Справа № 164/774/20
п/с 1-кп/164/120/2020
Категорія: 411100000
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000130 від 15 квітня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Собіщиці Володимирецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з базовою загальною середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 14 квітня 2020 року, біля 15 год. 50 хвилин, перебуваючи в приміщенні стаціонарного посту патрульної поліції, що по вул. Київська, 3 в с. Оконськ Маневицького району Волинської області, зметоюуникненняпритягнення його до адміністративноївідповідальності за допущені порушення ним вимог Правил дорожнього руху України, а саме: порушення заборони перевезення дитини, яка не досягла 5-річного віку у транспортних засобах, обладнаних ременями безпеки, без використання спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогоюременівбезпеки,передбаченихконструкцією цього транспортного засобу (п. 21.11 ПДР), а також заборони експлуатації транспортного засобу з відсутніми передбаченимиконструкцією бризковиками (п. 31.4.7 „е ПДР), будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, запропонував та надав поліцейським роти обслуговування м. Ковель управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду - грошові кошти на загальну суму 300 гривень, за не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення вищевказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 10 ст. 121 КУпАП.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки він запропонував службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надав неправомірну вигоду службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Під час досудового розслідування 25 травня 2020 року між прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , яка на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000130, та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, зобов`язувався співпрацювати з Маневицькою місцевою прокуратурою Волинської області та іншими правоохоронними органами у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності з метою викриття та виявлення відомих йому правопорушень. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді 500 (п?ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 8500 (вісім тисяч п?ятсот) гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів…, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ч. 1 ст. 369 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїі призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази: грошові кошти на суму 300 (триста) гривень, які поміщені до спецпакету № ЕХРТ0212986, знаходяться на відповідальному зберіганні у сховищі відділення АТ КБ „Приватбанк по проспекту Відродження, 1 в м. Луцьк Волинської області, слід конфіскувати в доход держави; DVD-R диск з відеофайлами слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід скасувати арешт на наступні речові докази: три грошові купюри номіналом по 100 (сто) гривень № СБ9320565, № КЗ7215829, № СБ3842704.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 174, 314, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 травня 2020 року, укладену між прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїв кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000130 від 15 квітня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, призначивши покарання - 8500 (вісім тисяч п?ятсот) гривень штрафу.

Речові докази: грошові кошти на суму 300 (триста) гривень, які поміщені до спецпакету № ЕХРТ0212986, знаходяться на відповідальному зберіганні у сховищі відділення АТ КБ „Приватбанк по проспекту Відродження, 1 в м. Луцьк Волинської області, - конфіскувати в доход держави; DVD-R диск з відеофайлами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт на три грошові купюри номіналом по 100 (сто) гривень № СБ9320565, № КЗ7215829, № СБ3842704.

На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1