Номер провадження: 11/813/9/20
Номер справи місцевого суду: 1527/1-603/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

засуджених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора ОСОБА_5 про відвід захисника ОСОБА_6 від участі в кримінальній справі за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_8 та прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_12 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -
встановила:

Оскаржуваним вироком суду:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець п. Рясний Адамовського району Оренбурзької області, росіянин, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, одружений, зареєстрований та фактично проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
визнаний невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190 КК України та на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України 1960 року, виправданий за відсутністю в його діянні складу зазначеного злочину.
Визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених п.1,4,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та на підставі ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_13 у виді тримання під вартою залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 обчислюється з 04.01.2011 року, за винятком періоду з 22 січня 2011 року за 2 лютого 2011 року.
Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 заподіяну майнову шкоду на суму 212640 (двісті дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 49 коп.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області, , судові витрати в сумі 5787 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 28 коп.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Зозуляни Рибницького району Республіки Молдови, без громадянства, росіянин, з базовою загальною середньою освітою, не одружений, фактично проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України судимостей не має,-
визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених п.1,4,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та на підставі ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_9 призначене остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислюється з 04 січня 2011 року.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Одеській області, , судові витрати в сумі 5000 (тисяч) грн.
Вироком суду вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_5 заявив відвід захиснику ОСОБА_6 , який здійснює захист засудженого ОСОБА_8 , зазначивши, що на його думку цей захисник не вправі брати участь у даній кримінальній справі, оскільки на стадії судового розгляду в районному суді захисник був відсторонений районним судом за неналежне виконання своїх обов`язків, зокрема в зв`язку з неявкою у судові засідання районного суду.
Заслухавши прокурора, який підтримав заявлений відвід захиснику ОСОБА_6 ; засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти клопотання прокурора; захисника ОСОБА_6 , який заявив про безпідставність та необґрунтованість відводу, заявленого йому прокурором; обговоривши доводи заяви прокурора про відвід захиснику, колегія суддів приходить до висновку про таке.
Кримінально-процесуальним кодексом України (1960 року) не передбачено підстав для відводу захисника, а лише визначені підстави його усунення.
Отже, колегія суддів констатує, що прокурор, який підтримує державне обвинувачення у даній кримінальній справі заявив клопотання про відвід захиснику, що прямо не передбачено КПК України (в ред.1960 року), а тому такий відвід не має законодавчого та процесуального підґрунтя, у зв`язку з чим визнається колегією суддів таким, що не підлягає задоволенню.
Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Право обвинуваченого, підсудного на вільний вибір захисника є одним із основних елементів права на захист.

Захисник ОСОБА_6 у даній кримінальній справі приймає участю на підставі договору, укладеному з родичами засудженого ОСОБА_8 .

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 неодноразово заявляв про бажання мати у справі саме цього захисника та заперечував проти його усунення від участі у справі.

Доводи прокурора про те, що захисник ОСОБА_6 був усунений районним судом від участі у справі спростовуються також тим фактом, що незважаючи існування ухвали районного суду про усунення захисника, яка була постановлена на стадії судового розгляду в районному суді, в подальшому районний суд своєю ухвалою поновив захиснику строк на апеляційне оскарження, тобто фактично визнав його статус захисника в в даній кримінальній справі.

Частиною 4 статті 61 КПК України (в ред.1960 року) передбачено, що захисник може бути усунений, якщо він затягує розгляд справ, зловживає своїми правами, чим перешкоджає розгляду справи.
Обставин, які б явно свідчили про наявність підстав для застосування колегією суддів положень ч.4 ст.61 КПК України (в ред.1960 року) до захисника ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду встановлено не було, а усунення захисника, який здійснює свої повноваження на підставі договору, від участі у справі буде порушенням права засудженого ОСОБА_8 на захист та вільний вибір захисника.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що прокурор заявляючи відвід захиснику ОСОБА_6 не передбачив, що в разі задоволення такого відводу, або його усунення від участі у справі, може бути порушене Конституційне та Конвенційне право засудженого ОСОБА_8 на захист.

За таких підстав, заявлений прокурором відвід захиснику задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 377, 379 КПК України (в ред.1960 року), колегія суддів,

ухвалила:

Відмовити в задоволенні заяви прокурора ОСОБА_5 про відвід захисника ОСОБА_6 від участі в кримінальній справі за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_8 та прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_12 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1, 4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4