У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року,
за участі особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що положеннями ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, прокурора які підлягають оскарженню слідчому судді на стадії досудового розслідування, а оскільки ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури № 10, який не є прокурором вищого рівня згідно положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про прокуратуру», то прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження з огляду на те, що скарга подана на бездіяльність особи, яка не підлягає оскарженню відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України.
Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року та призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції.
Апелянт зазначає, що його скарга на бездіяльність прокурора місцевої прокуратури № 10 цілком обґрунтовано і законно була спрямована керівнику Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 на виконання положень ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», а тому слідчий суддя безпідставно відмовив у відкритті провадження, вважаючи, що прокурорами вищого рівня стосовно прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 є прокурор міста Києва або його перший заступник чи заступники, що не відповідає чинному Закону України «Про прокуратуру».
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 належним чином повідомлений про час, день та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, разом з цим на адресу Київського апеляційного суду надійшов лист від 12 березня 2020 року № 41-1614вих-20 щодо проведення судового засідання у відсутність прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, виходячи з таких підстав.
Як указують приписи п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, на чому наголошується в ч. 3 ст. 395 КПК України.
З матеріалів провадження за скаргою видно, що оспорювана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва постановлена 04 березня 2020 року у порядку ст. 304 КПК України без виклику осіб, копія якої, згідно супровідного листа, в той же день направлена ОСОБА_5 і оскаржена останнім до суду апеляційної інстанції 05 березня 2020 року. Таким чином, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішенню не підлягає, оскільки апеляційна скарга подана у строки, передбачені ч. 2 ст. 395 КПК України, з урахуванням положень ч. 3 вказаного процесуального закону.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України, зокрема ст. ст. 303-308 цього Кодексу.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя наголосив на тому, що ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури № 10, який не є прокурором вищого рівня в розумінні положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про прокуратуру», а тому прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження.
Разом з тим, з таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.
За положеннями ч. 3 цієї статті, для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури прокурором вищого рівня є керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків (до внесення змін Законом України №113-ІХ від 19 вересня 2019 року).

З огляду на наведене, твердження слідчого судді про те, що прокурором вищого рівня стосовно будь-якого прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 є прокурор міста Києва або його перший заступник чи заступники, а звідси про подання ОСОБА_5 скарги на бездіяльність особи, яка не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, не узгоджуються з положеннями Глави 26 КПК України та ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», а тому апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3