Справа № 591/3411/20
Провадження № 1-кп/591/592/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001670 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, з середньою спеціальною освітою, працюючого директором ТОВ «Вселена», не одруженого, судимого: 18 грудня 2019 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту (26 травня 2020 року Сумським апеляційним судом засуджений до 200 годин громадських робіт),
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
23 травня 2020 року близько 14.50 год. ОСОБА_4 , маючи намір на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, діючи повторно та таємно від оточуючих, перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр К» ТОВ «Епіцентр К» за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 1/3, намагався викрасти 2 спортивних джемпери, футболку та шорти 2 шт., загальною вартістю 3734,06 гривні, які належали ТОВ «Епіцентр К», та, виконавши всі дії, які вважав за потрібне, намагався зникнути з місця вчинення злочину, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений охороною.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся та показав, що дійсно вчинив його за наведених обставин.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не оспорював фактичні обставини, а також докази, добуті по справі, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, визнавши недоцільність повного дослідження доказів та обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність усвідомлення обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, а також, що немає сумнівів у добровільності та істиності їх позиції, крім того, роз`яснивши їм наслідки цього, суд, відповідно до положень ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу.
Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_4 цього кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він, своїми умисними протиправними діями, скоєними повторно, вчинив закінчений замах на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна вартістю 3734,06 гривень, що належало ТОВ «Епіцентр К», але не доведеного до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, тобто вчинив закінчений замах на крадіжку, кваліфікуючою ознакою якої є повторність.
До пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, повернення викраденого майна, позитивні характеристики за місцем проживання.
Обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_4 суд не вбачає.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є судимою особою, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, працевлаштувався.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину.

Враховуючи викладене, позитивні характеристики обвинуваченого, його молодий вік та майновий стан, його фактичне офіційне працевлаштування та соціальні зв`язки, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого діяння та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе з призначенням покарання згідно вимог ст.ст. 69, 71 КК України у виді громадських робіт.
При цьому суд враховує позицію, висловлену Верховним Судом в постанові від 01 червня 2020 року в справі № 766/39/17, стосовно необхідності застосування норм ст. 71 КК України, у разі вчинення злочину після постановлення попереднього вироку відносно особи та до набрання ним законної сили.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази слід залишити в користуванні власника.
Підтвердження наявності в справі процесуальних витрат суду не надано.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.
На підставі ст.ст. 69, 71, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, керуючись ст.ст. 368, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 -ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання згідно вимог ст. 69 КК України у виді 210 годин громадських робіт.

Згідно вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2019 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Речові докази: речі - залишити в користуванні власника.
На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення; особою, що не була присутня при цьому - з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1