше звук і боковим зором побачив, як ОСОБА_9 взяв ніж. Після цього він почав забирати у ОСОБА_9 ніж, намагаючись схопити того за руку, проте ОСОБА_9 вдарив його під коліно ногою і він впав на коліно, проте продовжив забирати ніж, схопивши ОСОБА_9 за руку в області зап`ястя та почав крутити її зі сторони в сторону, намагаючись таким чином вирвати ніж з рук ОСОБА_9 .. Невдовзі він побачив у ОСОБА_9 на шиї кров, після чого той почав нахилятися та ліг на підлогу. Заявив, що умислу на вбивство ОСОБА_9 не мав, чи вдалося йому вихопити у нього ніж пояснити не може, проте в момент, коли він побачив у ОСОБА_9 кров на шиї і той впав на підлогу, ніж був у нього (у обвинуваченого) в руці. Припустив, що міг нанести удари ОСОБА_9 ножем в той момент, коли забирав у нього ніж, захищаючись від його дій.

По суті такі ж показання про взаємовідносини, які мали місце між обвинуваченим та ОСОБА_9 до того, як обвинувачений, побачив в руці ОСОБА_9 ніж, та обставини, за яких він забирав у ОСОБА_9 ніж і побачив на шиї останнього кров, після чого той впав на підлогу, обвинувачений розповів під час проведення слідчого експерименту за його участю, про що складено відповідний протокол від 05.12.2014 р. (т. 3, а.п. 71-75).

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у пред`явленому йому обсязі обвинувачення ґрунтується на сукупності наведених нижче доказів, досліджених судом з урахуванням положень ст.ст. 22, 23 КПК України, обсяг яких був визначений згідно ч. 1 ст. 349 КПК України, які суд визнає належними, допустимими та достовірними і які узгоджуються між собою щодо часу, місця та способу вчиненого ОСОБА_8 злочину.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні розповіла про те, що обвинуваченого та померлого ОСОБА_9 знає як мешканців будинку, в якому вона живе, вони були її сусідами. Про вбивство ОСОБА_9 дізналася від сусідки ОСОБА_13 , яка була понятою під час огляду місця події в кімнаті, де виявили його труп. Охарактеризувала обвинуваченого з позитивної сторони, ОСОБА_9 як конфліктну людину.

Згідно протоколу огляду від 04.12.2014 року з додатком диском з відеозаписом (т. 2, а.п. 1-26) труп ОСОБА_9 був виявлений по центру кімнати АДРЕСА_3 . На його тілі під час огляду були виявлені, на передній поверхні шиї, трохи праворуч, дві поруч розташовані щілиноподібні рани, крововиливи в центрі чола, на спинці носа, у зовнішнього кута правого ока, в лівій виличної кістці, на правій вушній раковині, синці в слизову обох губ. Праворуч від голови трупа виявлено пляму темно - бурого кольору, зовні схожого на кров. Такі ж сліди виявлені на шкіряній куртці, що лежала поруч на дивані. Крім того, в спільній кухні, яка розташована в цьому ж приміщенні, виявлено та вилучено кухонний ніж завдовжки 25 см з нашаруванням речовини бурого кольору.

Відповідно до висновку цитологічної експертизи №11/ц від 30.01.2015 року (т. 2, а.п. 56-58) на лезі вказаного ножа виявлено кров людини, присутність у якій крові потерпілого або обвинуваченого не виключається. Вказаний ніж оглянутий та визнаний речовим доказом згідно постанови від 30.01.2015 року (т. 2, а.п. 59).
Також з місця події, серед іншого, вилучено три мобільних телефони, шкіряні рукавиці чорного кольору, в`язану шапка чорного кольору, шкіряну куртку чорного кольору, рушник, мікрооб`єкти з рук ОСОБА_9 , змиви речовини бурого кольору, сліди рук на дев`яти відрізках.

