Справа № 577/377/20
Провадження № 1-кп/577/197/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника цивільного позивача ОСОБА_8

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001156 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмач, Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, працюючого столяром будівельним ФОП ОСОБА_9 , одруженого, має на вихованні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2019 року близько 08:00 год. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21104» державний номер НОМЕР_1 , виїжджав з другорядної дороги вул. Ніжинської на головну дорогу вул. Богдана Хмельницького в м. Конотопі.

В порушення вимог п.п. 2.3 б, 10.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 , виїжджаючи на головну дорогу та виконуючи маневр повороту праворуч, проявив неуважність, не переконався у безпечності маневру та в тому, що він не створить небезпеки для інших учасників руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка знаходилась на краю проїжджої частини вул. Богдана Хмельницького в нерухомому стані праворуч відносно автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна правого колінного суглобу, забійна рана верхньої третини лівої гомілки по передній поверхні, деформація нижньої третини лівої гомілки з підвивихом ступні назовні з синцем навколо. Рентгенологічно: відмічається скалковий 3х щиколотковий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків, клиновидна деформація суглобової щилини- підвивих ступні назовні, дозаду. Знаходилась на стаціонарному лікуванні у КНП КМР КМЛ відділення 69 з 13.11.2019 року по 06.12.2019 року з діагнозом: перелом щиколотки лівої гомілки та заднього краю в/г кістки зі зміщенням відламків та підвивих ступні назовні та дозаду. Забійна рана верхньої третини лівої гомілки. Садна ділянки правого колінного суглобу. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 584 від 14.01.2020 року по ступеню важкості садна та рана згідно з правилами судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. Скалковий 3х щиколотковий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків та з синцем навколо не є небезпечними для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тому відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи №7/235 від 22.01.2020 року ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21104» - державний номер НОМЕР_1 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року і введені в дію з 01.01.2002 року, а саме:

п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Допущені ОСОБА_6 порушення п.п. 2.3 б, 10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав та пояснив, що 13 листопада 2019 року близько 08:00 год., керуючи автомобілем «ВАЗ-21104» державний номер НОМЕР_1 , виїжджав з другорядної дороги вул. Ніжинської на головну дорогу вул. Богдана Хмельницького в м. Конотопі, проявив неуважність, не переконався у безпечності маневру та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка знаходилась на краю проїжджої частини вул. Богдана Хмельницького праворуч відносно автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження. Щиро розкаюється у вчиненому. Позов, щодо витрат на стаціонарне лікування потерпілої на загальну суму 9267,78 грн. визнає в повному обсязі. Майнову шкоду потерпілій в розмірі 4239 грн. відшкодував повністю. Моральну шкоду визнає частково, а саме в розмірі 10000 грн.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини в скоєнні злочину, його вина доводиться слідуючими доказами:

Поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні показала, що 13 листопада 2019 року близько 08:00 год. вона стояла на обочині по вул. Богдана Хмельницького в м. Конотоп та ОСОБА_6 , виїжджаючи на головну дорогу та виконуючи маневр повороту праворуч, проявив неуважність, не переконався у безпечності маневру та допустив на неї наїзд. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження. Цивільний позов просить задовольнити. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 13 листопада 2019 року коли він йшов по вул. Богдана Хмельницького, то почув крики людей, а потім побачив, що через дорогу на обочині стоїть автомобіль. Коли він підійшов, то побачив, що біля автомобіля стояв обвинувачений ОСОБА_6 , а поряд, на землі, біля переднього правого колеса лежала потерпіла ОСОБА_4 . Потім обвинувачений ОСОБА_6 посадив потерпілу ОСОБА_4 в свій автомобіль та повіз в лікарню.

Письмовими доказами, а саме:

Згідно рапорта про виявлення кримінального правопорушення від 13.11.2019 року встановлено, що 13.11.2019 року о 08:01 год. надійшло повідомлення на службу 102 від ОСОБА_11 , про те, що за адресою АДРЕСА_1 її чоловік ОСОБА_6 , рухаючись на автомобілі ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1 на повороті здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 (а.с. 62).

З протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди, схемою та фототаблицею до нього вбачається, що по вул. Богдана Хмельницького в м. Конотоп 13.11.2019 року сталося ДТП, а саме наїзд на пішохода (а.с.63-67).

