Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/74/20
Провадження № 1-кп/670/29/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2020 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 27.01.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 06 грудня 2018 року притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП із накладанням адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, до відбування яких 18 січня 2019 року Віньковецьким сектором філії ДУ «Цент пробації» у Хмельницькій області був направлений до Пилипо-Олександрівської сільської ради, що в с. Пилипи-Олександрівські Віньковецького району Хмельницької області.

Однак в період часу з 22 січня до 11 лютого 2019 року ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування суспільно корисних робіт, із запланованих 120 годин відпрацював лише 24 години та в подальшому умисно, без поважних причин, для відпрацювання суспільно корисних робіт не з`являвся, в результаті чого постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 13 березня 2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт з призначенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 7 діб.

В подальшому після притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, ОСОБА_4 в період часу з 18 грудня 2019 року до 03 січня 2020 року, будучи ознайомленим із графіком відбування суспільно корисних робіт, продовжив ухилятися від їх відбування, що виразилося у неприбутті до місця їх виконання та не відпрацюванні жодної години призначеного стягнення без поважних причин, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 389-2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся.
Будучи допитаним судом, показав, що він був ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт терміном 120 годин, а також попереджений про те, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. В подальшому за ухилення від відбування суспільно-корисних робіт суд наклав на нього стягнення у виді семи діб арешту, але знову у сільську раду для відпрацювання робіт він не з`явився, попередження про притягнення до кримінальної відповідальності серйозно не сприйняв, про наслідки не подумав, і поїхав на заробітки. На теперішній час розуміє, що вчинив неправомірно, тому згідний понести покарання і відпрацювати суспільно-корисні роботи.
Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що характеризують його особу, дійшов висновку, що його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, мало місце і органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ст. 389-2 КК України.

Обвинувачений винний у скоєнні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, обвинувачений у скоєному розкаявся, що виразилось у повному визнанні ним своєї вини у вчиненому злочині, критичному відношенні до скоєного та готовності нести покарання, активно сприяв розкриттю злочину шляхом добровільної допомоги органу досудового розслідування у з`ясуванні обставин його скоєння, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно довідки Віньковецької ЦРЛ, на обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.

Водночас за місцем проживання на території Пилипо-Олександрівської сільської ради ОСОБА_4 характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями.

За наведених обставин обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті,за якою він обвинувачується, у виді позбавлення волі, та беручи до уваги особу винного, пом`якшуючі покарання обставини, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку та контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.

На думку суду, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів у вказаному конкретному випадку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальних витрат та речових доказів немає.

Підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вбачається.

Керуючись ст. 370, ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку на один рік та зобов`язати його періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1