Справа № 646/2582/20
№ провадження 1-в/646/204/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про переведення до приміщення камерного типу засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Запорізької області, українця, громадянина України, неодруженого, без освіти, раніше судимого: 05.11.2014 року Синельніковським районним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.1, 186 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, засудженого: 21.09.2015 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст.ст. 187 ч. 3, 71 до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією % всього належного йому майна. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.02.2016 на підставі ст. 72 4.5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.04.2015 року по 23.02.2016 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,-

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Диканівської виправної колонії (№12), в якому він клопоче про переведення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу.

В обґрунтування подання зазначено, що 28.04.2020 року о 09 годині 30 хвилин представниками адміністрації було затримано засудженого ОСОБА_5 , який після прогулянки, повертаючись до камери ДІЗО №5 зупинився біля камери ДІЗО №4 та намагався встановити між камерний зв`язок з іншим засудженим, який утримується в камері ДІЗО №4, шляхом викрикування привітання та стуку в двері камери ДІЗО №4. На зроблені зауваження відреагував не належним чином, почав висловлювати невдоволення режимом тримання, голосно звертався до представників адміністрації на «ти», при цьому використовував нецензурні та жаргонні слова та погрожував намірами фізичної розправи відносно представників адміністрації після звільнення.

Таким чином, встановлено, що своїми умисними діями ОСОБА_5 порушив вимоги режиму тримання, що виразилося в недотриманні норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, невиконання встановлених законодавством вимог персоналу колонії, тим самим свідомо не виконав покладені на нього обов`язки, та порушив встановлені для засуджених заборони, які передбачені ст.ст. 107 ч. 3, п.1, п.3; 107 ч.4 п.10 Кримінально Виконавчого Кодексу України, та Розділу ІІ п.3 п.п.8; Розділу ІІ п.4, п.п.10; Розділ IV п.1 п.п.3, п.п.4, п.п.5 «Основних прав та обов`язків засуджених в установах виконання покарань «Правил Внутрішнього Розпорядку Установ Виконання Покарань», подав негативний приклад іншим засудженим. За час відбування покарання до засудженого було застосовані такі заходи стягнення, як догана, ДІЗО. Проте, послідовність дисциплінарних стягнень, що поєднувалась з проведенням соціально-виховних заходів, а також різноманітна інтенсивність виховного впливу, не забезпечили позитивних змін у поведінці засудженого.

Засуджений зарекомендував себе як особа, що демонстративно й систематично не виконує покладені обов`язки та порушує встановлені заборони, що негативно впливає на поведінку інших засуджених та на оперативну обстановку загалом, а застосовувані інші заходи впливу не дають позитивних результатів.

На підставі рішення дисциплінарної комісії від 29.04.2020 року, адміністрація установи клопоче про переведення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу на строк 1 місяць.

Прокурор та представник Диканівської виправної колонії №12 подання підтримали, просили задовольнити.

Засуджений визнав, що порушив встановлений порядок відбування покарання.

Захисник підтримав позицію засудженного.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши надані матеріали та докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до п.13-2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Згідно ч.1 ст.132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Відповідно до ст.134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Згідно ч.8 ст.134 КВК України, поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор або в карцер чи переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за вмотивованою постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, з визначенням строку тримання.

Стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу (ч. 9 ст. 134 КВК України).

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.04.2015 року.

З 17.04.2015 року по 14.03.2016 рік перебував в Полтавському слідчому ізоляторі. До праці не залучався, вимоги режиму тримання порушував 3 рази, за що мав 3 стягнення. На даний час стягнення погашені у встановленому законодавством порядку. Заохочень не мав. Характеризувався негативно.

З 14.03.2016 року по 21.03.2016 рік перебував в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)». До праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував. Заохочень не мав. Характеризувався посередньо.

З 21.03.2016 по теперішній час відбуває покарання у державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». За період відбування покарання в установі, норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи порушував 19 разів, за що має 19 стягнень. На даний час 6 останніх стягнення не зняті та не погашені у встановленому законодавством порядку. Адміністрацією установи, з метою стимуляції правослухняної поведінки, заохочувався 8 разів. Не завжди дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. На даний час характеризується негативно.

На теперішній час на виробництві установи не працевлаштований, працювати не бажає. До виконання поставлених завдань та своїх обов`язків ставиться посередньо.

За час перебування в установі, працівниками установи із засудженим ОСОБА_5 було проведено низку профілактичних бесід, здійснена своєчасна спроба залучення до виховних та загальноосвітніх заходів. Також психологом установи з засудженим проведено декілька діагностичних, корекційних заходів, бесід та оцінок. Виконання рекомендацій психолога щодо роботи персоналу із засудженим ОСОБА_5 та заходи психологічного впливу не дали позитивних результатів через значну соціально- педагогічну занедбаність особистості.

За час відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 були застосовані такі заходи стягнення, як попередження, догана, сувора догана, поміщення до дисциплінарного ізолятору, переведення до приміщення камерного типу. Проте послідовність дисциплінарних стягнень, що поєднувалась з проведенням соціально-виховних заходів, а також різноманітна інтенсивність виховного впливу не забезпечили позитивних змін у поведінці засудженого.

Враховуючи ту обставину, що засуджений неодноразово порушував режим утримання, має стягнення, тому суд вважає, що вимога начальника Диканівської виправної колонії №12 про застосування до засудженого стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери), є обґрунтованою, оскільки застосовані раніше інші заходи впливу не дали результату і поведінка засудженого не змінилась, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню. Поміщення засудженого до приміщення камерного типу строком на один місяць суд вважає достатнім строком для впливу на поведінку засудженого та зміни її в позитивній бік.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 118, 132, 134 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевести до приміщення камерного типу строком на 1 (один) місяць.

Ухвала в частині виконання накладеного стягнення виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а для засудженого - з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя - ОСОБА_1