Справа № 643/7195/20
Провадження № 1-кп/643/1086/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002386 від 11.05.2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кюрдамир Азербайджану, громадянина Азербайджану, з вищою освітою, одруженого, який не працює, раніше судимий 17.08.2018 року Балаклійським районним судом Харківської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно вказаного обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у таємному викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні 15.05.2020 року просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, зазначивши на наявності передбачених законом підстав для судового розгляду.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , а також обвинувачений, кожний окремо, в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти призначення судового розгляду.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до висновку щодо наявності підстав для призначення судового розгляду, виходячи з наступного.
Кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова, підстави для закриття кримінального провадження або його зупинення - відсутні, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України.
Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.
За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для призначення судового розгляду кримінального провадження.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, суд керується таким.
Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого згідно ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 20.03.2020 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14:35 год. 18.05.2020 року.
08.05.2020 року прокурором до суду направлено письмове клопотання про обрання (продовження застосування до обвинуваченого) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому прокурор просив обрати (продовжити застосування) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на 60 діб.
В подальшому, 15.05.2020 року, прокурором подано письмове клопотання, в якому він просить не розглядати по суті вказане вище клопотання про обрання (продовження дії) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого. В обґрунтування клопотання від 15.05.2020 року прокурором зазначено, що на даний час змінились обставини, які обґрунтовували ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, що існували на момент подання вказаного вище клопотання.
В судовому засіданні 15.05.2020 року прокурором було зазначено, що вона відкликає клопотання про продовження дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого. Також прокурором було зазначено, що сторона обвинувачення не буде подавати клопотання про продовження дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, та не заперечує проти клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.
14.05.2020 захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано письмове клопотання про заміну запобіжного заходу на домашній арешт. В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_4 співпрацює з органами досудового розслідування, добровільно дає показання; ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочину визнав повністю, надав викриваючі себе покази; щиро розкаюється, всіма своїми можливостями зробив все, щоб мінімізувати наслідки скоєного злочину; відшкодував потерпілим завдану шкоду; досудове провадження завершено, під час якого були з`ясовані всі фактичні обставини скоєного злочину, таким чином ОСОБА_4 ніяк не може зашкодити кримінальному провадженню, перебуваючи на свободі; обвинувачений ОСОБА_4 не має наміру ухилятися від органів судового слідства та продовжувати злочинну діяльність; раніше злочинів проти правосуддя не скоював, запобіжний захід при притягненні до кримінальної відповідальності не порушував; в місті Харкові має місце мешкання за місцем мешкання його рідних, які мають власне житло та готові організувати та забезпечити за даною адресою повне й необхідне побутове влаштування за власні кошти з подальшим необхідним утриманням останнього необмежений та необхідний час разом із реєстрацією за даною адресою; до обрання запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою працював таксистом в службі таксі «2002», до 2018 займався разом із родичами бізнесом із вирощування та продажу на ринках зелені. Також захисник зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На підставі викладеного просить змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із зобов`язаннями відповідно до ст. 181 КПК України.
Також стороною захисту надано суду копію заяви ОСОБА_7 , посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 12.05.2020 року, зареєстрованої в реєстрі за № 611, відповідно до якої ОСОБА_7 кизи надає згоду на реєстрацію місця проживання громадянину Азербайджана ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_3 , та зобов`язується організувати та забезпечити за даною адресою повне й необхідне побутове влаштування за власні кошти з подальшим необхідним утриманням останнього необмежений необхідний час.
Крім того, суду надано копію договору дарування квартири та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно яких ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_3 .
Також стороною захисту суду надано гарантійний лист від ФОП ОСОБА_9 , відповідно до якого він підтверджує готовність укласти трудовий договір та прийняти ОСОБА_4 на роботу на посаду водія.
В судовому засіданні захисник та обвинувачений, кожен окремо, підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу.
Потерпілий ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явився. Суду надано письмову заяву ОСОБА_11 , згідно якої він просив провести підготовче судове засідання за його відсутності та зазначив, що матеріальних претензій не має, цивільний позов заявляти не буде.
