ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/290/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 636/2993/17
Категорія: ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2020року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 26 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_7 , 1986 року народження, уродженець м. Чугуїв Харківської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, розлучений, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 22.02.2016 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України і встановленням іспитового строку у 2 роки, -

- визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 22.02.2016 року до призначеного покарання за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

З ОСОБА_7 стягнуто на користь держави судові витрати у вигляді вартості проведених експертиз, в загальній сумі 2745 грн.

Вироком встановлено, що 25 липня 2017 року близько 01 години ночі ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_10 на праві приватної власності, підійшов до вікна розбив скло та проник до приміщення будинку, де реалізуючи свій злочинний намір, діючи таємно, знайшов господарську сумку та став складати до неї: електричний фен «Філіпс», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, 539 гривень; тепловінтелятор, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, 154 гривні; електроінструмент «Темп», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, 330 гривень; а загалом майна на загальну вартість 1023 гривні. Коли ОСОБА_11 перебував у будинку, який є об`єктом Чугуївського відділу позавідомчої охорони, до нього прибув наряд поліції та власниця домоволодіння, які затримали його та припинили крадіжку.

Не погодившись з цим вироком обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити в частині призначеного покарання, та призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, посилаючись на те, що суд при призначенні покарання не взяв до уваги відомості про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а також та не врахував тяжкість вчиненого ним злочину та призначив ОСОБА_7 покарання, яке явно не відповідає його особі та тяжкості вчиненого злочину.

Крім того, апеляційну скаргу подав прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , який просив вирок скасуватиу зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість, а також у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі. Також зазначити у вироку рішення щодо речових доказів вважати повернутими потерпілій ОСОБА_10 та стягнути з обвинуваченого судові витрати за проведення судово-товарознавчої та судово-дактилоскопічної експертиз на загальну суму 2745, 78 грн.

Не оспорюючи кваліфікацію та обставини вчиненого злочину, обґрунтовує свої вимоги тим, що призначене ОСОБА_7 покарання є надмірно м`яким та недостатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, є за своїм обсягом явно несправедливим внаслідок м`якості, не відповідає тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого. Вказує, що в ході досудового розслідування проведено судові експертизи, загальна сума витрати на залучення експертів складає 2745 грн. 78 копійок. Та просить стягнути з обвинуваченого саме цю суму.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, а також доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Докази щодо обставин вчинення злочину у суді першої інстанції, з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, а тому, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до відомостей, які зазначені в обвинувальному акті (арк.4), під час досудового розслідування проведено судово-товарознавчу експертизу № 3587 від 01.08.2017 року вартістю 395грн. 48 коп., а також судово-дактилоскопічну експертизу № 1184 від 21.08.2017 року вартістю 2350,30 грн. Загальна сума витрат на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування склала 2745 грн. 78 копійок.
Згідно з оскаржуваним вироком з ОСОБА_7 стягнуто на користь держави за проведення вищезазначених експертиз 2745 грн.
Таким чином, колегія суддів вважає слушним довід прокурора щодо необхідності стягнення з обвинуваченого загальної суми витрат на залучення експертів, а саме 2745 грн. 78 коп.
Крім того, прокурор просить вважати повернутими потерпілій речові докази у цьому кримінальному провадженні.
Колегія суддів не може погодитись зі слушністю цього доводу, оскільки у матеріалах кримінального провадження № 0001150 відсутні будь-які процесуальні документи слідчого щодо вирішення цього питання, тобто відсутні відомості пр. те , що викрадені ОСОБА_7 у потерпілої речі були визнані слідчим під час досудового розслідування речовими доказами, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутня відповідна постанова слідчого, а згідно з розпискою потерпілої ОСОБА_10 (арк. 18 кримінального провадження) всі викрадені ОСОБА_7 в неї речі були їй повернуті співробітниками поліції. Поряд з цим належить врахувати те, що вказані питання за наявністю відповідних фактичних та процесуальних обставин, можуть бути вирішені судом першої інстанції, відповідно до вимог ст.. 537 ч.1 п.14 КПК України.
Отже, такий довід прокурора колегія суддів вважає необґрунтованим.
Поряд з цим, апелянти вважають, що суд першої інстанції визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, призначив йому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та відомостям про особу обвинуваченого.
З оскаржуваного вироку вбачається, що суд призначив ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України в межах мінімальної санкції, яка передбачена за цей злочин.
Призначаючи покарання, суд врахував те, що ОСОБА_7 має судимість за аналогічний злочин, скоїв новий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, негативно характеризується за місцем проживання. Врахував, також, обставини, що пом`якшують покарання - повне визнання своєї провини та щире каяття, а також обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Поряд з цим, належить врахувати, що 22.02.2016 року вироком Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, однак на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на 2 роки. Отже за цим вироком ОСОБА_7 покарання фактично не відбував.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України у суду є дискреційні повноваження щодо приєднання невідбутої частини покарання до призначеного покарання за новим вироком.
З оскаржуваного вироку вбачається, що суд, відповідно до норм ч.1 ст. 71 КК України приєднав до призначеного за новим вироком покарання лише частину невідбутого покарання за попереднім вироком, а саме 1 рік позбавлення волі.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про законність призначеного ОСОБА_7 покарання та щодо неспроможності доводів апелянтів в частині призначення покарання, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер та не ґрунтуються на вимогах КК України.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для застосування норм ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України, або норм ст. 420 КПК України.

Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами обвинуваченого про зайву суворість покарання, колегія суддів не вбачає.

Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку та ухвалення нового, не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 2, 408 ч. 1 п.3, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 26.12.2017 року, стосовно ОСОБА_7 змінити в частині вирішення питання щодо стягнення витрат за проведення судових експертиз.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої та судово-дактилоскопічної експертиз в загальній сумі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 78 (сімдесят вісім) копійок.

В решті вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 26.12.2017 року, стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4