Провадження № 1-в/638/83/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника

ДУ«Олексіївська ВК (№ 25)» ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова в режимі відео конференції з ДУ « Олексіївська виправна колонія (№ 25) »

клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України », -

В С Т А Н О В И В:

27.11.2019 засуджений ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з клопотанням « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України », в якому посилався на те, що він вироком Московського райсуду м. Харкова від 14.06.2016 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до міри покарання у виді 5 років позбавлення волі. На теперішній час він відбуває призначене судом покарання у ДУ « Олексіївська виправна колонія (№25) ». За місцем відбування покарання має заохочення, стягнень не має, працевлаштований, характеризується позитивно.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 просить суд звільнити його від подальшого відбування покарання умовно достроково, на підставі ст. 81 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав своє клопотання, просив суд його задовольнити з підстав на які він в ньому посилається. Наголошуючи на тому, що на теперішній час він став на шлях виправлення. За місцем відбування покарання він працює, умови відбування покарання не порушує, має декілька заохочень.

У судовому засіданні представник ДУ « Олексіївська виправна колонія (№25) » ОСОБА_5 проти задоволення зазначеного клопотання засудженого ОСОБА_4 не заперечував, наголошуючи на тому, що засуджений не має стягнень за місцем відбування покарання, має відповідні заохочення, працевлаштований, порушень установленого порядку відбування покарання не допускав, що свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення та його можливо звільнити від подальшого відбування кримінального покарання умовно достроково на невідбутий строк.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_4 з підстав на які посилається засуджений, так як останній своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає звільненню від подальшого відбування кримінального покарання умовно достроково на невідбутий строк.

Суд, вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , думки представника ДУ « Олексіївська виправна колонія (№25) » ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали, додані до вказаного клопотання і матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання ОСОБА_4 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вироком Московського райсуду м. Харкова від 14.06.2016, з урахуванням невідбутого покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 10.05.2016, засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до міри покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.06.2016 по 14.06.2016 включно в строк покарання призначений за вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалами Московського райсуду м. Харкова від 07.07.2016 та 22.09.2016 було роз`яснено вирок суду в частині обчислення строку відбуття покарання з 02.04.2016 та на підставі Закону України від 26.11.2015 « Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання », засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.04.2016 по 14.06.2016 включно в строк покарання призначений за вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 03.07.2017, на підставі Закону України від 26.11.2015 « Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання », засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.06.2016 по 15.07.2016 в строк покарання призначений за вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття ОСОБА_4 покарання рахується з 02.04.2016, кінець строку рахується до 20.12.2020, тобто засуджений на теперішній час відбув більше 2/3 призначеного вироком суду строку покарання.

Відповідно до матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_4 з 30.06.2016 по теперішній час відбуває призначену вироком суду міру кримінального покарання у ДУ « Олексіївська виправна колонія (№25) », раніше був неодноразово судимим за вчинення, в тому числі корисних тяжких злочинів.

За час відбуття міри кримінального покарання в ДУ « Олексіївська виправна колонія (№25) » ОСОБА_4 2 рази піддавався заохоченням, стягнень не має, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, працевлаштований, до праці ставиться задовільно, не завжди виконую свої трудові обов`язки в повному обсязі, дбайливо ставиться до майна установи, підтримує соціально корисні зв`язки з рідними, стягнень за виконавчими листами не має.

ОСОБА_4 відповідно до зазначеного вироку суду засуджений за скоєння кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Приписами ч. 2 ст. 81 КК України передбачено, що обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

Сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.

Таким чином, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 підпадає під приписи п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 81 КК України, так як на теперішній час відбув більш двох третин призначеного строку покарання, своєю сумлінною поведінкою і ставлення до праці довів своє виправлення.

Вищезазначений висновок суду, збігається з позицією, яка міститься в роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

При вирішенні питання про можливість розгляду та задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, подане засудженим ОСОБА_4 , суд також враховує правові висновки, викладені в узагальненні судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, проведеного ВССУ від 23.05.2017, в яких зазначено, що відповідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Разом з тим згідно з ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Таким чином, нормами КВК України визначено суб`єкта звернення до суду з відповідним поданням орган або установа виконання покарань.

При таких обставинах, законодавцем визначено суб`єкта звернення з відповідним поданням до суду. Аналіз положень ст. 154 КВК вказує на те, що засуджений не наділений правом самостійно подавати клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни більш м`яким, проте ст. 539 КПК не містить чітких положень щодо обмеження визначення суб`єкта звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про можливість розгляду та задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, подані засудженими, слід враховувати такі обставини, як : виконання/невиконання органом або установою виконання покарань обов`язків, визначених ч. 3 ст. 154 КВК України, встановлення під час судового розгляду факту бездіяльності суб`єктів, визначених у ч. 3 ст. 154 КВК України, щодо своєчасності звернення до суду із відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого або заміни призначеного судом покарання більш м`яким, що порушує права засудженого на вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання тощо.

При цьому не підлягають задоволенню відповідні клопотання засуджених у випадку, коли неможливо у визначений законодавством спосіб встановити факт того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ст. 81 КК України) або ж встановити, що засуджений став на шлях виправлення (ст. 82 КК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України », - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Московського районного суду від 14.06.2016, умовно-достроково на невідбутий строк 08 місяців 03 днів.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 17.04.2020

Суддя: ОСОБА_1