Кримінальне провадження № 1-кп/760/818/20
Справа №760/8745/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

та обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР 05.08.2014 за №0001080, по обвинуваченню ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, дітей немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в :

як встановлено в судовому засіданні 04.08.2014, приблизно о 22.20 год., водій ОСОБА_13 керуючи технічно-справним автомобілем «Miтцубіші Ланцер», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Героїв Севастополя зі сторони вул. Білецького у напрямку вул. Донця в м. Києві зі швидкістю не менше 80 км/год., яка перевищувала максимально допустиму швидкість руху на даній ділянці 60 км/год., та наближався до нерегульованого пішохідного переходу навпроти будинку № 44/10 по вул. Героїв Севастополя в м. Києві.

В цей час по зазначеному пішохідному переході справа наліво відносно руху вищевказаного автомобіля рухався пішохід ОСОБА_14 , який в подальшому змінив напрямок свого руху праворуч за межі пішохідного переходу.

Під час руху обвинувачений ОСОБА_13 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1, 11.4, 12.4 та 1.3 додатку № 2 Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 11.4: на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;

- п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.;

- п. 1.3 додатку № 2: лінію, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху, перетинати забороняється.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_13 виявились в тім, що він, керуючи технічно-справним автомобілем та рухаючись по проїзній частині вул. Героїв Севастополя зі сторони вул. Білецького у напрямку вул. Донця в м. Києві зі швидкістю, яка перевищувала максимально допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, на дорозі з двостороннім рухом, яка має по дві смуги для руху в одному напрямку, при появі пішохода ОСОБА_14 змінив напрямок руху керованого ним автомобіля ліворуч не переконавшись, що це буде безпечним, внаслідок чоговиїхав на зустрічну смугу, перетнувши осьову лінію 1.3, перетинати яку забороняється, де навпроти будинку № 44/10 по вул. Героїв Севастополя в м. Києві скоїв наїзд на нього за пішохідним переходом.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_14 від сукупності спричинених тілесних ушкоджень помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08.30 год. у КМКЛ № 17 під час стаціонарного лікування.

В діях водія ОСОБА_13 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 11.4 та 12.4 Правил дорожнього руху України.

Крім того, в діях водія ОСОБА_13 встановлено порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б» та 1.3 додатку № 2 Правил дорожнього руху України.

Порушення вимогп.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1, 11.4, 12.4 та 1.3 додатку № 2 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_13 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину визнав, розкаявся та показав суду, що 04.08.2014, приблизно о 22.20 год. він рухався по проїзній частині вул. Героїв Севастополя зі сторони вул. Білецького у напрямку вул. Донця на власному автомобілі «Мітцубіші Ланцер» зі швидкістю приблизно 60 км/год. В той час він їхав від будинку № 36/1, що по вул. Г.Севастополя в м. Києві, у напрямку свого будинку. Автомобіль був у технічно-справному стані. Того дня спиртні напої, наркотичні засоби та медичні препарати він не вживав, від керування автомобілем не відволікався.

Навпроти будинку № 44/10 по вул. Героїв Севастополя розташований нерегульований пішохідний перехід, позначений встановленими дорожніми знаками та нанесеною дорожньою розміткою «зебра», яка була затерта та слабо виражена. Він рухався у крайній лівій смузі, оскільки у крайній правій смузі як до пішохідного переходу, так і за ним, стояли припарковані автомобілі. В цей час попереду та позаду, а також у зустрічному напрямку, ніяких транспортних засобів не було. Наближаючись до пішохідного переходу він пішоходів не бачив та продовжив рух, але на досить малій відстані до нього помітив пішохода - чоловіка, який вже на той час рухався через дорогу в декількох метрах за межами пішохідного переходу, тобто дорожньої розмітки «зебра», справа наліво відносно напрямку руху керованого ним автомобіля в темпі швидкого бігу. Тільки-но помітивши пішохода він став гальмувати, але пішохід вже вибіг на його смугу руху. Розуміючи, що він не встигає загальмувати і зупинитися, з метою запобігання наїзду на пішохода, він різко вивернув руля ліворуч та таким чином виїхав в крайню ліву смугу руху зустрічного напрямку. Повернути автомобіль праворуч він не міг, оскільки там знаходилась зупинка громадського транспорту на якій перебувала велика кількість людей. В тій ситуації він робив все щоб уникнути наїзду на пішохода, однак цього не вдалося. За мить після виїзду автомобіля на зустрічну смугу відбувся наїзд на пішохода передньою частиною автомобіля, за межами пішохідного переходу, на відстані приблизно одного метра, в крайній лівій смузі зустрічного напрямку, автомобіль виїхав за межі проїжджої частини і зупинився. Потерпілий лежав за межами проїжджої частини з лівої сторони від автомобіля. Він перебував при свідомості та пояснював, що у нього болить нога. Знаходячись на місці пригоди він та інші сторонні люди зателефонували до швидкої медичної допомоги та в поліцію. Приблизно через 20 хвилин прибула карета швидкої допомоги та госпіталізувала потерпілого до лікарні.

