Справа № 296/3130/20
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хошетів Камінь-Кашірського району Волинської області, громадянина України, українця, неодруженого, утриманців не має, на даний час не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 10.01.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000016, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,-

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 січня 2020 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, їхав в якості пасажира автобусом сполучення «Тетерів-Городок» до смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, де він тимчасово проживав і працював, однак через стан сп`яніння проїхав свою зупинку і доїхав майже до смт. Городок Радомишльського району Житомирської області. Тут він попросив водія зупинитися біля лісової дороги, що веде в напрямку смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, де вийшов. Там же з автобуса вийшов ОСОБА_7 , що теж перебував в стані алкогольного сп`яніння.

При виході з автобуса між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний протиправний умисел направлений на заволодінням чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямованого на заволодіння майном із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та заподіяння смерті інші людині

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , 09 січня 2020 року, близько 21 години 15 хвилин, у вказаному вище місці, почав наносити ОСОБА_7 численні удари руками, ногами, рюкзаком і дерев`яною палицею, по голові, обличчю та тулубу, таким чином подолавши опір ОСОБА_7 .

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер справа 3, 4, 5, 6, 7, 8 по середньо-ключичній лінії, 4, 5, 6, 7, 8 по внутрішньолопатковій лінії з пошкодженням пристінкової плерви, 9, 10 по підлпатковій лінії, 4, 5 по середньоключичній лінії з пошкодженням пристінкової плерви, зліва по задньо-підпахвовій лінії 4, 5, 6, 7 з пошкодженням пристінкової плеври, по передньопідпахвовій лінії 8, 9, травматичне видалення 4 зуба на верхній щелепі, ран обличчя, голови, синців голови, обличчя, тулубу, верхніх кінцівок, ссадин голови, обличчя, які мають ознаки тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, могли виникнути від дії твердих тупих предметів з достатньою силою прикладання, і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

В подальшому, ОСОБА_8 , реалізуючи свій корисливий мотив, після заподіяння смерті ОСОБА_7 , заволодів шапкою вушанкою вартістю

259 гривень 66 копійок та мобільним телефоном «Samsung» моделі GT-E1170, ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 180 гривень 00 копійок, належними потерпілому ОСОБА_7 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Смерть ОСОБА_7 настала від закритої травми грудної клітки з переломами ребер, пошкодженням пристінкової плерви, що ускладнилося травматичним шоком важкого ступеня, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання, функцій центральної нервової системи.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, підтверджуються зібраними доказами у кримінальному провадженні.

Строк обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою закінчується 05.05.2020, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки в провадженні призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, яка на даний час є не виконаною.

Окрім цього, за результатами зазначеної експертизи можлива необхідність проведення додаткових слідчих дій, такі як додатковий допит підозрюваного, проведення додаткових слідчих експериментів за участі свідків, підозрюваного, тощо.

Слідчий вказує, що на даний час ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувались при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу та його продовженні не зменшились та продовжують існувати.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, вказав, що підозрюваний співпрацює зі слідством, ризики на які вказує прокурор не доведені, просив змінити запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника, просив застосувати до нього домашній арешт.

Заслухавши учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Приписами ч.3 ст.199 визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч. 3 ст. 199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто ймовірна причетність останнього до даного злочину, підтверджується матеріалами кримінального провадження за №0000016, тобто наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема, дослідженими в ході розгляду даного клопотання доказами, підстав для визнання яких недопустимими на даний час немає.

Слідчий суддя приймає до уваги доводи сторони кримінального провадження, що встановлені ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшились та до теперішнього часу існує загроза переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду; можливість незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні слідчого обставини свідчать про те, що встановлені під час досудового розслідування ризики не зменшились, підозрюваним та захисником не надано доказів про зменшення або відсутність ризиків, зазначених стороною обвинувачення. Зважаючи на обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно здійснити під час досудового розслідування, та встановлені ризики, визначені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що подане клопотання підлягає до задоволення, а продовження тримання ОСОБА_4 під вартою є виправданим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 184, 193, 196, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 10.06.2020 року, без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Строк дії ухвали до 10.06.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1