Справа № 303/7840/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретарки ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/151/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20. 02. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 та продовжено строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування до 24. 03. 2020, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що 03. 12. 2019 СВ Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002773, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 03. 12. 2019 близько 07 год. 45 хв., за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою відкритого викрадення чужого майна, зайшов в під`їзд №1 будинку АДРЕСА_2 , де на сходовій площадці першого поверху, дочекавшись потерпілу ОСОБА_9 , застосував до неї фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось в стисканні та нанесені ударів руками в область шиї потерпілої, шляхом ривка відкрито викрав від останньої жіночу сумку в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 350 000,00 грн., зовнішній акумулятор (Power Bank), марки «Proda», модель «PPL-18» та мобільний телефон марки «Huawei P8 lite 2017», модель «PRА-LА1", чорного кольору, після чого зник у невідомому напрямку.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України. 24. 12. 2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.
Також у клопотанні слідчого зазначено, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, застосований ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24. 12. 2019, закінчується 20.02.2020. Завершити досудове розслідування у зазначений строк, прийнявши одне з рішень передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, враховуючи його

-2-

особливу складність, не можливо, оскільки у ході досудового розслідування з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, необхідно провести ряд процесуальних дій, в тому числі судових експертиз, у зв`язку з чим постановою керівника Мукачівської місцевої прокуратури від 13. 02. 2020 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 24. 03. 2020. На думку слідчого необхідність у продовженні щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлена метою запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчиненню іншого кримінальне правопорушення, а тому у клопотання ставиться питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 24. 03. 2020.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а тому є підстави вважати, що передбачені ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, те, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися і їх наявність стороною захисту не спростовано. Врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який не працює, стабільного доходу та утриманців немає, а також відсутність даних про наявність у нього захворювань, які б перешкоджали його тримання в умовах позбавлення волі, зазначені в клопотанні слідчого обставини у їх сукупності, які об`єктивно свідчать про наявність у даному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 20. 02. 2020 та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. На його думку, слідчий суддя належно не дослідив питання доцільності продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 та не мотивував таке рішення. Зазначає, що всупереч положенням ст. ст. 177, 194 КПК України, прокурором та слідчим суддею не встановлено та не обґрунтовано наявність жодних ризиків, розгляд клопотання проведено формально, без належного дослідження підстав для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також вказує на те, що слідчим суддею не досліджувалася можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, не встановлено виняткових і вагомих причин для продовження тримання його під вартою, що не відповідає практиці Європейського суду, викладеній у рішеннях «Бойченко проти Молдови» від 11.07.2016, «Белеветський проти Росії» від 01.03.2017, «Макаров проти Росії» від 02.03.2019, «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006, «Клішин проти України`від 23.02.2012 щодо обов`язкового підтвердження фактами підстав для тримання особи під вартою. Також захисник вказує на відсутність у клопотанні про продовження строку тримання

-3-

під вартою обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. В порушення вимог ст. ст. 194, 199 КПК України, слідчий суддя проігнорував відсутність у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові, які виправдовують подальше тримання особи під вартою. Також на його думку, слідчий суддя не дотримався, передбачених ст. 186, ч. 4 ст.199 КПК України, строків розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 24. 12. 2019 відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 год. 50 хв. - 20. 02. 2020, станом на вказані час та дату слідчим суддею не було розглянуто клопотання про продовження строку тримання під вартою, що підтверджується відповідною відеозйомкою. Крім того вказує, що заявлений підозрюваним ОСОБА_6 відвід судді, цим же суддею і розглядався, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 81 КПК України. Вказані обставини захисник вважає такими, що свідчать про незаконність ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та наявність підставдля застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурора, неявка яких з урахуванням вимог ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що захисник адвокат ОСОБА_5 подав заяву про залишення його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді без задоволення, оскільки дія попередньої ухвали слідчого судді, яка ним оскаржується закінчилась 24. 03. 2020, а підозрюваному ОСОБА_6 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст. ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

-4-

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано.
З матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002773 від 03.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України вбачається, що 24. 12. 2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2019 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою до 20. 02. 2020.

Постановою керівника Мукачівської місцевої прокуратури від 17. 02. 2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002773 від 03. 12. 2019 продовжено до трьох місяців, а саме до 24. 03. 2020.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 25.04. 2003 № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненного підозрюваним кримінального правопорушення.

-5-

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, проте підстав для спростування підозри, або встановлення обставин, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, в тому числі і за станом його здоров`я, слідчим суддею встановлено не було.
Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24. 12. 2019, якою щодо ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід - тримання під вартою до 20. 02. 2020, та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, зокрема отримання висновків призначених судових експертиз, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 24. 03. 2020, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З огляду на вищевикладене, твердження захисника ОСОБА_5 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є непереконливими. Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .
Твердження захисника про те, що суд не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки слідчим суддею, у відповідності до положень ст.178 КПК України здійснено оцінку вказаних даних, які з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_6 злочину не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами для обрання

-6-

підозрюваному більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З огляду на вищевикладене, доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, всупереч наведеним в апеляційній скарзі захисника твердженням, можливість зміни підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу на менш суворий, була розглянута слідчим суддею, який в своїй ухвалі зазначив, що даних про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО суду не надано та на даній стадії процесу відсутні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин та обсягу слідчих дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, та виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах досудового розслідування і не перевищує розумних меж, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 щодо недотримання слідчим суддею вимог ч. 4 ст. 199 КПК України при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , то вони на думку суду є непереконливими, з таких підстав.

-7-

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24. 12. 2019 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 18 год. 50 хв. - 20. 02. 2020. При цьому із журналу судового засідання від 20. 02. 2020 вбачається, що розгляд клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 завершено о 18 год. 51 хв. 20. 02. 2020, що не суперечить приписам ч. 4 ст. 199 КПК України.
Крім того, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , в апеляційній скарзі як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали посилався на недотримання слідчим суддею вимог ч. 1 ст. 81 КПК України, оскільки заявлений ОСОБА_6 відвід слідчому судді, ним же і розглянуто.
Так, із матеріалів судового провадження та журналу судового засідання від 20. 02. 2020 вбачається, що 20. 02. 2020 слідчий суддя залишив без розгляду заявлений йому відвід підозрюваним ОСОБА_6 , оскільки такий відвід заявлено повторно з тих самих підстав, що суд обґрунтовано розцінив як зловживання правом відводу.
Відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Поряд з цим, колегія суддів враховує наявність в матеріалах провадження ухвал суду першої інстанції від 19. 02. 2020 та 20. 02. 2020 за результатами розгляду шести заяв сторони захисту, зокрема про відвід слідчого судді, судді, колегії суддів, всьому складу суду, секретарю судових засідань, прокурору, із яких вбачається, що суд залишив без розгляду заяву підозрюваного ОСОБА_6 про відвід судді, оскільки такий заявлений повторно. З урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_6 заявив відвід судді ОСОБА_10 повторно, за умови, що попередні відводи були розглянуті у відповідності із вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 81 КПК України, в даному випадку, з урахуванням підстав з яких заявлялися відводи, суд дійшов правильного висновку щодо необхідності залишення заяви підозрюваного ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_10 без розгляду, та діяв в межах наданих КПК повноважень. При цьому колегія суддів не надає оцінку законності ухвал за результатами розгляду заяв про відвід, оскільки вони не оскаржуються окремо від рішення по суті.

За наведених вище обставин, доводи сторони захисту про недотримання слідчим суддею вимог процесуального закону під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, що на їх думку свідчить про упередженість слідчого судді, є недоведеними.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

-8-

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 199, 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20. 02. 2020 про продовження щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, строку тримання під вартою до 24. 03. 2020 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: