Справа №: 398/4941/15-к
провадження №: 1-кп/398/20/20
ВИРОК
Іменем України

"30" червня 2020 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
потерпілого ОСОБА_13 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002504 за обвинуваченням
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
та
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_13 , представник потерпілого ОСОБА_14 ,

В С Т А Н О В И В:

13.08.2015 близько 18 години 25 хвилин ОСОБА_12 та ОСОБА_11 перебували на площі Леніна (Соборна) в місті Олександрії Кіровоградської області, поряд з перехрестям площі Леніна (Соборної) з вулицею Червоноармійською.
В цей час, повз вищевказаних осіб проходив ОСОБА_13 , який будучи знайомим з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , підійшов до них. В ході спілкування між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_12 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкодження наніс ОСОБА_13 удар кулаком правої руки в область обличчя під ліве око.
В цей момент до ОСОБА_13 ззаду підійшов ОСОБА_11 , з яким у ОСОБА_13 склалися особисті неприязні стосунки, та, усвідомлюючи обставини подій, які відбувалися, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесного ушкодження приєднався до протиправних дій ОСОБА_12 , діючи таким чином групою осіб без попередньої змови між собою, обхопив ОСОБА_13 руками за тулуб, не даючи останньому змоги чинити опір, повалив потерпілого на землю, після чого ОСОБА_12 наніс ще декілька ударів ОСОБА_13 ногами в область тулубу.
В подальшому, піднявшись з землі, ОСОБА_11 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_13 ще удар ногою в область тулубу.
Згідно висновку експерта № 431 від 10.09.2015 року, вказаними спільними протиправними діями обвинувачених ОСОБА_13 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: синець, садно обличчя, струс головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на термін від 6 до-21 доби, а також тілесні ушкодження у вигляді синців лівого плеча, правого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як викликаючи скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб.

Своїми діями ОСОБА_12 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 28, частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Своїми діями ОСОБА_11 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 28, частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_12 вину у пред`явленому йому обвинуваченні ч. 2 ст. 296 КК України не визнав, пояснивши, що 12 серпня 2015 року близько 23:00 години він прийшов на день народження до свого знайомого ОСОБА_15 , святкували вказаний день народження у тимчасовій палатці, що розташована у парку ім. Шевченка в м. Олександрія. На вказаному дні народження був також і ОСОБА_16 , з яким він того дня познайомився, і в ході святкування дня народження у них виникла словесна перепалка, в ході якої вони з ОСОБА_17 сварилися, ображали один одного нецензурною лайкою, їх при цьому заспокоював ОСОБА_18 , який також був на даному святкуванні. Дана сварка була лише словесна, при цьому з ОСОБА_17 лаявся також і ОСОБА_19 , який спочатку хотів заспокоїти їх, потім також почав сваритися з ОСОБА_17 . Близько 05:30 13.08.2015 року він (обвинувачений) із дня народження пішов додому. ОСОБА_16 пішов додому раніше - близько 04:00 години, сказавши при цьому, що йому треба на роботу. Після цього, 13.08.2015 року близько 18:00 години він з ОСОБА_20 був на площі Соборній (Леніна) у центрі міста, неподалік маленьких батутів. В цей час повз них проходив ОСОБА_16 , з яким було ще 2-3 чоловіки. ОСОБА_16 підійшов до них привітатися, після чого він (обвинувачений) запитав ОСОБА_13 , що мабуть йому було дуже погано йти на роботу після вчорашнього, проте ОСОБА_16 на це грубо відповів йому, і після цього він (обвинувачений) зробив ОСОБА_21 зауваження з того приводу, що він так грубо з ним розмовляє, проте ОСОБА_16 продовжував йому грубити, і він (обвинувачений) вдарив його кулаком правої руки в область обличчя. Їх розборонили ті люди, що були з потерпілим, а також ОСОБА_19 , який стояв між ними, говорив, щоб вони припинили бійку. ОСОБА_16 його (обвинуваченого) не бив, а він (обвинувачений) у свою чергу наніс йому лише один удар, ОСОБА_19 удари потерпілому не наносив, і ніяким чином не тримав потерпілого. Після даного конфлікту, тобто після того, як їх розборонили, ОСОБА_19 відвів його (обвинуваченого) за батути, і після цього приїхали працівники міліції. Обвинувачений вважає, що причиною вказаної бійки став конфлікт, який виник між ним та ОСОБА_17 напередодні на святкуванні дня народження, і у нього особисто на ґрунті даного конфлікту виникла особиста неприязнь до ОСОБА_13 . Під час даної сварки, яка переросла у бійку, що тривала близько 1 хвилини, потерпілий жодного разу на землю не падав. Крім того, обвинувачений повідомив, що того вечора на святкуванні дня народження, ОСОБА_22 здійснював фотографування на свій фотоапарат, і ці фотографії він (обвинувачений) передав своєму захиснику.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_11 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 296 КК України не визнав, пояснивши 12 серпня 2015 року близько 21:00-22:00 години він був на святкуванні дня народження у свого знайомого у палатці у парку Шахтера в м. Олександрія. Після нього на святкування приїхав ОСОБА_16 , а потім і ОСОБА_23 . Близько 04 години ранку у ОСОБА_24 та ОСОБА_13 , які сиділи поряд, виник конфлікт, який він (обвинувачений) намагався залагодити. Даний конфлікт також намагався залагодити ОСОБА_18 , який також був на дні народження. Близько 05 години ранку усі розійшлися, ОСОБА_25 пішов ще раніше. Близько 16 години 13 серпня 2015 року вони з ОСОБА_26 вийшли на прогулянку. Вони стояли біля батутів у центрі міста на площі Леніна (Соборній) та спілкувалися. Він відійшов на хвилину, так як спілкувався з чоловіком, який продавав квитки на батути. В цей момент він почув нецензурну лайку, і коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_16 та ОСОБА_25 стоять у бійцівських стійках. Вказаною нецензурною лайкою лаявся як ОСОБА_25 , так і ОСОБА_16 . Початку конфлікту він не бачив, хто кого бив, він також не бачив. Після цього він (обвинувачений), підійшов до них, та почав відпихати їх одне від одного, хто кому наносив удари він не бачив, руками потерпілого він не обхоплював, на землі ніхто під час цього не опинявся, і ногами ніхто нікого не бив. Після того, як їх розтягли, приїхали працівники міліції, і вони всі разом поїхали до міліції. Бійка тривала близько 1 хвилини. Крім того, обвинувачений повідомив, що він у кафе фотографував присутніх, які були присутні на дні народження.

Незважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_12 та невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 вини у вчиненні злочину, який визнано судом доведеним, їх вина підтверджується дослідженими судом наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який показав суду, що 13.08.2015 року, близько 17 години 50 хвилин, коли він перебував на посаді дільничного інспектора Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області, він спільно зі слідчим ОСОБА_27 та цивільними особами ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 прямували по вулиці Червоноармійській, та перейшли на площу Леніна (Соборна) в напрямку від вул. Пролетарської до вул. Калініна. Того дня він не був у форменому одязі. Вони прямували вказаною групою осіб, так як він (потерпілий) був учасником слідчого експерименту, який проводив слідчий ОСОБА_31 . Проходячи по пл. Леніна, він дещо відстав від зазначеної групи осіб, так як хотів оглянути веломобіль, який він побачив, оскільки знав, що у зв`язку з викраденням подібного веломобіля здійснюється його розшук. В цей момент до нього підійшли двоє чоловіків, яких він знає як ОСОБА_32 та ОСОБА_33 на даний час це обвинувачені, які знаходяться у залі суду. Зазначені особи поводили себе зухвало, мали явні ознаки сп`яніння, мали хитку ходу. Він вказаним особам зробив зауваження, а саме повідомив, що він працівник поліції, і що йде слідчий експеримент, та сказав, щоб вони йшли додому, так як площа ОСОБА_34 це громадське місце. Проте на його зауваження чоловіки не відреагували, після чого ОСОБА_25 взяв його за руку, при цьому він відчув різкий запах алкоголю він нього. Він (потерпілий) попросив ОСОБА_24 відійти від нього, проте ОСОБА_25 наніс йому удар кулаком в обличчя, він почав відштовхувати ОСОБА_24 , а той в свою чергу почав висловлюватися в його (потерпілого) адресу грубою нецензурною лайкою. Говорив, що йому байдуже, що він (потерпілий) є працівником міліції. В цей час до нього ззаду підійшов ОСОБА_19 , обхопив його руками та повалив його (потерпілого) на землю, при цьому вони обидва впали на бік, ОСОБА_19 утримував його, а ОСОБА_25 намагався наносити удари ногами в область обличчя, грудей, але він (потерпілий) своїми ногами відбивав ці удари. Потім він вирвався від ОСОБА_35 , вони вдвох підвелися, від ОСОБА_35 також відчувався різкий запах алкоголю. Після того, як вони піднялися з землі, ОСОБА_19 також провокував бійку, наносив удари кулаками в область тулуба, висловлював погрози фізичною розправою, він (потерпілий) при цьому відштовхував його. В цей момент він побачив, що слідчий ОСОБА_36 намагається зупинити ОСОБА_24 , але ОСОБА_25 все одно направлявся до нього. Потім до ОСОБА_37 підійшов ОСОБА_38 , і вони вдвох почали намагатися утримувати ОСОБА_24 , в той час, як він (потерпілий) продовжував відбиватися від ОСОБА_35 , який нападав на нього. Після цього на місце події приїхали працівники патрульно-постової служби, які припинили дії ОСОБА_24 та ОСОБА_35 їх затримали. Потерпілий повідомив, що в нього з обвинуваченими ОСОБА_20 та ОСОБА_26 ніколи ніяких конфліктів до даної ситуації не було, потерпілий підтвердив, що напередодні події, а саме ввечері 12.08.2015 року він відпочивав з обвинуваченими в одній компанії в кафе у парку Шахтера в м. Олександрія, проте, так як компанія була дуже велика, то вони не спілкувалися між собою, і жодних конфліктів між ними того вечора не виникало. Визнав факт відшкодування ОСОБА_11 матеріальної шкоди, заподіяної злочином;

