Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1059/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000012 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 23 квітня 2020 року, яким засуджено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и л а:

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 23 квітня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

В судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 заявила клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , обґрунтувавши, тим, що завершити судове провадження до спливу двомісячного строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є неможливим, ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились. Крім цього, зазначила, що ОСОБА_7 перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом порушив його та вчинив новий злочин.

Захисник ОСОБА_8 заперечила щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та просила застосувати до нього цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши думку прокурора, про необхідність продовження строку тримання під вартою, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення клопотання, розглянувши у відповідності до ст. 331 КПК України питання доцільності продовження обвинуваченому строку тримання під вартою колегія суддів приходить до наступного висновку.

Вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 23 квітня 2020 року, який оскаржується, ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

- за ч.2 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 3 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії судового провадження не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним ст.177 КПК України та виконанню ними процесуальних обов`язків.

Враховуючи ці обставини, дані про особу ОСОБА_7 , який не працює раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив новий тяжкий злочин під час перебування під цілодобовим домашнім арештом, за місцем проживання характеризується посередньо, а також відсутність на даний час достовірних даних про наявність у нього місця проживання, оскільки житло за місцем його реєстрації є непридатним для проживання, враховуючи, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання вказаного запобіжного заходу не відпали, а також відсутність виняткових обставин, колегія суддів, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст.ст. 376, 331, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримуються в Житомирській УВП №8 до 15 серпня 2020 року.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Житомирської УВП №8.

Судді: