пр. № 1-кс/759/725/20
ун. № 759/1858/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2020 року Святошинський районний суд м.Києва в складі :

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 .

розглянувши клопотання слідчого слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0010302 від 10.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2020 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві в якому він просить надати тимчасовий доступ до документів, що містяться в матеріалах справи щодо посвідчення рішення державним реєстратором ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 26446004 від 25.11.2015 р., а саме: заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, довіреність на підставі якої діяв та подав ОСОБА_6 та інші копії та оригінали документів на підставі, яких було здійснено державну реєстрацію, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення оригіналів вищевказаних документів.

В обґрунтування свого клопотання посилався на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 10.09.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010302, за .знаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

Досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж 2017-2018 років, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 вчинили шахрайські дії, направлені на заволодіння права власності на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

У ході досудового розслідування допитана, як потерпіла ОСОБА_8 показала, що приблизно влітку 2018 року у неї виникла необхідність у придбанні квартири. Коли вона займалась її пошуками то зверталась у тому числі і за допомогою до квартирних брокерів. Вони у подальшому порадили їй придбати квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . Вона також вирішила перевірити вказану квартиру в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Там, побачила, що вказана квартира перебуває в Іпотеці. У зв`язку із цим вона передумала її купувати та повідомила про це брокерам. У подальшому з ОСОБА_8 зустрівся чоловік, що на той час був власником вказаної квартири, а саме: ОСОБА_9 (м.т. НОМЕР_1 ). Він запевнив потерпілу про те, що повністю виплатив грошові кошти по договору Іпотеки, під вказану квартиру. Також він вмовляв її про те, щоб вона придбала вказану квартиру. Розповідав, що на даний час йому вказана квартира вже не потрібна, оскільки він купував її для своєї доньки, яка на даний час проживає за кордоном. Також сказав, що йому терміново потрібні грошові кошти, тому він навіть занизив ціну за вказану квартиру. В кінці кінців ОСОБА_8 все ж таки вирішила її придбати, оскільки на той момент все виглядало досить переконливо. З метою придбання вказаної квартири між нею та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_4 , від 20.08.2018, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 . Коли потерпіла купувала вказану квартиру, то їй було відомо про те, що вказана квартира утворилась у наслідок поділу квартири АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою. Також було про те, що у наслідок поділу квартири АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою було утворено також квартиру АДРЕСА_6 . Фактично, у наслідок такого поділу, квартира АДРЕСА_5 за вказаною адресою припинила своє існування, у наслідок чого було отримано два інших об`єкти нерухомості. Також, у ході перевірки історії вищевказаного нерухомого майна ОСОБА_8 дізналась про те, що протягом 2015-2016 років, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була власницею вказаної квартири. У цей період, ОСОБА_7 продала вказану квартиру ОСОБА_11 , який у подальшому продав квартиру АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Вже вони здійснили поділ квартири на два зовсім інших об`єкти нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_2 та АДРЕСА_7 та продовжили їх реалізацію окремо кожної. Вже на той час, квартири АДРЕСА_8 не існувало. Для придбання вказаної квартири грошові кошти їй надав син ОСОБА_14 , саме він на даний час і проживає у вказаній квартирі.

У ході збору інформації, яку можна було б використати для пред`явлення, як доказів в судових засіданнях ОСОБА_14 встановив, що станом на 03.11.2018, власником квартири АДРЕСА_8 , тобто квартири до її поділу з 2011 року належала ОСОБА_15 . Окрім того, в своїй заяві ОСОБА_7 повідомляє про те, що не знайома з ОСОБА_6 , однак, як було встановлено сином потерпілої, вони були сторонами одного процесу у судовій справі від 27.12.2013 № 367/9098/13-ц та мали одного представника, а саме: ОСОБА_16 . Крім того, ОСОБА_7 повідомила про те, що починаючи з 16.11.2015 її протягом майже двох років не було на території України. Однак, відповідно до наявних у справі документів вбачається, що 19.12.2015 в паспорті ОСОБА_7 було здійснено вклеювання фотографії при досягненні 45-ти річного віку. Також у судовому засіданні, з метою спростування інформації про те, що нею видавалась довіреність на підтвердження своїх слів вона надала копії електронних квитків на рейс Сімферополь-Москва-Сімферополь. Відповідно до вказаних квитків було встановлено, що ОСОБА_7 ніби то у період часу з 16.11.2015 по 30.11.2015 перебувала у місті Москва Російської Федерації, а довіреність видана від її імені ОСОБА_6 , відповідно до якої останній здійснив продаж квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_9 видана 17.11.2015.

