Дата документу 24.02.2020 Справа № 310/9473/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/9473/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/276/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області,

розглянула 24 лютого 2020 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2019 року про відмову у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Кваровичи, Буда-Кошелевського району, Гомельської області, Білорусія, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої: за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженої вироком Бердянським міськрайонним судом Запорізької області від 19.02.2019 року за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі та відповідно до ст..ст. 75, 76 Кримінального кодексу України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

02.09.2019 року начальник Бердянського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направлення її для відбування призначеного судом покарання.
Подання обґрунтовано тим, що за час перебування на обліку Бердянського МРВ засуджена обов`язки, встановлені судом виконувала не задовільно, а саме: 25.06.2019 р., 09.07.2019 р., 13.08.2019 р. та 27.08.2019 р. не з`явилась на чергові реєстрації без поважних причин.

Суд, дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку учасників процесу, встановивши, що засуджена ОСОБА_7 чотири рази не з`явилася на реєстрацію та двічі не з`явилася за викликом, однак з`явилася після цього в інші дні двічі, а також те, що за період іспитового строку засуджена до адміністративної відповідальності не притягувалася, не порушувала громадський порядок, не вчинила новий злочин та органом пробації не доведено, що засуджена ухиляється від відбування покарання з випробуванням, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання органу пробації.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що засуджена ОСОБА_7 без поважних причин два рази 05.07.2019 та 22.08.2019 не з`являлася за викликами до Бердянського МРВ, а також чотири рази 25.06.2019, 09.07.2019, 13.08.2019 та 27.08.2019 - на реєстрацію, за що до засудженої ОСОБА_7 застосовано два застереження у вигляді письмового попередження.

Вважає, що засуджена ОСОБА_7 умисно ухилилася від відбування покарання з випробуванням та покладені на неї судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України не виконала, на шлях виправлення не встала.

Просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою подання начальника органу пробації задовольнити, скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направити її для відбування призначеного судом покарання в місця позбавлення волі за вироком Бердянського міськрайонного суду від 19.02.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Засуджена у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вказавши про те, що своєчасно не з`являлася на реєстрацію з тих підстав, що працювала сезонно і не могла залишити місце роботи, оскільки могла його втратити, просила відхилити апеляційну скаргу прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення були дотримані.

Колегією суддів встановлено, що з 27 березня 2019 року в Бердянському МРВ з питань пробації перебуває на обліку ОСОБА_7 , засуджена вироком Бердянським міськрайонним судом Запорізької області від 19.02.2019 року за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, та яку на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на неї обов`язків: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця мешкання.

Начальник Бердянського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направлення її для відбування призначеного судом покарання, посилаючись на ухилення від виконання обов`язку покладеного судом, а саме без поважних причин не з`являється у призначені дні для реєстрації, у зв`язку з чим порушує обов`язки, покладені на неї судом.

Свої висновки про відмову у задоволенні подання суд першої інстанції мотивував тим, що не органом пробації не доведено, що засуджена ухиляється від відбування покарання з випробуванням та умисно порушує покладені вироком суду обов`язки.

З наведеними висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з подання, ОСОБА_7 ставиться в провину неявка на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 25.06.2019 року, 09.07.2019 року, 13.08.2019 року та 27.08.2019 року та неявка 05.07.2019 року та 22.08.2019 року за викликами до Бердянського МРВ.

Проте, за матеріалами провадження вбачається повідомлення засудженою органу пробації причини неявок і подальше неухильне виконання покладених на неї обов`язків.

Отже, поведінка засудженої щодо подальших явок та пояснення причин неприбуття на реєстрацію, які за доведених обставин щодо працевлаштованості засудженої заслуговують на увагу у якості поважних та не створюють уявлення умисного ухилення від виконання ОСОБА_7 покладених обов`язків.

Маючи відомості про причини неявок засудженої на реєстрацію, орган пробації міг їх об`єктивно оцінити.

Отже, наведені вище обставини не засвідчують свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженою покладеними судом обов`язками та її небажання ставати на шлях виправлення, оскільки неявки на реєстрації не носили систематичного характеру.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням того, що засуджена злочинів під час іспитового строку не вчиняла, до адміністративної відповідальності не притягувалася, має задовільну характеристику за місцем проживання (м.о.с. а.п. 27), та з урахуванням відсутності ознак злісного ухилення від відбування покарання, призначеного вироком суду, оскільки ОСОБА_8 пізніше являлася до органу пробації, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Отже, доводи прокурора про порушення засудженою покладених обов`язків, судова колегія визнає непереконливими, оскільки встановлені обставини не підтверджують, що ОСОБА_8 мала на меті ухилятися від виконання покладених на неї обов`язків та не бажала стати на шлях виправлення.

Враховуючи недоведеність небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 23 жовтня 2003 року, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок районного суду про відсутність на теперішній час достатніх та законних підстав для задоволення подання органу пробації та направлення засудженого для відбування покарання.

Одночасно колегія суддів звертає увагу, що на теперішній час сплив іспитовий строк, визначений вироком суду за ст.ст.75, 76 КК України, а засуджена виконувала покладені на неї обов`язки.

За таких умов, апеляційний суд не вбачає підстав, передбачених ст. 409 КПК України для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали районного суду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2019 року про відмову у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4