- показаннями свідка ОСОБА_39 , який показав суду, що приблизно у середині серпня 2015 року, коли він перебував на посаді слідчого СВ Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області, він проводив слідчий експеримент в межах кримінального провадження, яке він розслідував. Слідчий експеримент проводився за участі свідка, ім`я якого ОСОБА_40 , прізвище не пам`ятає, та двох понятих. В слідчому експерименті також брав участь ОСОБА_16 , який перебував на посаді дільничного інспектора міліції та здійснював відео фіксацію слідчого експерименту. Всі учасники слідчого експерименту були у цивільному одязі. Слідчий експеримент було почато близько 17 години 30 хвилин, після чого відеозапис було призупинено, для продовження за іншою адресою. Для цього вони разом з усіма учасниками слідчої дії вирушили від газового господарства, що знаходиться по вул. Червоноармійській, в напрямку автовокзалу. Вони проходили через площу Соборну ( ОСОБА_34 ), він йшов попереду, а ОСОБА_13 йшов дещо позаду. В цей момент їм назустріч йшли двоє, на той момент не знайомих йому хлопців, то були обвинувачені ОСОБА_25 та ОСОБА_41 . Йому здалося, що вказані хлопці були у стані алкогольного сп`яніння, так як у них була порушена координація рухів. Коли хлопці пройшли повз нього, то він побачив, що хлопці дещо зупиняються, після чого і ОСОБА_13 зупинився біля них, і він (свідок) подумав, що вони знайомі, тому пішов далі. Як у них почався діалог, він (свідок) не чув. Пройшовши близько 10 метрів, він обернувся і побачив, що ОСОБА_19 тримає ОСОБА_13 ззаду зі спини за корпус, обхопивши його руками за тулуб і руки, а ОСОБА_25 стояв у бійцівській стійці, і намагався наносити удари, ОСОБА_16 виривався, намагався звільнитися. Дії ОСОБА_24 та ОСОБА_42 здавалися йому узгодженими. Він (свідок) одразу підбіг та відтягнув ОСОБА_24 , і при цьому почув, що хтось із хлопців сказав фразу «Мені все одно, що ти міліціонер». При цьому до нього (свідка), чи до інших сторонніх осіб ОСОБА_25 та ОСОБА_19 ніяких агресивних дій не вчиняли. Подивившись на ОСОБА_13 , він побачив, що у нього синець під лівим оком. На початку слідчого експерименту вказаного синця на обличчі потерпілого не було. Після цього приїхали працівники міліції, і ОСОБА_24 з ОСОБА_20 затримали;

- показаннями свідка ОСОБА_43 , яка показала суду, що влітку 2015 року, приблизно після 17 години вона гуляла з дитиною на площі ОСОБА_34 (Соборна), того дня було досить людно, при цьому вона бачила, що йде потерпілий ОСОБА_13 , а ззаду нього, на відстані близько 5 метрів йдуть обвинувачені ОСОБА_25 та ОСОБА_44 один момент вона відволіклася до своєї дитини, а коли повернулася, то побачила, як обвинувачений ОСОБА_25 вдарив кулаком потерпілого ОСОБА_13 по обличчю, при цьому потерпілий впав під лавочку, потім потерпілий намагався вставати, при цьому до нього підійшов ОСОБА_19 і почав бити потерпілого ОСОБА_13 по ногах. Після цього ОСОБА_19 почав тримати ОСОБА_13 ззаду за тулуб, а ОСОБА_25 намагався його вдарити в обличчя, проте потерпілий ухилявся від ударів. З чого саме почалася у них сварка, вона не бачила. Свідок відмітила, що в ході даної бійки потерпілий не наносив нікому удари, а намагався лише захищатися, відштовхуючи обвинувачених. Коли до них підійшли люди, то почали їх заспокоювати, вона (свідок) викликала міліцію, проте навіть коли приїхали працівники міліції обвинувачені не могли заспокоїтися, нецензурно виражалися в бік потерпілого, працівникам міліції навіть довелося ОСОБА_45 одягнути кайданки. Після цих подій у потерпілого вона побачила на обличчі кров. Крім того, сідок повідомила, що на її думку ОСОБА_25 та ОСОБА_19 були у нетверезому стані;

- показаннями свідка ОСОБА_46 , який показав суду, що приблизно 3 роки тому, влітку близько 18 години, він приймав участь у слідчому експерименті, так як був свідком в одному кримінальному провадженні. Того дня він, дільничний інспектор міліції ОСОБА_16 та ще двоє понятих йшли з вулиці Пролетарської, через центр, і направлялися в сторону центрального ринку. При цьому він, слідчий, та один понятий пішли вперед по площі Леніна (Соборній), а ОСОБА_16 та ще одни понятий відстали метрів на десять. Перебуваючи у центрі площі Леніна, він почув крики, обернувся і побачив, як неподалік батута, що стояв на площі ОСОБА_25 відштовхував ОСОБА_13 та лаявся у його бік нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_25 ударив ОСОБА_13 кулаком в область підборіддя близько 4 х разів, при цьому ОСОБА_19 наближався до ОСОБА_13 ззаду, а коли наблизився впритул, то обхопив потерпілого руками за тулуб таким чином, що зажав його руки. Після цього він (свідок) зі слідчим та другим понятим почали підходити до місця бійки, в цей момент ОСОБА_19 тримав ОСОБА_13 , обхопивши руками ззаду за тулуб, а ОСОБА_25 бив його (потерпілого) кулаком в область лиця, грудей по кілька ударів. ОСОБА_16 намагався вирватися, в результаті чого вони з ОСОБА_20 впали біля лавки і ОСОБА_47 наніс 4-5 ударів ногами потерпілому в область грудей та обличчя. ОСОБА_22 в цей час в положенні лежачи тримав ОСОБА_48 за руки. Потім підбіг слідчий, та відтягнув ОСОБА_24 , після чого ОСОБА_16 вирвався, та почав говорити обвинуваченим на що вони це зробили, а ОСОБА_19 сказав, що йому байдуже на працівників міліції, при цьому виражався нецензурною лайкою. Коли вже обвинуваченого та потерпілих розняли, ОСОБА_19 наніс ще близько чотирьох ударів кулаком правої руки в обличчя потерпілому. Обвинувачені були у стані алкогольного сп`яніння, так як від них був чутний різкий запах алкоголю, та була нестійка хода. Потім приїхали працівники міліції та затримали обвинувачених;

