Справа № 734/2679/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/391/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.019.270.130.000.356, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Реуцел Фалештського району Республіки Молдова, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України 1 рік позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Із застосуванням ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, призначено іспитовий строк терміном 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3611 грн 23 коп..

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що суд, встановивши такий порядок дослідження доказів як допит обвинуваченого і дослідження даних, що характеризують його особу, всупереч вимогам ч. 3 ст. 349 КПК України, виключив кваліфікуючу ознаку «придбання» за обома епізодами злочинної діяльності ОСОБА_6 .. Так, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України кваліфіковано судом першої інстанції як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, а за ч. 1 ст. 263 КК України як зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Місцевий суд обґрунтував своє рішення тим, що ОСОБА_6 вину в скоєному визнав повністю, однак факт придбання за кожним із епізодів злочинної діяльності заперечив: коноплю нарвав на території власного домогосподарства, а порох залишився після покійного батька. Зазначає, що визнання судом недоцільним дослідження доказів, коли обвинувачений не погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як встановив доведеним суд першої інстанції, в липні 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на території власного домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, для власного вживання зірвав гілки з листям дикоростучої рослини коноплі, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, тобто здійснив незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту. Після чого зірвані рослини конопель ОСОБА_6 заніс до свого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де їх висушив і частину подрібнив та зберігав без мети збуту. Отже, останній незаконно виготовив та зберігав наркотичні засоби без мети збуту до вилучення їх 02 липня 2019 року працівниками поліції.

Під час проведення обшуку 02 липня 2019 року в житлі та іншому володінні особи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні будинку, у веранді, на полиці тумби, виявлено та вилучено паперовий згорток з висушеною подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,93 г. Також у приміщенні будинку в коморі та в спальній кімнаті на шафі виявлено та вилучено 5 сухих гілок із листям та верхівками, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 221,34 г. Усього виявлено та вилучено особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, каннабісу, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 222,27 г.

У 2013 році, в невстановлені слідством дату, час та місці, ОСОБА_6 знайшов скляну банку об`ємом 0,5 л із порохом. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_6 без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в спальній кімнаті будинку на шафі в скляній банці, об`ємом 0,5 л, вибухову речовину метальної дії - суміш нітроцелюлозних порохів, масою 326,5 г, яка придатна для вибухового перетворення.

Згідно з вироком місцевого суду: «Обвинувачений в судовому засіданні винним себе визнав в повному обсязі і дав показання, що він розкаюється у скоєному. Рослини коноплі він нарвав у себе вдома, яка росла як самосійка, і вирішив спробувати вживати, але йому не сподобалось, а висушені гілки коноплі в нього залишились. Порох залишився після покійного батька, але він його нікуди не здав, а він так і продовжував зберігатись в його будинку».

Заслухавши доповідача, пояснення сторони обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційні скарзі, колегія суддів вважає її обґрунтованою.

Суд першої інстанції у вироку зазначив про повне визнання ОСОБА_6 своєї вини в інкримінованих злочинах.

Однак обвинувачений у судовому засіданні заперечував факт придбання: коноплю нарвав на території власного домогосподарства, а порох залишився після покійного батька.

Не зважаючи на ці обставини, всупереч вимогам ч. 3 ст. 349 КПК України, місцевий суд, встановивши такий порядок дослідження доказів як допит обвинуваченого і дослідження даних, що характеризують його особу, виключив кваліфікуючу ознаку «придбання» за двома епізодами злочинної діяльності ОСОБА_6 ..

Визнання судом недоцільним дослідження доказів, коли обвинувачений не погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, вирок місцевого суду необхідно скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 412, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

. ОСОБА_8 ОСОБА_3 ОСОБА_4