Вони з батьками купували необхідні медикаменти для лікування потерпілого ОСОБА_14 та намагались відшкодувати моральну шкоду після його смерті батькам, від якої вони відмовлялись.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не будучи очевидцями дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.08.2014, приблизно о 22.20 год. на вул. Героїв Севастополя, 44/10 в м. Києві, в судовому засіданні надали повний аналіз доказам, зібраним на досудовому розслідуванні, з їх точки зору. Впевнені, що в момент ДТП обвинувачений ОСОБА_13 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. З урахуванням, що потерпілий був їх єдиним сином, перспективним молодим хлопцем і його життя було все попереду, ОСОБА_13 жодним чином не цікавився і не допомагав йому після ДТП, просили суд призначити обвинуваченому максимальне покарання та задовольнити їх цивільні позови в повному обсязі.

Представник потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 зазначила, зокрема, що ОСОБА_13 проявив злочинну безпечність та не переконавшись у безпечності своїх дії, належним чином не зреагував на зміну дорожньої обстановки, яку міг та повинен був передбачити, рухаючись із захмарною швидкістю, вчинив нічим не виправдані дії та з незрозумілих причин, не гальмуючи, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля ліворуч, внаслідок чого перетнув суцільну осьову лінію дорожньої розмітки, перетинати яку заборонено, виїхав на зустрічну смугу руху транспорту, де наздогнавши пішохода ОСОБА_14 скоїв на нього смертельний наїзд. Обвинувачений належним чином вибачення у потерпілих не попросив, вчинив злочин, що спричинив невідворотні наслідки, шкоди не відшкодував. Представник потерпілих з метою попередження вчинення обвинуваченим інших протиправних дій під час керування транспортними засобами, просила призначити ОСОБА_13 максимальну міру покарання, передбачену санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки та повністю відшкодувати матеріальну та моральну шкоду батькам загиблого.
Із показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що 04.08.2014, приблизно о 22.20 год., він знаходився на тротуарній доріжці біля проїжджої частини вул. Героїв Севастополя зі сторони будинку № 44/10 між нерегульованим пішохідним переходом та зупинкою громадського транспорту разом зі своєю дівчиною ОСОБА_16 . Він бачив як хлопець в навушниках побіг до нерегульованого пішохідного переходу. Перед вступом на пішохідний перехід він зменшив темп свого руху та повернув головою то в одну то в іншу сторону, при цьому повністю не зупинявся. В цей час поблизу пішохідного переходу у жодному із напрямків ніякий транспорт не їхав, дорога була повністю вільною. Хлопець продовжив рух далі через дорогу значно збільшивши темп руху та рухався в темпі швидкого бігу. Коли вже потерпілий знаходився в крайній лівій смузі в напрямку вул. Донця, він побачив автомобіль, який теж рухався у крайній лівій смузі і став зміщуватися ліворуч на зустрічну смугу. Потерпілий, як він зрозумів, побачивши автомобіль почав змінювати траєкторію свого руху та вже бігти, однак за пішохідним переходом цей автомобіль його збив і він підлетів високо догори через автомобіль у напрямку руху автомобіля. Автомобіль продовжив рух, виїхав за межі проїжджої частини на зелену зону і зупинився. На погляд свідка автомобіль рухався на досить великої швидкості. Після цього він викликав швидку допомогу. На місце пригоди стали збиратися багато людей, які були розлючені на водія та хотіли його покарати самі, однак конфлікт у бійку не переріс. Через деякий час на місце прибула карета швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала потерпілого до лікарні.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що 04.08.2014, приблизно з 19.00 год. він знаходився неподалік проїжджої частини вул. Героїв Севастополя навпроти будинку № 44/10 в м. Києві, де було видно два пішохідні переходи розташовані у даному місці. За час його знаходження в даному місці до дорожньо-транспортної пригоди, він приблизно 2-3 рази бачив як автомобіль марки «Мітцубіші Ланцер», темного кольору, проїздив повз місце його знаходження у напрямку вул. Білецького, а потім назад у напрямку вул. Донця. Кожного з цих разів він звертав увагу на даний автомобіль, так як він проїжджав постійно на великій швидкості. Згодом він побачив, як цей автомобіль проїхав повз місце його знаходження вже у напрямку вул. Донця, при цьому він рухався у крайній лівій смузі напрямку свого руху, і через пару секунд він почув сильний звук удару в районі пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку № 44/10 та побіг із знайомим на місце пригоди, куди стали збігатися й інші люди. На місці він побачив понівечений автомобіль, в основному передню його частину, за кермом якого перебував молодий хлопець. Також неподалік автомобіля на тротуарі лежав ще один хлопець і він зрозумів, що даний автомобіль здійснив наїзд на нього. Перебуваючи на місці пригоди він, а також інші люди, зателефонували до швидкої медичної допомоги та міліції, повідомивши про пригоду.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_18 (цивільної дружини ОСОБА_13 ), 04.08.2014 він подзвонив їй після 22-ої години повідомивши про дорожньо-транспортну пригоду. Приїхавши на вул. Героїв Севастополя, 44/10, після приїзду швидкої допомоги, вона намагалася з потерпілим поїхати у лікарню, однак оскільки вона не родичка, їй відмовили. Потерпілий був при тямі, стогнав та просив допомоги. Вона особисто поїхала у лікарню і купила необхідні ліки за списком, якій їй надали лікарі. Наступного дня вона з батьками ОСОБА_13 знов поїхали у лікарню та дізнались, що потерпілий перебуває в комі, а згодом зателефонували із лікарні та повідомили, що знайшлись його батьки. Вони намагались телефонувати потерпілим для надання необхідної допомоги, однак ніхто не брав слухавки.

