Справа № 444/2550/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1400/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2019 року,
з участю прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

встановив:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верени, Жовківського району, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_7 .

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 4 488,75 грн. матеріальної шкоди та 25 000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згідно вироку суду, 05 серпня 2018 року, близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля кафе-бару «Ластівка», що у с. Зіболки по вул. 600-річчя, буд. 93, Жовківського району Львівської області, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, під час виниклого словесного конфлікту, наніс кулаком правої руки декілька ударів в голову та шию потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця в очній ділянці з ліва, рубця - сліду загоєної рани на фоні синця, синця на шиї, 2 плям на шкірі шиї з ліва - слідів загоєних саден, множинних подряпин та саден на задній поверхні лівого плеча, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, а також струс головного мозку, крововиливів в оболонці лівого ока, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не оспорюють доведеність вини обвинуваченого та міру покарання, проте не погоджуються із сумою задоволеного цивільною позову та вважають, що таку потрібно зменшити, оскільки, на їх думку, недоведеним є розмір матеріальної шкоди завданої потерпілому.

Також наголошують, що суд, ухвалюючи рішення про відшкодування потерпілому моральної шкоди в розмірі 25 000 грн. не навів доказів на її підтвердження та не взяв до уваги те, що тілесні ушкодження ОСОБА_10 були спричиненні в результаті бійки між ним та обвинуваченим.

Просить змінити вирок Жовківського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2019 року в частині суми задоволеного цивільного позову, зменшивши суму, яка підлягає стягненню з обвинуваченого за спричинення матеріальної шкоди до 1000 грн., а за спричинення моральної шкоди до 3000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення потерпілого ОСОБА_10 та думку прокурора, які заперечили апеляційну скаргу та просять залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам місцевий суд дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.

Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданих злочином збитків або усунення заподіяної шкоди.

Згідно із ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому( ч.1 ст. 129 КПК України).

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами і доповненнями «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку», необхідно мотивувати у вироку вирішення цивільного позову в кримінальній справі, керуючись КПК України, відповідними нормами ЦПК України, роз`ясненнями ППВСУ №3 від 31.03.1989 року.

Оцінюючи правильність вирішення судом цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальної шкоди, колегія суддів вважає законним у вироку суду, визначення суми відшкодування потерпілому матеріальної шкоди і приходить до висновку, що така є виправданою та підтверджуються належними та допустимими доказами.

Крім цього, згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п.1, п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода, відповідно до ст. 1167 ЦК України, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

Так, місцевим судом прийнято до уваги, проаналізовано та оцінено обсяг моральних страждань потерпілого та з врахуванням вимог законодавства, прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 25 000 грн., що, на думку колегії суддів, за своїм розміром є достатньою компенсацією завданих страждань, відповідає вимогам розумності і справедливості цивільного судочинства та ступеню вини обвинуваченого.

Відтак, з врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 є непереконливими, а отже, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку суду першої інстанції в цій частині.

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Жовківського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4