- показаннями свідка ОСОБА_49 , який показав суду, що ОСОБА_24 він знає, так як вони навчалися разом, ОСОБА_35 знає, бо вони проживають в одному районі, ОСОБА_13 він знає, так як будучи раніше засудженим, відбуваючи покарання з іспитовим строком, ОСОБА_16 як дільничний міліціонер стежив за його поведінкою. Неприязних чи дружніх стосунків ні з ким із учасників справи у нього немає. Повідомив, що близько 23:00 години 12.08.2015 року він перебував на святкуванні дня народження ОСОБА_50 . На вказаному святкуванні був присутній ОСОБА_51 , ОСОБА_52 та ОСОБА_16 . Біля ОСОБА_13 справа сидів ОСОБА_53 , зліва сидів ОСОБА_23 . Вже близько 04 години ранку між ОСОБА_17 та ОСОБА_26 виник конфлікт, а потім і між ОСОБА_17 та ОСОБА_20 також мала місце конфліктна ситуація. В ході даного конфлікту вони сварилися, лаялися нецензурною лайкою. Причина конфлікту йому не відома, йому здалося, що між хлопцями в ході конфлікту виникла неприязнь. Про те, що сталося наступного дня йому нічого не відомо;

- протоколом огляду місця події від 13.08.2015 року з фототаблицею, згідно якого оглянуто місце вчинення злочину, а саме ділянка площі Леніна (Соборна), що знаходиться поряд з перехрестям площі Леніна з вулицею Червоноармійською;

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 03.09.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_13 , в ході якого останній розповів та показав яким чином 13.08.2015 року близько 17 години 50 хвилин обвинувачені завдали йому тілесних ушкоджень, а саме ОСОБА_25 наніс йому удар правою рукою в обличчя в область лівого ока, в цей момент до нього ззаду підійшов ОСОБА_19 та обхопив його ззаду, та повалив на землю. У положенні лежачи ОСОБА_54 його тримав, а ОСОБА_55 намагався нанести удари, він (потерпілий) ухилявся, потім вирвався, та встав. В цей момент ОСОБА_54 , наніс йому декілька ударів кулаками по рукам та тулубу;

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 02.09.2015 року, за участю свідка ОСОБА_56 , в ході якого остання розповіла, що 13 серпня 2015 року вже у вечірній час вона було свідком бійки, яка сталася на площі Леніна. Вона бачила, як хлопець у білій футболці та хлопець у сірій футболці били хлопця у фіолетовій футболці. При цьому спочатку хлопцю у фіолетовій футболці удари наносив хлопець у білій футболці, а потім його (хлопця у фіолетовій футболці) ззаду тримав хлопець у сірій футболці, а хлопець у білій футболці наносив удари. Зокрема, свідок зазначила, що хлопець у білій футболці наніс потерпілому удар кулаком під око, та ще близько 3-4 ударів по тулубу, а хлопець у сірій футболці тримав його ззаду, і також намагався наносити удари;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2015 року за участю свідка ОСОБА_56 , в ході якого свідок у присутності понятих впізнала обвинуваченого ОСОБА_12 як хлопця, який будучи одягненим у футболку білого кольору, 13.08.2015 року на площі ОСОБА_34 наносив удари іншому хлопцеві;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2015 року за участю свідка ОСОБА_56 , в ході якого свідок у присутності понятих впізнала обвинуваченого ОСОБА_11 як хлопця, який будучи одягненим у футболку сірого кольору, 13.08.2015 року на площі ОСОБА_34 разом із хлопцем, що був одягнений у футболку білого кольору, наносили удари іншому хлопцеві, при цьому хлопець у сірій футболці тримав потерпілого, коли йому наносилися удари;

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 02.09.2015 року, за участю свідка ОСОБА_46 , в ході якого останній розповів, що 13 серпня 2015 року він разом із працівниками міліції проходили повз площу ОСОБА_34 на слідчий експеримент, так як він був свідком по справі. Він разом зі слідчим пройшов вперед, а потім почув крики, і коли повернувся, то побачив, як хлопець у темній футболці тримає дільничного, який був з ними на слідчому експерименті, а інший хлопець у білій футболці наносить удар правою рукою в обличчя. Після цього, дільничний та хлопець у темній футболці впали разом, а коли хлопець у темній футболці встав, то наніс один удар ногою в область нирки дільничному;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2015 року за участю свідка ОСОБА_46 , в ході якого свідок у присутності понятих впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 як хлопця, який будучи одягненим у футболку сірого кольору, 13.08.2015 року на площі ОСОБА_34 разом із хлопцем, що був одягнений у футболку білого кольору, наносили удари іншому хлопцеві, при цьому хлопець у сірій футболці тримав потерпілого, коли йому наносилися удари;

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 02.09.2015 року за участю свідка ОСОБА_57 , в ході якого останній розповів, що 13 серпня 2015 року він проходив по площі ОСОБА_34 разом з дільничним ОСОБА_17 , так як він (свідок) був понятим на слідчій дії. Біля батутів на площі ОСОБА_34 він побачив ОСОБА_58 та ОСОБА_59 , після чого ОСОБА_16 підійшов до них та привітався за руку. В один момент він (свідок) побачив, як ОСОБА_25 ударив ОСОБА_13 правою рукою в область ока, після чого почалася бійка, підбіг ОСОБА_19 і завалив ОСОБА_13 на землю, та вдарив його по корпусу ногою. Потім бійка ще трохи продовжувалася, ОСОБА_25 наніс ОСОБА_21 ще кілька ударів в область обличчя, після чого бійку припинили;