У висновках експертів №267 від 29.12.2014 року та №268 від 29.12.2014 року (т. 2, а.п. 41-43) зроблено висновки про те, що на тампоні-змиві, рушнику та ковдрі, вилучених в ході огляду місяця події, а також на джинсових брюках та светрі, вилучених у ОСОБА_8 під час затримання, виявлена кров людини, присутність у якій крові потерпілого або обвинуваченого не виключається.

В ході проведення судово-медичної експертизи, висновок №1489 від 25.12.2014 року (т. 2, а.п. 29-32), у ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження:

1 група: колото-різані поранення - рана №1 на правій бічній поверхні грудної клітини в 9 міжребер`ї з пошкодженням печінки, дві рани №№2,3 на поверхні шиї з пошкодженням правої верхньої щитовидної артерії, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Згідно медико криміналістичної експертизи дані тілесні ушкодження виникли від дії колото-ріжучого предмета типу клинка ножа, що мав лезо та обух з нечітко вираженими ребрами, з найбільшою шириною клинка до рівня занурення близько 15 мм (висновок експерта №157-МК від 24.12.2014 року, т. 2, а.п. 34-28);
2 група: синці обличчя та правої вушної раковини, садна обличчя, крововиливи в слизову обох губ, що утворилося від дії тупого предмета, не виключено від ударів руками, ногами, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Всі пошкодження обох груп утворилися незадовго до настання смерті (за декілька хвилин, десятки хвилин).

Смерть ОСОБА_9 наступила в результаті проникаючих колото-різаних поранень шиї з пошкодженням правої верхньої щитовидної артерії і колото-різаного поранення грудної клітки справа з пошкодженням печінки, що призвело до розвитку гострої крововтрати.

Свідок ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту, за результатами якого було складено відповідний протокол від 11.12.2014 року, т. 3, а.п. 51-57, розповіла та продемонструвала, як 04.12.2014 року після розпивання спиртних напоїв в ході словесного конфлікту між обвинуваченим та ОСОБА_9 , який переріс в штовханину, а згодом в обопільну бійку, вона побачила в руках у обвинуваченого ніж, яким він наніс ОСОБА_9 два удари в область шиї. Від отриманих ушкоджень ОСОБА_9 впав на підлогу, з шиї у нього текла кров. Тоді ж вона бачила кров у ОСОБА_9 на правій руці в районі передпліччя. Близько через п`ять хвилин він помер.

Підстав визнати недостовірними дані, зафіксовані у вказаному протоколі, суд не вбачає, оскільки зазначена слідча дія була проведена, як вбачається з протоколу, у присутності двох понятих, протокол був підписаний всіма учасниками слідчої дії без жодних зауважень і зафіксовані у ньому відомості відповідають іншим об`єктивним доказам у справі, і, зокрема, узгоджуються з показаннями самого обвинуваченого, наданими в судовому засіданні, щодо характеру розвитку подій та послідовності його дій під час конфлікту з ОСОБА_9 ..

Відповідно до висновку судово психіатричного експерта №8 від 15.01.2015 року (т. 2, а.п. 32-36) ОСОБА_8 психічними захворюваннями не страждав і не страждає. Виявляє психічні та поведінкові розлади психіки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. У період часу вчинення інкримінованих йому дій ОСОБА_8 міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не потребує.

Оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про те, що вони поза розумним сумнівом повністю доводять пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення, узгоджуються між собою щодо часу, місця та способу вчиненого ним злочину.

Окрім тих документів, на які послався прокурор, доводячи висунуте обвинувачення, у матеріалах справи містяться також інші документи, зібрані на досудовому розслідуванні, проте прокурор на них не посилався, доводячи винуватість ОСОБА_8 .. Суд також позбавлений можливості оцінювати такі документи виходячи зі змісту принципу змагальності і обов`язку суду зберігати об`єктивність і неупередженість під час судового розгляду, закріплених у ст. 22 КПК України, та положень, визначених у ст. 92 цього самого Кодексу, зміст яких зводиться до того, що суд не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту та самостійно відшуковувати дані, які, зокрема, підтверджують висунуте обвинувачення.

