У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2625/19
Номер провадження 1-в/184/5/20

02 січня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженої: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Іванків Київської області, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, до засудження не працюючої, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-06.05.2009 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

-17.03.2011 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 307, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

-24.02.2015 року Іванківським районним судом Київської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

засуджена: 27.06.2017 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України призначено за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 24.02.2015 року, остаточний строк - 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.10.2019р. замінено не відбуту частину покарання у вигляді 1 року 2 місяців 19 днів позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі згідно ст.82 КК України, ст.ст.537-539 КПК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

представника ПВЦ-79 ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2019 року до Орджонікідзевського міського суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала та просить його задовольнити.

Представник ПВЦ-79 заперечувала проти задоволення клопотання засудженої, посилаючись на те, що до ДУ «ПВЦ-79» прибула 04.12.2019р. з ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)», де характеризувалась позитивно, мала три заохочення, стягнень не мала. На даний час засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, оскільки за час перебування у ПВЦ заохочень та стягнень у неї немає, характеристику відносно неї неможливо повно відобразити, оскільки покарання відбуває нещодавно, крім того, не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених.

Прокурор у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання засудженої, оскільки засуджена ОСОБА_3 своєю поведінкою не довела виправлення.

Розглянувши заяву засудженої, заслухавши її пояснення та пояснення її захисника, доводи представника ПВЦ-79, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 27.06.2017р. засуджена Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України призначено за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 24.02.2015 року, остаточний строк - 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.10.2019р. замінено не відбуту частину покарання у вигляді 1 року 2 місяців 19 днів позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі згідно ст.82 КК України, ст.ст.537-539 КПК України.

Також у судовому засіданні встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи характеристики, засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання з 28.09.2017 року. До державної установи ПВЦ №79 прибула 04.12.2019 року з Держаної установи «Качанівська виправна колонія (№54)». По прибуттю до установи була працевлаштована до виробничої майстерні, швачкою. За період відбуття покарання в установі ПВЦ-79 характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених.

У відповідності до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

При цьому, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на час звернення із клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, засуджена не відбула передбачений ч.3 ст.81 КК України строк покарання. Не відбутий строк покарання станом на 02.01.2020р. становить 10 місяців 01 день.

Разом з тим, суд зауважує, що однією із найосновніших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Так, відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Разом з тим, Пленум ВСУ у п.17 Постанови від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, у судовому засіданні представник ПВЦ 79 вказала на те, що хоча до поведінки засудженої зауважень немає, разом з тим на даний час засуджена не довела своє виправлення. Також представник зазначила, що за час перебування засудженої у ПВЦ 79, остання не має жодного заохочення. При цьому зауважила, що належна поведінка засудженої в установі виконання покарань, виконання нею вимог адміністрації установи та суспільно-корисна праця належить до обов`язків засудженої, а тому не може свідчити про безумовне виправлення засудженої.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, суд враховує, що Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст.81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що засуджена не довела своє виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, її поведінка не може свідчити про її виправлення. Крім того, в ДУ «ПВЦ-79» засуджена відбуває покарання з 04.12.2019р.

За таких обставин, зважаючи на те, що засуджена за весь період відбування покарання характеризується посередньо, за час перебування в ПВЦ 79 заохочень та стягнень не мала, норми виробітку останньої неможливо в повній мірі відобразити, засуджена з даним клопотанням звернулась до суду передчасно, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ст.81 КК України, а відтак неможливість умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про застосування ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 02.01.2020р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1