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 15.09.2015 року, за участю свідка ОСОБА_43 , в ході якого остання розповіла, що 13 серпня 2015 року близько 18:00 години вона гуляла зі своєю дитиною на площі Леніна в м. Олександрія. В один момент вона побачила на площі бійку: хлопець у білій футболці наносив удари в голову хлопцеві у фіолетовій рубашці;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2015 року за участю свідка ОСОБА_43 , в ході якого свідок у присутності понятих впізнала обвинуваченого ОСОБА_12 як хлопця, який будучи одягненим у футболку білого кольору, 13.08.2015 року на площі ОСОБА_34 наносив удари хлопцеві у фіолетовій рубашці;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2015 року за участю свідка ОСОБА_43 , в ході якого свідок у присутності понятих впізнала обвинуваченого ОСОБА_11 як хлопця, який будучи одягненим у футболку сірого кольору, 13.08.2015 року на площі ОСОБА_34 намагався заспокоїти свого товариша;

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 03.09.2015 року, за участю свідка ОСОБА_39 , в ході якого останній розповів, що 13 серпня 2015 року близько 18:10 години він перебував на площі Леніна в м. Олександрія, так як будучи слідчим проводив слідчий експеримент. Він був з дільничним інспектором ОСОБА_17 , свідком ОСОБА_60 і двома понятими. Перед ними йшли на той момент невідомі йому хлопці, як він в подальшому дізнався, то були ОСОБА_51 та ОСОБА_52 . ОСОБА_19 був у сірій футболці, ОСОБА_25 був у білій футболці. Він (свідок) пройшов повз даних осіб, а ОСОБА_61 йшов позаду. Пройшовши близько 10 метрів він (свідок) обернувся, і побачив, що ОСОБА_19 тримає ОСОБА_13 обома руками за тулуб, а ОСОБА_25 намагається при цьому нанести йому удари по обличчю та по тулубу. Куди саме приходилися ці удари свідок не бачив, проте коли підійшов до них і припинив бійку, то побачив, що у ОСОБА_13 під лівим оком був забій (синець);

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 03.09.2015 року, за участю свідка ОСОБА_62 , в ході якого останній розповів, що 13 серпня 2015 року він перебував на площі Леніна в м. Олександрія разом із слідчим ОСОБА_63 , дільничним інспектором на ім`я ОСОБА_64 , та понятим, так як сам був понятим при проведенні слідчої дії вони йшли на слідчий експеримент. Вони пройшли повз двох хлопців - ОСОБА_22 та ОСОБА_65 , який був у білій футболці. Через деякий час повернувшись, він (свідок) побачив, що ОСОБА_64 , ОСОБА_47 , ОСОБА_22 та ще один понятий стояли та штовхали один одного намагалися затіяти бійку, при цьому ОСОБА_64 тримався за око, хто кому наносив удари він (свідок) не бачив;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2015 року за участю свідка ОСОБА_66 , в ході якого свідок у присутності понятих впізнав обвинуваченого ОСОБА_12 як хлопця, який 13.08.2015 року був на площі Леніна в м. Олександрія і вів себе неадекватно, чинив опір працівникам міліції, коли вони його затримували;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2015 року за участю свідка ОСОБА_66 , в ході якого свідок у присутності понятих впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 як хлопця, який 13.08.2015 року на площі Леніна в м. Олександрія був учасником бійки;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.08.2015 року з фототаблицею, відповідно до якої за підозрою у вчиненні злочину затримано ОСОБА_12 , який на момент затримання одягнений у футболку білого кольору, шорти світло-синього кольору, кросівки темно-синього кольору, в ході затримання одяг затриманого вилучено;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.08.2015 року з фототаблицею, відповідно до якої за підозрою у вчиненні злочину затримано ОСОБА_11 , який на момент затримання одягнений у футболку сірого кольору, джинси синього кольору, кросівки темно-синього кольору, в ході затримання одяг затриманого вилучено;

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 15.08.2015 року, за участю підозрюваного ОСОБА_11 , в частині відтворення обставин заподіяння ОСОБА_26 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_21 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 15.08.2015 року, за участю підозрюваного ОСОБА_12 , в ході якого останній розповів, що у серпні 2015 року він стояв на площі ОСОБА_34 разом з ОСОБА_20 , в цей момент до них підійшов потерпілий ще з двома особами, вони почали розмовляти, в ході розмови потерпілий виразився в його бік грубою нецензурною лайкою, і він (підозрюваний) вдарив в обличчя потерпілого. Крім того, підозрюваний повідомив, що перед даною ситуацією він з потерпілим відпочивали разом в одній компанії святкуючи день народження знайомого;

- висновком експерта № 398 від 14.08.2015 року, відповідно до якого встановлено, що у потерпілого ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна обличчя, синців обличчя, лівого плеча, правого передпліччя. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету), самі по собі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень як викликаючі скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб та за давністю не суперечать даті зазначений у постанові слідчого. Враховуючи локалізацію ушкодження та відсутність ушкоджень на виступаючих ділянках обличчя (ніс, щелепа, підборіддя, тощо) можна казати про те, що виявлені тілесні ушкодження не притаманні для утворення при падінні на площині з положення стоячи;

- висновком експерта № 693 від 28.08.2015 року, відповідно до якого встановлено, групова належність крові ОСОБА_12 ;

- висновком експерта № 692 від 28.08.2015 року, відповідно до якого встановлювалася групова належність крові ОСОБА_11 ;

- висновком експерта № 684 від 28.08.2015 року, відповідно до якого встановлено, групова належність крові ОСОБА_13 ;

- висновком експерта № 694 від 22.09.2015 року, відповідно до якого встановлено, що на одязі підозрюваного ОСОБА_11 : на футболці, штанах джинсових, знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_13 , або (і) підозрюваного ОСОБА_11 . При цьому домішка крові підозрюваного ОСОБА_12 в даних об`єктах не виключається;