Оцінюючи позицію сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутні будь які дані, які б спростовували позицію обвинуваченого про відсутність у нього умислу на вбивство ОСОБА_9 , суд зазначає, що встановлені під час судового розгляду обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину не є достатніми для того, щоб давали суду підстави для перекваліфікації його дій на норму закону, яка передбачає більш м`яке покарання, в тому числі не може йтися про те, що тоді обвинувачений перебував у стані необхідної оборони і вчинив злочин, перевищивши її межі, про що порушила питання сторона захисту, з огляду на наступне.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» №1 від 26.04.2002 року, щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Ні з показань самого обвинуваченого, ні з інших доказів, в тому числі з висновку експерта №1637 від 04.12.2014 року (т. 2, а.п. 53), згідно якого у ОСОБА_8 були виявлені легкі тілесні ушкодження у виді крововиливу в м`які тканини голови, саден чола, синця лівого стегна, не вбачається, що з боку ОСОБА_9 мали місце такі дії у відношенні обвинуваченого, які створювали реальну загрозу для його життя і потребували з боку обвинуваченого вжиття заходів до негайного їх відвернення саме тим знаряддям, яке він застосував ножем такі дії ОСОБА_9 не були раптовими для обвинуваченого, нанесенню обвинуваченим ОСОБА_9 ножових поранень передував конфлікт між ними, який супроводжувався обопільною бійкою та тривав деякий час, при цьому конфлікті була присутня свідок ОСОБА_10 , яка не припиняла дій жодного з них, фізичні дані обвинуваченого та ОСОБА_9 були приблизно однаковими. Окрім цього, кількість нанесених обвинуваченим ОСОБА_9 ударів ножем (три удари), локалізація виявлених у ОСОБА_9 колото-різаних поранень, від яких наступила його смерть, зокрема те, що два з них розташовані в одному місці поруч на шиї, що на думку суду свідчить не про їх хаотичність, а про їх спрямованість в одне місце, довжина раневого каналу, що відходить від грудної клітини і складає 7 см, переконливо свідчать про те, що удари наносилися обвинуваченим цілеспрямовано в життєво важливі органи з метою позбавлення життя ОСОБА_9 і ознак самозахисту вони не мають.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у пред`явленому йому обсязі обвинувачення ґрунтується також на тому, що у справі не встановлено будь яких даних, які могли б свідчити про вчинення злочину щодо ОСОБА_9 іншою особою, оскільки докази беззаперечно свідчать про те, тілесні ушкодження ОСОБА_9 були отримані саме в ході конфлікту в обвинуваченим, чого останній і сам не заперечує.

З огляду на наведене, невизнання обвинуваченим винуватості у пред`явленому йому обвинуваченні суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за законом віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який за матеріалами справи характеризується негативно, сім`ї та утриманців не має, офіційно працевлаштований не був, перебуває на обліку у лікаря нарколога у зв`язку з розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, судимості не має. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнає часткове визнання обставин вчиненого ним злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк, який, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року обвинуваченому підлягає зарахуванню у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04 грудня 2014 року (день затримання, т. 1, а.п. 16-19) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не пред`явлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати.

При цьому суд зазначає, що витрати на проведення експертизи, за результатами якої отримано висновок №150 від 20.01.2015 року (т. 3, а.п. 23), на думку суду, не можуть бути покладені на обвинуваченого з огляду на те, що цей висновок стороною обвинувачення на обґрунтування пред`явленого обвинувачення заявлений не був і, відповідно, у судовому засіданні не досліджувався.

Питання щодо речових доказів у справі суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з поміщенням для відбування покарання до кримінально виконавчої установи закритого типу.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 04 грудня 2014 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04 грудня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_8 таким, що відбув покарання, та звільнити його з-під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 3348 (три тисячі триста сорок вісім) грн. 09 коп. (т. 1, а.п. 31, т. 2, а.п. 40, 46, 52, 55).

Речові докази у справі:

- особистий одяг ОСОБА_8 повернути обвинуваченому (т. 2, а.п. 50);

- тампони зі змивам крові, рушник, ковдру, кухонний ніж - знищити (т. 2, а.п. 44, 59).

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений, захисник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3