Згідно протоколу огляду місця події від 13.11.2019 року та ілюстративної таблиці до нього підтверджується, що біля приймального відділення Конотопської міської лікарні за адресою: м. Конотоп, вул. Б.Олійника знаходився автомобіль ВАЗ 21104 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , на передньому правому крилі якого з переходом на праву поверхню капоту мається потертість брудопилового нашарування (а.с.68-70).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту та схемою до нього від 28.11.2019 року вбачається, що свідок ОСОБА_10 розповів і показав, що 13.11.2019 року близько 07:30 год йшов по тротуару вул. Б.Хмельницького в м. Конотоп з боку дитячого садка в бік перехрестя з вул. Ніжинська в м. Конотоп. Під час руху навкруги особливої уваги не приділяв і вже порівнявшись з автобусною зупинкою «Ніжинська» почув крик жінок, що стояли на автобусній зупинці і звернув увагу, що під автомобілем, що знаходився на вул. Ніжинська лежить жінка, точніше побачив ногу під днищем автомобіля, за переднім правим колесом автомобіля. Він підбіг до автомобіля і побачив, що жінку піднімають чоловік та жінка і це відбувалось на узбіччі вул. Б.Хмельницького (а.с.76-79).

Висновком експерта №584 від 14.01.2020 року у ОСОБА_4 під час госпіталізації у відділення мали місце: садна правого колінного суглобу, забійна рана верхньої третини лівої гомілки по передній поверхні, деформація нижньої третини лівої гомілки з підвивихом ступні назовні з синцем навколо. Рентгенологічно: відмічається скалковий 3х щиколотковий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків, клиновидна деформація суглобової щілини- підвивих ступні назовні, дозаду. Знаходилась на стаціонарному лікуванні у КНП КМР КМЛ відділення 69 з 13.11.2019 року по 06.12.2019 року з діагнозом: перелом щиколотки лівої гомілки та заднього краю в/г кістки зі зміщенням відламків та підвивих ступні назовні та дозаду. Забійна рана верхньої третини лівої гомілки. Садна ділянки правого колінного суглобу. По ступеню важкості садна та рана згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. Скалковий 3х щиколотковий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків та з синцем навколо не є небезпечними для життя, але потягнули за собою тривалий розлад здоров`я, тому відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (а.с.80-82).

Висновком судової експертизи №227 від 02.12.2019 року встановлено, що на період проведення екпертного огляду автомобіля ВАЗ 21104 н.з. НОМЕР_1 встановлено: система рульового керування та ходова частина знаходилися у працездатному стані, при якому в них технічних несправностей, методами, що зазначені в дослідній частині даного питання, не виявлено; - робоча гальмівна система має технічну несправність, яка полягає у відсутності загальмування лівого заднього колеса та характерна для виникнення до даної дородньо-транспортної пригоди (а.с.83-88).

Висновком судової експертизи № 235 від 07.12.2019 року встановлено: 1. При обставинах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 21104 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, 31.4, 31.4.1.а, 2.3.б Правил дорожнього руху України. 2. Водій автомобіля ВАЗ 21104 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода. 3. З технічної точки зору в діях водія автомобіля ВАЗ 21104 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, 2.3.б, 31.4, 31.4.1.а Правил дорожнього руху України з яких невідповідність вимогам п. 2.3.б, 10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. 4. Оцінка дій пішохода не вимагає яких би то не було розрахунків і спеціальних автотехнічних знань, у зв`язку з цим вона може бути виконана судом або слідчими органами самостійно стосовно до вимог п. 4.14а.г' Правил дорожнього руху України (а.с.109-112).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту та схемою до нього від 20.01.2020 року вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 розповів і показав за яких обставин 13.11.2019 року сталося ДТП, а саме: 13.11.2019 року він близько 08 години на автомобілі ВАЗ 21104 разом з дружиною та донькою рухалися по вул. Ніжинська і потрібно було повернути праворуч до школи №13. Перед виїздом на головну дорогу зупинився на вул. Ніжинська, так як рухались транспортні засоби, а потім відновив рух зі швидкістю близько 5 км/год і став повертати кермо праворуч, подолавши якусь відстань відчув, що стався контакт правою стороною автомобіля. Після чого від`їхав назад з поворотом керма вправо зупинився на примикаючій території і вийшовши з автомобіля побачив жінку, що впала біля автомобіля яку він взагалі не бачив (а.с.89-91).