- висновком експерта № 695 від 22.09.2015 року, відповідно до якого встановлено, що на одязі підозрюваного ОСОБА_12 : на футболці, на шортах джинсових, знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_13 , або (і) підозрюваного ОСОБА_11 . При цьому домішка крові підозрюваного ОСОБА_12 в даних об`єктах не виключається;

- протоколом огляду предметів від 24.09.2015 року, відповідно до якого було оглянуто одяг, що був вилучений в ході особистого обшуку 13.08.2015 року підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а саме футболка білого кольору, шорти джинсові, пара кросівок сірого кольору, футболка сірого кольору, штани джинсові, пара кросівок чорного кольору;

- висновком експерта № 431 від 10.09.2015 року, відповідно до якого встановлено, що у потерпілого ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: а) черепно - мозкової травми: синець, садно обличчя, струс головного мозку. Вказаний комплекс ушкоджень міг виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на термін від 6 до-21 доби, та за давністю не суперечить даті, зазначеній у постанові слідчого; б) синців лівого плеча, правого передпліччя. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих (твердих) предметів, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як викликаючи скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб та за давністю не суперечать даті, зазначеній в постанові слідчого. Крім того, вказаним висновком експерта встановлено, що обставини, на які вказують ОСОБА_12 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 в ході проведення слідчих експериментів за їх участі можуть пояснювати механізм утворення комплексу черепно-мозкової травми у потерпілого ОСОБА_13 . Обставини, викладені ОСОБА_56 , ОСОБА_13 в ході проведення слідчих експериментів за їх участі можуть пояснювати механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_13 . Судити про відповідність обставин, викладених ОСОБА_11 , ОСОБА_69 в ході слідчих експериментів за їх участі механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_13 не є можливим, оскільки дані громадяни не вказують на спричинення ударів потерпілому, які б вони спостерігали особисто;

- фотознімком, на якому зазначено дата 13.08.2015 року, на якому зображено компанія, яка сидить за столом. В ході судового розгляду справи та дослідження вказаного фотознімку, обвинувачені та потерпілий не заперечили того факту, що на даному фотознімку зображені, зокрема ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , і що даний фотознімок дійсно зроблений 13.08.2015 року під час святкування дня народження їх знайомого.

Також судом досліджено:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0002504;
-протокол від 13.08.2015 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_13 ;
- постанова про призначення судово-медичної експертизи від 13.08.2015 року;
- постанови про доручення призначити захисника від 13.08.2015 року;
- постанова від 13.08.2015 року про відібрання у підозрюваного ОСОБА_12 біологічних зразків для проведення експертизи;
- ухвала Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.08.2015 року про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_12 ;
- протокол отримання біологічних зразків крові у підозрюваного ОСОБА_12 від 14.08.2015 року;
- постанова від 13.08.2015 року про відібрання у підозрюваного ОСОБА_11 біологічних зразків для проведення експертизи;
- ухвала Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.08.2015 року про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_11 ;
- протокол отримання біологічних зразків крові у підозрюваного ОСОБА_11 від 14.08.2015 року;
- постанова від 19.08.2015 року про залучення представника потерпілого;
- постанова від 22.08.2015 року про відібрання у потерпілого ОСОБА_13 біологічних зразків для проведення експертизи;
- протокол отримання біологічних зразків крові у потерпілого ОСОБА_13 від 25.08.2015 року;
- п`ять постанов від 25.08.2015 року про призначення імунологічних експертиз;
-постанова від 05.09.2015 року про призначення додаткової судово-медичної експертизи;
- постанова від 14.09.2015 року про доручення призначити захисника;
- повідомлення від 23.09.2015 року про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_11 ;
- повідомлення від 23.09.2015 року про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_12 ;
- постанова про визнання і доручення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 24.09.2015 року з квитанцією № 1637 про передачу на зберігання;
- постанова про залучення захисника від 20.08.2015 року;
- ухвала слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.08.2015 року про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;
- ухвала слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.08.2015 року про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;
- повідомлення про підозру ОСОБА_11 від 14.08.2015 року;
- повідомлення про підозру ОСОБА_12 від 14.08.2015 року.
Вказані процесуальні документи підтверджують достовірність, можливість використання та допустимість досліджених судом доказів.

В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_11 заперечив той факт, що він взагалі наносив будь-які тілесні ушкодження потерпілому, зазначивши, що він лише намагався припинити бійку між потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .
Суд критично ставиться до даних показань обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки допитані в судовому засіданні потерпілий, а також свідки ОСОБА_70 , ОСОБА_71 та ОСОБА_67 повідомили суд, що в ході бійки обвинувачений ОСОБА_11 обхопив потерпілого обома руками за тулуб, і тримав його, в той час ОСОБА_12 наносив йому удари. Крім того, потерпілий та свідки повідомили, що після цього потерпілий разом з ОСОБА_11 впали на землю і коли ОСОБА_11 після цього підвівся, то наніс кілька ударів ногами в область тулубу потерпілого. Вказані показання свідків підтверджуються також дослідженим в судовому засіданні доказами, а саме протоколами слідчих експериментів за участі потерпілого, свідків ОСОБА_56 , ОСОБА_46 , ОСОБА_57 , ОСОБА_69 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_56 та ОСОБА_72 . Наведені докази є узгодженими між собою.
Враховуючи наведене вище, суд також не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту з його участю від 15.08.2015 року, в частині, де обвинувачений наполягає на тому, що будь-яких дій, спрямованих на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому не вчиняв.

Представником потерпілого заявлено клопотання про визнання недопустимим доказу, наданого в ході судового розгляду стороною захисту, а саме фотознімку від 13.08.2015 року, на підтвердження факту перебування обвинувачених та потерпілого в одній компанії в день вчинення кримінального правопорушення.
З приводу заявленого клопотання суд зазначає наступне. Обвинувачений ОСОБА_11 повідомив суду, що вказаний знімок зроблено ним на власний телефон, який вже втрачено, однак роздруковане фото залишилось. Захисники обвинувачених вказали, що даний фотознімок був отриманий від підзахисного під час судового розгляду, після чого сторона захисту здійснила відкриття даних додаткових матеріалів потерпілому, його представнику та прокурору.
Потерпілий ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердив факт справжності даного фотознімку, а також не заперечив щодо того, що на фото, яке надане суду стороною захисту зображений він та ОСОБА_25 , також підтвердив факт перебування в одній компанії разом з обвинуваченим в ніч з 12.08.2015 року на 13.08.2015 року.
Відповідно до відміток на фотознімку від 13.08.2015 року вбачається, що 03.02.2020 року здійснено відкриття даних додаткових матеріалів потерпілому, його представнику та прокурору.
Частиною 11 статті 290 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання фотознімку від 13.08.2015 року недопустимим доказом.

Органом досудового розслідування у обвинувальному акті дії обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України, тобто як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.
Проте, з такою кваліфікацією дій обвинувачених суд не погоджується, виходячи з наступного.
Нормами ч. 1 ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, в тому числі подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, покладається на прокурора, та в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
При цьому, згідно з вимогами ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
З об`єктивної сторони хуліганство полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
Критеріями відмежування хуліганства від інших злочинів, зокрема тих, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно, є об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність діяння, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством над потерпілим, знищенням або пошкодженням майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті ст. 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність явного особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.
Головною рушійною силою при вчиненні хуліганства є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих нормі правил поведінки. Протиправне діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямоване на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція оточуючих, в тому числі потерпілого, на провокуючі дії винного стають приводом для подальшого насильства.
Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.
Таким чином, суспільно небезпечне діяння не може бути кваліфіковано як хуліганство за наявності у сукупності таких обставин справи (провадження): 1) засуджені і потерпілі між собою були знайомі; 2) до злочинного посягання перебували в особистих неприязних стосунках; 3) поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала поведінка самих потерпілих; 4) зі змісту протиправних дій кожного із засуджених простежується бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілих через особисту неприязнь до них.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчиненні винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднанні з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Судом також взято до уваги правовий висновок Верховного Суду України, згідно якого «для кваліфікації дій особи за ст. 296 КК обов`язковим є наявність умислу винного саме на порушення громадського порядку» (постанова ВСУ, № 5-17кс12 від 04.10.2012 р.) та позицію Верховного Суду у справі № 720/990/18 від 18.06.2020 року.
В судовому засіданні обвинувачені показали, що напередодні 13.08.2015 року вони разом з потерпілим відпочивали, святкуючи день народження спільного знайомого, при цьому вживали спиртні напої, в ході святкування між потерпілим та обвинуваченими виникали сварки.
Потерпілий в судовому засіданні підтвердив той факт, що дійсно напередодні подій, вказаних у обвинувальному акті він відпочивав з обвинуваченими в одній компанії, проте вказав, що жодних конфліктів між ними в той день не виникало.
Допитаний свідок ОСОБА_73 показав суду, що вніч з 12.08.2015 року - 13.08.2015 року на святкуванні дня народження були також присутні ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 . Близько 04 години ранку між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 виник конфлікт, а потім і між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . В ході даного конфлікту вони сварилися, лаялися нецензурною лайкою.
Крім того, в судовому засіданні був досліджений фотознімок, на якому зазначено дату 13.08.2015 року, на якому зображено компанія молодих чоловіків, які сидять за столом. Вході дослідження вказаного доказу обвинувачені та потерпілий не заперечили того факту, що на даному фотознімку зображені, зокрема ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , і що даний фотознімок дійсно зроблений 13.08.2015 року.
З урахуванням вищевикладеного, на підставі вказаних доказів судом встановлено, що обвинувачені та потерпілий до події, яка описана у обвинувальному акті, були знайомі між собою, більш того, напередодні вказаної події вони разом відпочивали у одній компанії, більш того між ним виникали конфлікти, що свідчить про наявність між потерпілим та обвинуваченими неприязних стосунків.
Виходячи із положень презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, зокрема, в силу ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, за якими ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, або такі дії особи мають бути перекваліфіковані на фактичне скоєне правопорушення, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом в межах пред`явленого обвинувачення та положення ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод щодо права особи на свободу та особисту недоторканність, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки зазначені в обвинувальному акті обставини щодо вчинення обвинуваченими грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Стороною обвинувачення не доведено, що тілесні ушкодження потерпілому були нанесені саме з хуліганських мотивів. Так, в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачені та потерпілий були між собою знайомі, напередодні події відпочивали в одній компанії, де у них виникали конфлікти, у зв`язку із чим у них виникли неприязні відносини.
Таким чином, хоча нанесення потерпілому тілесних ушкоджень і відбувалося в громадському загальнодоступному місці, в присутності сторонніх осіб, проте ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено обов`язкового елементу - хуліганського мотиву нанесення вказаних тілесних ушкоджень.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року, суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на декілька статей кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.
Враховуючи зазначене, а також такі суттєві обставини, що обвинувачені та потерпілий були між собою знайомі до вчинення кримінального правопорушення, перебували в особистих неприязних стосунках, поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала саме неприязнь на гнуті особистих стосунків, суд приходить до висновку, що тілесні ушкодження заподіяні потерпілому на ґрунті неприязних стосунків, а не з хуліганських мотивів, тому дії обвинувачених необхідно перекваліфікувати з ч. 2 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд зазначає, що досліджені судом докази є належними та допустимими, оскільки прямо підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню та мають значення для даного кримінального провадження, отримані у порядку, передбаченому КПК України, досліджені докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою.

