Справа № 132/1049/20
Ухвала
Іменем України

"04" червня 2020 р. Калинівський районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001222 від 10.06.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова середня, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 14.01.2020 року ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 13.03.2020 року включно.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 11.03.2020 року міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 12.04.2020року включно.

09.04.2020 року ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 07.06.2020 року включно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 07.06.2020 року, кримінальне провадження ще не завершене, підстави для зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з тримання під вартою відсутні, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та обставини визначені в ст. 178 КПК України не змінилися, тому продовження запобіжного заходу буде співрозмірним особі обвинуваченого та суспільній небезпечності вчиненого діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Потерпіла ОСОБА_6 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 підтримала.
Суд, заслухавши думку учасників судового процесу щодо заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, вважає необхідним його задовольнити, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, а також інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, і відсутність в зв`язку з цим обґрунтованих підстав для застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема, суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, обвинувачений постійного місця роботи та заробітку, інших соціально стримуючих факторів немає, кримінальне провадження не завершено, строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 07.06.2020 року, а також беручи до уваги те, що у суду відсутні докази, які б свідчили про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зникли та підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявні ризики, а саме: можливості впливати на свідків та потерпілу, переховуватись від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, виправдовують продовження раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити і з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (Летельє проти Франції).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

В зв`язку з цим суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити термін тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 197, 199, 331 КПК України, суд, УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , терміном на 60 (шістдесят) днів, з 04 червня 2020 року по 02 серпня 2020 року включно, без визначення розміру застави.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою - відмовити.
Повний текст ухвали складений 09 червня 2020 року.
Копію ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручити обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів після винесення.

СУДДЯ ОСОБА_1