Потерпілий ОСОБА_12 в підготовче судове засідання не з`явився. Суду надано письмову заяву потерпілого, згідно якої він просив провести підготовче судове засідання за його відсутності та зазначив, що матеріальних претензій не має, цивільний позов заявляти не буде.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Виходячи з положень ст. 186 КПК України, клопотання про зміну запобіжного заходу підлягає невідкладному розгляду.
Оцінюючи наявність підстав для зміни запобіжного заходу, суд керується таким.
Одними з основних засад кримінального провадження є змагальність та диспозитивність.
Так, згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Конституційним Судом України в Рішенні від 23.11.2017 року по справі № 1-28/2017 зазначено, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження. Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу). У частині першій статті 183 Кодексу визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частини перша, друга статті 194 Кодексу). Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам. Конституційний Суд України вважає, що продовження судом під час підготовчого судового засідання застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою за відсутності клопотань прокурора порушує принцип рівності усіх учасників судового процесу, а також принцип незалежності та безсторонності суду, оскільки суд стає на сторону обвинувачення у визначенні наявності ризиків за статтею 177 Кодексу, які впливають на необхідність продовження домашнього арешту або тримання під вартою на стадії судового провадження у суді першої інстанції. Коли суддя за відсутності клопотань сторін (прокурора) ініціює питання продовження тримання обвинуваченого під вартою або домашнім арештом, він виходить за межі судової функції і фактично стає на сторону обвинувачення, що є порушенням принципів незалежності і безсторонності судової влади.
Враховуючи наведене та відкликання прокурором клопотання про продовження застосування (обрання) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який був обраний відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав за власною ініціативою розглядати питання щодо продовження дії вказаного запобіжного заходу, а також продовжувати за власною ініціативою тримання обвинуваченого під вартою, оскільки в такому разі суд вийде за межі судової функції та повноважень, визначених кримінальним процесуальним законодавством, порушить засади змагальності та диспозитивності кримінального провадження, принцип рівності усіх учасників судового процесу, а також принцип незалежності та безсторонності суду, оскільки фактично самостійно визначить наявність підстав для такого найбільш суворого запобіжного заходу.
Також суд враховує, що потерпілий, виходячи з положень кримінального процесуального законодавства, не є особою, яка наділена процесуальним правом ініціювати питання щодо застосування запобіжних заходів.
Враховуючи наведене, а також мотиви, викладені вище, суд приходить до висновку, що будь-яка позиція потерпілих не спростовуватиме висновків суду щодо відсутності підстав для продовження тримання обвинуваченого під вартою за відсутності відповідного клопотання прокурора про ініціювання продовження дії такого запобіжного заходу.
З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав за власною ініціативою вирішувати питання щодо подальшої дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого.
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням наведеного вище та позиції сторони обвинувачення, яка не заперечувала проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки відмова у вказаному клопотанні фактично означала би подальше тримання обвинуваченого під вартою за ініціативою суду, що, як зазначено вище, суперечить чинному законодавству України.
Змінюючи запобіжний захід на домашній арешт, суд одночасно покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, про необхідність застосування яких було зазначено стороною обвинувачення.
Відповідно до ч. 5 ст. 202 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Враховуючи, що суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на домашній арешт, обвинувачений підлягає негайному звільненню з-під варти в залі суду.
Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 314, 316, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова на 25.05.2020 року на 16 год. 30 хвил.
У судове засіданні викликати сторони кримінального провадження та потерпілих.
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 з 15.05.2020 року запобіжний захід з тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_4 , заборонивши ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 в період часу з 19:00 год. до 07:00 год. Покласти на ОСОБА_4 зобов`язання виконувати такі обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.
Копію ухвали суду вручити обвинуваченому та прокурору для контролю за її виконанням.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова (м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є) 18.05.2020 року о 12-10 год.

Суддя ОСОБА_1