Свідок ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (батьки обвинуваченого ОСОБА_13 ) в суді показали, що вони постійно знаходились в лікарні та намагались робити все, щоб спасти життя потерпілого, купували призначені лікарями ліки і робили все від них залежне щоб зменшити наслідки аварії. Після смерті потерпілого батьки останнього відмовились від спілкування, а визначену ними компенсацію шкоди забажали отримати лише в судовому порядку. На початку судового процесу вони весь час намагалися відшкодувати в добровільному порядку суму моральної шкоди, відправляли 50 000 грн. поштовим відправленням, однак дана сума не була отримана потерпілими та за спливом часу повернута відправникам. Ще 50 000 грн. було ними перераховано на наданий потерпілими рахунок у Райффайзен банку, які були ними отримані.

Крім того, вина ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, які суд вважає достатніми, належними та допустимими, а саме:

Згідно з даними, внесеними до ЄРДР 05.08.2014, 04.08.2014, приблизно о 22.20 год. на вул. Г. Севастополя навпроти будинку №44/10 в м. Києві, відбувся наїзд автомобілем «Мітцубіші Ланцер», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_13 на пішохода чоловіка віком приблизно 30-35 років, особу якого не встановлено. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КМКЛ №17 (т.1 а.с.140-141);

У рапорті інспектора Солом`янського ВДАІ в м. Києві ОСОБА_21 від 04.08.2014 на ім`я начальника Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві зазначено, що прибувши на місце ДТП за зазначеною вище адресою було виявлено автомобіль «Мітцубіші Ланцер», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, який збив громадянина на нерегульованому пішохідному переході і якого з численними переломами госпіталізували до їх приїзду (т.1 а.с.142);

Даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.08.2014 із схемами та фототаблицями до нього (т.1 а.с.143-159);

Відповідно до довідок Київської міської клінічної лікарні №17 (відділення політравми) потерпілий ОСОБА_14 поступив на стаціонар по швидкій допомозі в результаті ДТП 04.08.2014 та станом на 12.08.2014 перебував у комі (т.1 а.с.162, 165);

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 потерпілий ОСОБА_14 помер у віці 21 року (т.1 а.с.167);