Висновком судової експертизи № 7/235 від 22.01.2020 року встановлено: 1. При обставинах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 21104 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, 31.4, 31.4.1.а, 2.3.б Правил дорожнього руху України. 2. Водій автомобіля ВАЗ 21104 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода. 3. З технічної точки зору в діях водія автомобіля ВАЗ 21104 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, 2.3.б, 31.4, 31.4.1.а Правил дорожнього руху України з яких невідповідність вимогам п. 2.3.б, 10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. 4. По причині того, що водій автомобіля ВАЗ 21104 в своїх свідченнях не зміг вказати поведінки пішохода перед наїздом, то виконати аналіз його дій виходячи лише з його свідчень не надається можливим. Його можливо виконати лише в комплексі з іншими свідченнями очевидців пригоди. 5. Оцінка дій пішохода не вимагає яких би то не було розрахунків і спеціальних автотехнічних знань, у зв`язку з цим вона може бути виконана судом або слідчими органами самостійно стосовно до вимог п. 4.14а.г' Правил дорожнього руху України (а.с.92-95).

Отже, сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено доводять винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Вище наведені докази винуватості обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між ним та потерпілою.

Проаналізувавши показання допитаних безпосередньо у суді обвинуваченого, потерпілої, свідка та врахувавши позицію обвинуваченого, потерпілої, оцінивши та перевіривши надані стороною обвинувачення кожний доказ окремо з точки зору належності та допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та керуючись законом, суд дійшов до висновку, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій доведена в повному обсязі.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 286 ч.1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільно повністю відшкодував потерпілій завдані матеріальні збитки.

Злочин, скоєний ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , складену Конотопським міськрайонним відділом філії ДУ Центр пробації в Сумській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне покласти на нього обов`язок, передбачений ч.3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.37-40).

Враховуючи вищенаведене, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі ч.1 ст. 286 КК України, що дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії невеликої тяжкості, обставини справи, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному диспансері та на обліку лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні дочку, позитивно характеризується за місцем роботи та мешкання, думку потерпілої, яка при обранні покарання покладається на думку суду та те, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 було завдано шкоду здоров`ю потерпілій, що кваліфікується середньої тяжкості тілесне ушкодження, визнання своєї вини та добровільно повністю відшкодовано потерпілій завдані матеріальні збитки, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді штрафу.

Вирішуючи питання позовних вимог про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої 160000 грн. на відшкодування моральної шкоди суд виходить із такого.

За положеннями статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Судом встановлено, що відповідно до страхового полісу №115825982 страховиком відповідача з страховим лімітом за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю 200 000 грн., на момент вчинення ДТП, було ПАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА».

Згідно з пунктами 22.1 ст.22, 23.1 ст.23 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Так, підпункт 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону передбачає, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди, зокрема моральної, особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, покладання обов`язку з відшкодування шкоди, до якої віднесена і моральна, у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Наведена правова позиція, яка є обов`язковою для врахування, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц.

Оскільки представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 пояснив, що вони не зверталися з відповідною заявою до страховика про виплату страхового відшкодування (моральної шкоди) відповідно до умов договору страхування, укладеного з ОСОБА_6 , то позов про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди, заподіяної потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не підлягає задоволенню.

Цивільний позов фінансового управління Конотопської міської ради, поданий про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 в сумі 9267,78 грн. суд вважає, що підлягає до задоволення, виходячи з такого.

У ході судового слідства було встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП КМР «Конотопської міської лікарні» з 13.11.2019 року по 06.12.2019 року і витрати на лікування останньої становлять 9267,78 грн.

Відповідно до ст.1026 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілою ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_5 18.11.2019 року був укладений договір про надання останній правової допомоги ( а. с. 74), згідно рахунку від 13.03.2020 року та квитанції від 13.03.2020 року адвокат отримав за свої послуги суму у розмірі 9000 грн.( а.с. 105,107), що відповідає ст. 124 КПК України. Наявність наданого потерпілою стороною доказу, який міститься у матеріалах справи, дає можливість суду визначити відповідність понесених стороною витрат наданій правовій допомозі.

З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства суд приходить до висновку про наявність підстави для задоволення вимог потерпілої ОСОБА_4 в цій частині про стягнення на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 126, 368, 370, 371 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ст. 286 ч.1 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 160000 грн. залишити без задоволення.

Цивільний позов фінансового управління Конотопської міської ради задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ):

на користь Фінансового управління Конотопської міської ради 9267 (дев`ять тисяч двісті шістдесят сім) грн. 78 коп. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_4 .

на користь ОСОБА_4 9000 (дев`ять тисяч) грн. на відшкодування витрат на правову допомогу адвоката.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 листопада 2019 року, на автомобіль ВАЗ 21104 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.72) скасувати.

Речові докази по справі: автомобіль ВАЗ 21104 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику Конотопського ВП ГУНП в Сумській області повернути ОСОБА_6 (а.с.71).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для обвинуваченого в той же строк після вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1