На даний час встановлено, що довіреність № 1696 від 17.11.2015, якою ОСОБА_7 надає право ОСОБА_6 представляти її інтереси та укладати від її імені првочини посвідчував приватний нотаріус Київського міського нотаріального у ОСОБА_17 .

Договір купівлі-продажу квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_9 були укладені ОСОБА_6 від імені ОСОБА_7 з громадянином ОСОБА_11 від 03.12.2015. Вказаний правочин було посвідчено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_18 .

Для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні виникає необхідність у проведенні почеркознавчих експертиз зокрема з документами, на підставі яких було прийнято рішеення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 26446004 від 25.11.2015 державним реєстратором ОСОБА_5 на квартиру, що розташовані за адресою АДРЕСА_10 за суб`єктом ОСОБА_7 іпн НОМЕР_2 , а саме: заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, тощо; довіреність на підставі якої діяв та подав ОСОБА_6 ;інші копії та оригінали документів на підставі, яких було здійснено державну реєстрацію.

Проведення почеркознавчої експертизи допоможе підтвердити, або спростувати факти підробки документів при укладенні вищевказаних договорів. Однак, на даний час звернутися до суду з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи не видається за можливе, оскільки необхідно чітко сформулювати питання, які повинні бути викладені в клопотанні про її призначення.

Необхідно мати всі вищевказані документи та на підставі їх очного аналізу сформулювати питання, що необхідно ініціювати перед експертною установою, та які повинні бути викладені у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді про призначення такої експертизи.

Також, у ході досудового розслідування встановлено, що вказані договори були посвідчені приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_19 , що відповідно до інформації отриманої з Єдиного реєстру нотаріусів здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_11 .

Враховуючи вищевикладене, а також те, що державний реєстратор ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 володіє документами, що мають важливе доказове значення у кримінальному провадженні, а здобути докази іншим шляхом неможливо. Просить клопотання задовольнити.

В судовому засідання слідчий клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.
Особа у володінні якої знаходяться речі до суду не викликалась у відповідності до ч. 2 ст. 163 КПК України.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Відповідно до ст. 162 КПК України відомості, які можуть становити банківську таємницю, відносяться до охоронюваної законом таємниці, яка містить в речах та документах.
Згідно ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» - інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнтів, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта, та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку, і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею. Банківською таємницею зокрема є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації.
Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться таку речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя задовольняє вимоги викладені в клопотанні частково, а саме в частині вилучення належним чином завірених копій документів, оскільки слідчим не винесено постанови про призначення почеркознавчої експертизи.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 159 164, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Надати, слідчому слідчого управління ГУНП в Київській області слідчому слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , або слідчим з групи слідчих у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 тимчасовий доступ до документів, що містяться в матеріалах справи щодо посвідчення рішення державним реєстратором ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 26446004 від 25.11.2015 р., а саме: заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, довіреність на підставі якої діяв та подав ОСОБА_6 та інших документів на підставі, яких було здійснено державну реєстрацію, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення належним чином завірених вищевказаних документів.

Строк дії ухвали один місяць з дня постановлення ухвали.

Відповідно до частини 1 ст.166 КПК України, у разі не виконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів оскарженню не підлягають, крім ухвал про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Слідчий суддя ОСОБА_1