Даними протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_13 , де останній на місці у присутності адвоката розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди зі схемою до протоколу та фото таблицею (т.1 а.с.169-177);

Даними протоколу проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_15 за участю понятих, де останній на місці розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди зі схемою до протоколу та фототаблицею (т.1 а.с.178-186);

Даними протоколу додаткового огляду місця пригоди зі схемою та фото таблицею від 18.08.2014 (т.1 а.с.196-204);

Протоколом огляду транспортного засобу від 11.09.2014 із фототаблицею, яким на автомобілі «Мітцубіші Ланцер» зафіксовані механічні пошкодження після ДТП (т.1 а.с.205-218);

Згідно з висновком експерта №2416 від 31.10.2014 смерть ОСОБА_14 настала від двосторонньої субтотальної фіброзно-гнійної плевропневмонії з абсцедуванням, на фоні жирової емболії малого кола кровообігу середнього ступеню з розвитком легенево-серцевої недостатності, на що вказують: виражене ущільнення та без повітряність легеневої тканини в усіх частках обох легень; їх понижене кровонаповнення та тьмяність, брудно-сіре забарвлення, а також гнійний відділок на поверхні розтинів; наявність фібринозно-гнійного плевриту; жирова емболія судин малого кола кровообігу середнього ступеню; нерівномірно понижене кровонаповнення та тьмяність міокарду; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів;; переповнення правих камер серця крупними змішаними згортками крові; набряк-набухання , дистрофія нейроцитів головного мозку.

При експертизі трупу ОСОБА_14 виявлено: забійні рани на волосистій частині голови в тім`яно-скроневій ділянці зліва та на верхній повіці лівого ока; садна та синці на обличчі; крововилив в м`які тканини голови в скронево-тім`яній ділянці зліва; забійні рани лівої гомілки; садна та синці на обох стегнах, колінах та гомілках; крововиливи в м`які тканини лівого стегна, коліна, гомілки; відшарування та розміжчення підшкірно-жирової клітковини на лівій гомілці (з утворенням «карману» об`ємом 150 мл); крововиливи в м`які тканини правої гомілки; відшарування та розміжчення підшкірно-жирової клітковини на правій гомілці; уламкові переломи кісток лівої гомілки; перелом обох віток лівої лобкової кістки без зміщення; садна на руках (на лівому плечі, правому плечі та передпліччі, обох кистях), розрив суглобової сумки лівого ліктьового суглобу та тріщина лівої променевої кістки.

Враховуючи характер, локалізацію (в тому числі двостороннє їх розміщення) та зовнішній вигляд ушкоджень, колір та інтенсивність забарвлення крововиливів в ділянках ушкоджень, дані судово-гістологічного дослідження (ступінь вираженої клітинної реакції), а також обставини справи, можливо вважати, що вищевказані ушкодження утворились від дії тупих предметів, приблизно за 1-1,5 тижні до настання смерті та могли виникнути при автомобільній травмі зіткнення рухомого автомобіля з пішоходом, можливо в строки та обставинах, вказаних в постанові і мають ознаки ушкоджень середнього ступеню тяжкості (по критерію тривалості розладу здоров`я) та в прямому причинно-наслідковому зв`язку не стоять. При цьому, в момент первинного контакту пішохід був у вертикальному чи близькому до нього положенні, можливо в динаміці та був повернутий задньою лівою бічною поверхнею тіла до травмуючої частини автомобіля. Крім того, при експертизі трупу був виявлений перелом тіла грудини, без ушкодження пристінкової плеври, який, враховуючи його характер, локалізацію та морфологію, а також відсутність кровонапливності в даній ділянці, виник при проведенні реанімаційних заходів (непрямому масажі серця) (т.1 а.с.221-225);

Згідно з висновком судово-медичної гістологічної експертизи (судово-медичне дослідження шматочків внутрішніх органів з трупу ОСОБА_14 ) №1291 від 01.10.2014 було виявлено розповсюджену фібрінозно-гнійну пневмонію з абсцедуванням та геморагічним компонентом, фібріозно-гнійний плевріт, нерівномірне слабке кровонаповнення судин внутрішніх органів з порушенням реологічних властивостей крові, фокуси некротичного нефрозу, центролобулярні некрози гепатоцитів, періваскулярний кардіосклероз з гіпоксичною дистрофією міокарду, набряк-набухання, дистрофію нейроцитів головного мозку та жирову емболію судин малого кола кровообігу середнього ступеню (т.1 а.с.226-227);

За даними судово-медичної експертизи №142-2014/о від 29.12.2014 у потерпілого ОСОБА_14 виявлені у сукупності тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості і між цими ушкодженнями, отриманими під час дорожньо-транспортної пригоди та настанням смерті існує прямий причинний зв`язок.

