Справа № 127/1674/20
Провадження №11-сс/801/75/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8
адвоката ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2020 у кримінальному провадженні № 0000140, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком 60 днів до 21.03.2020, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. З ст. 185 КК України,
який підозрюється за ч. 3 ст. 185 КК України в тому, що 22.01.2020, близько 03:40 години, спільно з неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , помітили торгівельний кіоск, біля якого був розміщений холодильник для зберігання напоїв, який був замкнений на електромеханічний замок, належний ОСОБА_11 . В цей час у них виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з даного холодильника.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, вступивши у попередню змову між собою, діючи умисно, повторно із корисливих спонукань, керуючись жагою до наживи, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_10 за допомогою фрагменту бруківки розбив скло вітрини замкненого на електромеханічний замок холодильника, тим самим проникнувши до сховища, де зберігалися напої.

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, діючи таємно та повторно, з даного холодильника вчинили крадіжку майна, належного ОСОБА_11 , а саме чотирьох пляшок пива невстановленої слідством торговельної марки

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 безперешкодно залишили місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Після чого, 22.01.2020, близько 06:20 години, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати єдиний спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно із корисливих спонукань, керуючись жагою до наживи, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи таємно та повторно, повернулись до холодильника, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , з якого, через пошкоджене раніше скло, вчинили крадіжку майна, належного ОСОБА_11 , а саме чотирьох пляшок пива об`ємом 0,5 л торговельної марки «Bud Non-Alcoholic», двох пляшок пива об`ємом 0,5 л «Stella Artois Belgium», трьох пляшок пива об`ємом 0,5 л торговельної марки «Рогань традиційне світле», двох пляшок пива об`ємом 0,335 л торговельної марки «Corona Extra», двох пляшок пива об`ємом 0,5 л торговельної марки «Bud King Of Beers», трьох пляшок пива об`ємом 0,5 л торговельної марки «Stella Artois Non Alcoholic», однієї пляшки пива об`ємом 0,5 л торговельної марки «Біле нефільтроване», двох пляшок пива об`ємом 1 л торговельної марки «Чернігівське світле», чотирьох пляшок квасу об`ємом 2 л торговельної марки «Село і люди традиційний».

В подальшому, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 безперешкодно залишили місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 1000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та обираючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивував прийняте рішення тим, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ОСОБА_7 є неповнолітньою особо, раніше не судимий, має постійне місце проживання, навчається, а тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та необґрунтованість клопотання не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, оскільки буде достатньо застосувати щодо підозрюваного цілодобовий домашній арешт.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначення застави в межах 50 розмірів мінімальної заробітної плати.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що підозрюваний має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, на даний час обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, а відсутність міцних соціальних звязків підтверджує можливість того, що він буде переховуватись від слідчства та чуду, незаконно впливати на потерпілого та свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор також зазначає, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2020 у іншому кримінальному провадженні до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, однак він вчинив новий умисний злочин за попередньою змовою групою осіб, чим порушив умови домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка просила скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваного, його законного представника та адвоката, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується сукупністю зібраних на досудовому розслідувані доказів, які були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно зазначив, що оскільки ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, хоча він є не судимою особою, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, щодо нього наявні передбачені ст. 177 КПК України ризики.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

ОСОБА_7 є неповнолітньою особою, зареєстрований, має постійне місце проживання, раніше не судимий, а тому Суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту дозволить належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності застосування більш суворого виду запобіжного заходу тримання під вартою, з тих підстав, що ОСОБА_7 раніше також було оголошено про підозру у скоєнні інших злочинів, що свідчить про схильність особи до злочинної діяльності є безпідставними, так як його винуватість не встановлено обвинувальним вироком суду.

Порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом згідно ухвали слідчого судді у іншому кримінальному провадженні може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий вид в порядку ст. 200 КПК України у тому ж кримінальному провадженні.

Крім того, застосування до неповнолітнього підозрюваного запобіжного заходу має відбуватись з дотриманням вимог ст. 492 КПК України. При цьому, клопотання слідчого і апеляційна скарга прокурора не містить посилань на вимоги цієї статті та що застосування домашнього арешту не забезпечить запобігання ризикам, зазначених у ст. 177 КПК України.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено, тому враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 492 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 24.01.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком 60 днів до 21.03.2020 без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4