Справа № 145/329/19
Провадження №1-кп/145/20/2020
ВИРОК
Іменем України

"24" березня 2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 09.02.2019 року за фактом вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , раніше судимим 16.06.2009 року Тиврівським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 21.12.2010 року Тиврівським районним судом за ч. 1 ст. 309, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, 2 місяці; 02.10.2013 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, 17.03.2014 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, 5 місяців; 29.10.2015 р. Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту, звільненого 17.06.2016 р. по відбуттю строку покарання з ДУ "Стрижавська ВК № 81"

кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , 16.01.2019 р., близько 12:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає спільно зі своїм дідусем ОСОБА_5 , на території одного домогосподарства, скориставшись відсутністю вдома останнього, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи карність своїх дій, пройшов до частини приватного будинку ОСОБА_5 через незачинені на замок двері, маючи при цьому вільний доступ до даної частини будинку, будучи обізнаним в обстановці всередині, таємно, навмисно, з корисливих спонукань здійснив крадіжку речей, належних ОСОБА_5 , а саме алюмінієвого бідону, об`ємом 40 л, вагою 6,3 кг, 17.07.1995 року виготовлення, та брухту металів - бувших у користуванні трьох алюмінієвих каструль, об`ємами 5 л, 3 л та 2 л, сумарна вага яких становить 2 кг, ємності з нержавіючої сталі, типу «виварка», об`ємом 60 л, вагою 5,8 кг, чим в подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме продав своєму знайомому.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1603-1605/19-21 від 20.02.2019 р. встановлено, що ринкова вартість алюмінієвого бідону на момент вчинення злочину становила 709,39 грн., ринкова вартість 1 кг брухту алюмінію на момент вчинення злочину становила 28,55 грн., ринкова вартість 1 кг брухту нержавіючої сталі на момент вчинення злочину становила 19,10 грн.

Тим самим встановлено, що своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 877,27 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК УКраїни.

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення визнав себе винуватим, дав показання про те, що він проживає в одному дворі зі своїм дідом ОСОБА_5 16.01.2019 р. дід знаходився на лікуванні у госпіталі інвалідів війни, в нього був доступ до сараїв та врем`янки, так як дід доручив йому доглядати за курами. 19.01.2019 р. він вирішив викрасти із врем`янки алюмінієвий бідон і поніс його в центр до чоловіка по імені "Руслан", який вдома приймає склотару та металобрухт. За бідон ОСОБА_6 дав йому біля 300 грн., точно не пам`ятає. Гроші витратив в продуктовому магазині по АДРЕСА_2 на спиртні напої, цигарки і продукти. Поніс все до своєї знайомої ОСОБА_7 , все випили з нею і її співмешканцем. Через пару днів знову хотів випити і виніс ще ємність на 60 літрів та здав ОСОБА_6 , гроші витратив в тому ж продмазі. Через кілька днів викрав ще 3 кастрюлі і також здав ОСОБА_6 , за яку суму не пам`ятає, купив продукти і заніс додому. Дід повернувся з лікування, виявив крадіжку і викликав працівників поліції, він у всьому зізнався і поліція вилучила в ОСОБА_6 все, що він викрав.

У вчиненому щиро розкаявся.

У зв`язку з визнанням вини обвинуваченим суд, врахувавши думку учасників судового провадження, вважає, за не доцільне досліджувати докази щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються і вважає за можливе обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних.

Відповідно до ст. 349 КПК України суд встановив, чи правильно зрозумів обвинувачений зазначені обставини, добровільність його позиції та роз`яснив обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України: крадіжка - таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є крадіжка вчинена повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є те, що він вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому є рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особам, які вчинили злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до досудової доповіді від 30.09.2019 р., складеної Тиврівським районним відділом з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк неможливе та становить небезпеку для суспільства.

Суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства і застосовує до нього покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 392, 395 КПК України ,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази - алюмінієвий бідон, об`ємом 40 л, вагою 6,3 кг, 17.07.1995 року виготовлення, брухт металів - бувших у користуванні трьох алюмінієвих каструль, об`ємами 5 л, 3 л та 2 л, сумарна вага яких становить 2 кг, ємності з нержавіючої сталі, типу «виварка», об`ємом 60 л, вагою 5,8 кг - передані під розписку ОСОБА_5 - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1603-1605/19-21 від 20.02.2019 року в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні, 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8