Справа №463/3116/20
Провадження №1-кс/463/1853/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу мотивує тим, що 03.04.2020 подав в ДБР заяву про вчинення кримінального правопорушення, однак всупереч вимогам ст.214 КПК України відповідні відомості до ЄРДР внесені не були, тому просить зобов`язати уповноважену особу ДБР у відповідності до вимог ст.214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 03.04.2020.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, разом з тим розгляд скарги просив проводити без його участі. Крім цього, скерував дублікат заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 03.04.2020.

Уповноважена особа ДБР в судове засідання не з`явилася, заперечення проти скарги не скерувала, причин неявки слідчому судді не повідомила, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у її відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

У відповідності до вимог пункту 1 глави 2 розділу I наказу Генерального прокурора України від 06 квітня 2016 року №139 «Про затвердження Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом. З вищевказаної норми закону вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з долученого ОСОБА_3 дублікату заяви від 03.04.2020, у ній зазначено про вчинення поліцією кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.127, ч.1 ст.161, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.369-2 КК України, разом з тим не вказано об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак вказаних складів злочинів.

Викладені ОСОБА_3 обставини про те, що особа, яка прибула на його виклик і перебуваючи на першому поверсі, відмовилася підніматися на четвертий поверх, щоб встановити особу нотаріуса, яка, на думку ОСОБА_3 , неправомірно відмовилася вчиняти нотаріальні дії, не свідчать про вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене приходжу до висновку, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ДБР відсутні, тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами статей 22, 60, 107, 214, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

постановив:

в задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1