Номер провадження: 11-сс/813/917/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги
29.05.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 392, 396 КПК України апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000732 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 20.05.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Таївровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 та накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000732 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2020 року на автомобіль «Honda Accord» темно сірого кольору з номером Польської реєстрації «PP 84333», він-код НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію автомобілю DR/ НОМЕР_2 , документ у вигляді книжки з червоною обкладинкою складений польською мовою КР/ААА 8793379, яке вилучене 15.05.2020 року під час проведення огляду місця події по вул. Ак. Вільямса, 9-а, м. Одеса.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання слідчого та дозволити розпоряджатися майном.

Перевіривши зміст та доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно особі, що її подала, виходячи з таких підстав.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з п.9 ч.1 ст.309 КПК України, ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Положеннями ст. 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.7 ст.173 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Згідно з п.10 ч.1 ст.393 КПК України, право на апеляційне оскарження судових рішень у кримінальному провадженні мають також інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що вищевказаний автомобіль, на який оскаржуваною ухвалою було накладено арешт було вилучено у ОСОБА_7 власником якого, як стверджує апелянт є нібито ОСОБА_8 .

Так з долученого до матеріалів клопотання документу, який містить дані про його серію та номер КР/ААА 8793379, наявний напис з зазначенням напису на іноземній мові Latypov Aleksandr (а.с.27). При цьому зазначений документ складений на іноземній мові та жодного перекладу цього документу матеріали справи не містять, а тому не зрозуміло, чи має відношення ОСОБА_9 , в інтересах якого адвокатом ОСОБА_3 подана апеляційна скарга будь-яке відношення до зазначеного автомобіля та чи є власником або користувачем зазначеного автомобіля.

Інших даних, про те що ОСОБА_9 , є власником вилученого майна автомобіля «Honda Accord» темно сірого кольору з номером Польської реєстрації «PP 84333», він-код НОМЕР_1 , апелянтом не надано, а тому ці обставини унеможливлюють встановлення апеляційним судом належного власника автомобіля.

При цьому апеляційний суд враховує, що матеріали справи не містять інших даних та доказів про те, що ОСОБА_9 є власником вказаного майна автомобіля, яке було вилучене у ОСОБА_7 та на яке було накладено арешт.

Більш того, апеляційний суд приймає до уваги, що долучений до матеріалів справи документ серії та номеру НОМЕР_3 не є свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання таким свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу зазначеного автомобіля є інший документ, серії та номеру НОМЕР_4 , який за версією органу досудового розслідування містить ознаки підробки.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про те, що апелянтом не надано доказів на підтвердження права власності чи володіння ОСОБА_10 автомобілюж на який накладено арешт, тобто не підтверджено факт порушення його прав, свобод та інтересів, у зв`язку з чим він не наділений правом оскарження вказаної ухвали слідчого судді про накладення арешту.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається , якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч.1 ст.5 КПК України, яка визначає, що апеляційний суд зобов`язаний прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та виконуючи вимоги п. 2 ч.3 ст.399 КПК України, суддя-доповідач з урахуванням відсутності доказів належності апелянту арештованого майна, приходить до висновку, що апеляційну скаргу з додатками слід повернути особі, яка її подала.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 309, 392, 399 КПК України, -

ухвалив:

Повернути апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000732 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, особі, яка її подала, разом з доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги та додатками невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2