Після отримання ОСОБА_14 під час ДТП тілесних ушкоджень лікарями швидкої медичної допомоги та Київської міської клінічної лікарні №17 на момент госпіталізації та при подальшому стаціонарному лікуванні медична допомога надавалась в достатньому обсязі відповідно до встановлених діагнозів. Смерть ОСОБА_14 зумовлена обсягом та характером отриманої травми та її ускладненнями, які виникли в після травматичному періоді. Медична допомога була спрямована на відновлення порушення функцій організму і відповідно не могла бути причиною погіршення стану пацієнта, а тим більше причиною настання смерті (т.2 а.с.59-72);

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №473ат від 24.09.2014 на момент огляду автомобіля «Мітцубіші Ланцер» не виявлено ознак, які б свідчили про несправність гальмівної системи та рульового керування, тобто вони знаходяться в працездатному стані. Виявлені несправності технічного стану ходової частини автомобіля виникли рід час ДТП (т.2 а.с.15-26);

Висновком комісійної судово-медичної та автотехнічної експертизи №140-2014/о-610ат від 11.02.2015 з фото таблицею встановлено , що морфологія, характер, об`єм та локалізація тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_14 , механізм їх утворення, локалізація та характер пошкоджень на автомобілі «Мітцубіші Ланцер», дозволяють стверджувати, що в даному випадку мала місце транспортна травма зіткнення легкового автомобіля, який рухався, з пішоходом, при цьому мало місце фронтальне зіткнення автомобіля з пішоходом з 4-ма фазами травмування, а саме: 1-а фаза первинний контакт виступаючих частин автомобіля (передній бампер в центральній його частині) з пішоходом первинний контакт (удар) був в ділянку зовнішньої поверхні лівої гомілки та внутрішньої поверхні правої гомілки (утворення тілесних ушкоджень на гомілках); 2-а фаза падіння тіла на капот зі зміщенням в пройом лобового скла та на дах автомобіля; 3-я та 4-а фази відкидання тіла та падіння його на дорожнє покриття, рух тіла по дорозі (виникнення всіх інших тілесних ушкоджень).

Характер, локалізація та об`єм ушкоджень на нижніх кінцівках у пішохода дозволяє вважати, що в момент первинного контакту з транспортним засобом потерпілий знаходився у динамічному стані (визначити в якому саме кроку чи бігу, неможливо). В момент первинного контакту пішохід знаходився у вертикальному (або близького до нього) положенні, був звернутий лівою боковою по верхньою тіла до транспортного засобу (за умов не змінення руху в момент первинного контакту рухався справа наліво відносно траєкторії руху автомобіля), ймовірна швидкість якого була не менше 80 км/год. (т.2 а.с.73-87);

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 04.09.2014 зі свідком ОСОБА_22 з фото таблицею (т.2 а.с.27-35);

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №506ат від 09.10.2014 в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Мітцубіші Ланцер» ОСОБА_13 повинен був керуватися вимогами пунктів 10.1; 11.4; 12.2; 12.4 ПДР України.

В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій ОСОБА_13 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_14 шляхом виконання вимог пунктів 10.1; 14.1 ПДР України. З технічної точки зору, експертом в діях водія ОСОБА_13 не вбачається невідповідностей вимогам пункту 12.2 ПДР України та вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1; 11.4 ПДР України, а якщо швидкість руху автомобіля «Мітцубіші Ланцер» перевищувала 60 км/год., то в діях водія ОСОБА_13 експертом також вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4 ПДР України.

В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, пішохід ОСОБА_14 повинен був керуватися вимогами пункту 4.14.а).б) ПДР України і експертом в його діях вбачаються невідповідності вказаним вимогам ПДР.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія ОСОБА_13 вимогам пунктів 10.1; 11.4 ПДР України (т.2 а.с.37-47);

Також в судовому засіданні був оглянутий долучений стороною обвинувачення CD-диск, витребуваний у ТОВ «Гравіс-Кіно» з відеоматеріалами щодо даної дорожньо-транспортної пригоди, відзнятими співробітниками телепередачі «ДжеДаї.Воїни доріг» (т.2 а.с.110).