При вирішенні питання про винуватість обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України, суд виходить із практики Європейського суду з прав людини, зокрема з правової позиції, викладеної у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Заява N 16437/04), відповідно до якої при оцінці доказів Суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", яке повинно випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, оцінюючи всі досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинувачених у вчиненні злочину доведена поза розумним сумнівом та їх дії слід кваліфікувати за частиною 1 статті 28, частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, а саме як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою.

Органом досудового розслідування у обвинувальному акті як обставину, яка обтяжує покарання обвинувачених відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України зазначено вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні заперечили той факт, що вони перебували у стані алкогольного сп`яніння.
В ході досудового розслідування на підставі ухвал слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.08.2015 року про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків крові у ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , у останніх було відібрано біологічні зразки крові, та проведено судово-токсикологічну експертизу з метою встановлення наявності у крові підозрюваних алкоголю та наркотичних засобів.
Як вбачається з висновку експерта № 2977 від 27.08.2015 року, у крові ОСОБА_12 метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти не виявлені.
Як вбачається з висновку експерта № 2976 від 27.08.2015 року, у крові ОСОБА_11 метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти не виявлені.
Таким чином, стороною обвинувачення суду не надано доказів, на підставі яких можна було б встановити, що обвинувачені вчинили інкриміноване їм кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, судом не встановлено підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_12 та ОСОБА_11 такої обтяжуючої покарання обставини, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, неодружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, раніше не судимий, не перебуває під наркологічним та психоневрологічним диспансерним динамічним наглядом.

ОСОБА_12 визнав факт нанесення удару в обличчя потерпілому, однак, не визнав факт заподіяння серії ударів та той факт, що у заподіянні ушкоджень йому допомагав ОСОБА_11 , дану обставину суд розцінює як намагання зменшити ступінь вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке визнане судом доведеним. Тому суд не вбачає наявності такої помякшуючої обставини як щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_12 , відсутні.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину ОСОБА_12 , ставлення до скоєного, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, передбаченого санкцією статті кримінального закону, за яким він визнаний винуватим, оскільки, на думку суду, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, неодружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, раніше не судимий, не перебуває під наркологічним та психоневрологічним диспансерним динамічним наглядом.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , відсутні.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_11 , відсутні.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину ОСОБА_11 , ставлення до скоєного, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, передбаченого санкцією статті кримінального закону, за яким він визнаний винним, оскільки, на думку суду, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 28, частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків, не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості, не ухилення особи від слідства або суду.
За роз`ясненнями п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
З матеріалів даної кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вчинили кримінальне правопорушення 13.08.2015 року, обвинувачені від суду не ухилялися, а отже в серпні 2018 року закінчився строк давності.
Оскільки суд дійшов висновку про перекваліфікацію дій обвинувачених, перебуваючи у нарадчій кімнаті на склад злочину, за яким на даний час минули строки давності, встановлені п.2 ч.1 ст.49 КК України, суд на підставі ч.5 ст.74, п. 2 ч.1 ст.49 КК України приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_12 та ОСОБА_11 від призначеного покарання.

Потерпілим ОСОБА_13 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинувачених на його користь 1301,13 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 100 000 грн. моральної шкоди. Даний позов обвинувачені не визнали, оскільки матеріальну шкоду потерпілому було відшкодовано, розмір моральної шкоди вважають завищеним. Потерпілий в судовому засіданні визнав, що матеріальну шкоду йому, завдану кримінальним правопорушенням, йому відшкодовано у повному обсязі, просив стягнути з обвинувачених моральну шкоду.

Частиною 1 статті 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що потерпілий в судовому засіданні підтвердив факт повного відшкодування йому матеріфальної шкоди, суд відмовляє у задоволенні вимог щодо стягнення матеріальної шкоди.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_13 щодо стягнення моральної шкоди в сумі 100 000 гривень підлягають частковому задоволенню.

Моральну шкоду потерпілий обґрунтовує тим, що через дії обвинувачених зазнав фізичного болю та страждань, тривалий час проходив лікування, зазнав приниження честі, гідності та ділової репутації.

Згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї або близьких родичів; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням його майна.

Керуючись принципами виваженості та справедливості, враховуючи характер вчиненого правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, які переніс потерпілий, суд вважає, що заявлені потерпілим вимоги на відшкодвання моральної шкоди в сумі 100 000 грн. є дещо завищеним, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. При цьому, суд керується положеннями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. і виходить із принципу неупередженості, об`єктивності, розумності та справедливості, стягнувши солідарно (ст. 1190 ЦК України) з обвинувачених на відшкодування моральної шкоди 9000 гривень.

Судові витрати у справі відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 28, частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 180 годин.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 28, частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

На підставі ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_11 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_12 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_3 , на відшкодування моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, солідарно з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого по АДРЕСА_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого по АДРЕСА_1 , - 9000 (дев`ять тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Речові докази:
речі: футболку білого кольору, шорти джинсові світло-блакитного кольору, пару кросівок сірого кольору з синіми вставками, які були вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_12 13.08.2015 року, що передані до камери зберігання речових доказів Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області відповідно до квитанції № 1637, повернути власнику, а саме обвинуваченому ОСОБА_12 ;
речі: футболку сірого кольору, штани джинсові блакитного кольору, пару кросівок чорного кольору з білими вставками, які були вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_11 13.08.2015 року, що передані до камери зберігання речових доказів Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області відповідно до квитанції № 1637, повернути власнику, а саме обвинуваченому ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1