За результатами судово-медичної (комісійної) експертизи №143-2014/о від 03.04.2015 станом на 04.08.2014 і по день проведення цієї експертизи ОСОБА_13 страждає на міопатію (короткозорість) слабкого ступеня обох очей з гостротою зору на обидва ока 0,4 з корекцією 1,0; бронхіальну астму інтермітуючу, легкий перебіг, фаза стійкої ремісії. Протипоказань у нього з приводу наявних захворювань до керування транспортним засобом категорії «В» за станом здоров`я не було (т.2 а.с.88-91).

Також в судовому засіданні захисником ОСОБА_12 було заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом висновок комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи №140-2014/о-610ат (т.2 а.с.73-87), оскільки виникає сумнів щодо законності отримання медичної документації, яку було покладено в основу дослідження, є всі підстави вважати, що дана медична документація не вилучалась та не направлялась органами досудового розслідування до експертної установи і призначення цієї експертизи відбулось слідчим без направлення експерту необхідної для цього медичної документації, та визнати недопустимим доказом висновок судово-медичної (комісійної) експертизи №142-2014/о від 29.12.2014 (т.2 а.с.59-72) в частині визначення швидкості руху автомобіля ОСОБА_13 .

Перевіривши матеріали кримінального провадження суд не погоджується з такою позицією захисту, оскільки зазначені експертизи проводились в рамках даного кримінального провадження на підставі постанов слідчого, експертам при проведенні судово-медичної (комісійної) експертизи від 29.12.2014 надавалась медична карта стаціонарного хворого №1159 із Київської міської клінічної лікарні №17 на ім`я ОСОБА_14 та матеріали кримінального провадження №0001080, а при проведенні комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи від 11.02.2015 експертам надавались всі матеріали даного кримінального провадження, у тому числі взуття (кросівки) потерпілого ОСОБА_14 .

У підсумках комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи №140-2014/о-610ат (т.2 а.с.73-87) експерти зазначили, що у них відсутня науково обґрунтована методика розрахунку швидкості автомобіля по механічним пошкодженням та по тілесним ушкодженням пішохода. Але, враховуючи те, що в даному випадку мала місце фронтальне зіткнення автомобіля із закиданням тіла в напрямку даху автомобіля, з урахуванням наявності тілесних ушкоджень, утворення яких обумовлено загальним струсом тіла (крововиливи в тканину обох легень з розривом правої легені при збереженості цілісності кісткового каркасу грудної клітки), ця сукупність обставин свідчить про ймовірну швидкість автомобіля не менше 80 км/год. в момент контакту з пішоходом.

Разом з тим, матеріалами кримінального провадження не підтверджується факт перебування ОСОБА_13 під час дорожньо-транспортної пригоди 04.08.2014 о 22.20 год. в стані алкогольного сп`яніння, оскільки висновком Київської клінічної лікарні «Соціотерапія» при огляді обвинуваченого 05.08.2014 о 02.40 год. (т.1 а.с.160) у останнього ознак сп`яніння не виявлено, а тому цей факт не може бути визнаний судом як обтяжуючою ОСОБА_13 покарання обставиною.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю і його умисні дії, які виразились у порушенні Правил дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_13 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, з необережності, та дані про його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно, працює, страждає на ряд захворювань, а також враховує думку потерпілих, які просили призначити обвинуваченому максимальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України, а також висновок судової автотехнічної експертизи №506ат від 09.10.2014 згідно з яким в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, пішохід ОСОБА_14 повинен був керуватися вимогами пункту 4.14.а).б) ПДР України і експертом в його діях вбачаються невідповідності вказаним вимогам ПДР України.

Згідно зі ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття та часткове відшкодування моральної шкоди потерпілим в розмірі 50 000 грн.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Київської міської клінічної лікарні №17 слід задовольнити в повному обсязі.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині відшкодування матеріальної шкоди, як батькам загиблого ОСОБА_14 , пов`язаної із здійсненням витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, підлягає задоволенню в розмірі 10 480 грн. кожному.

Що стосується цивільного позову потерпілих в частині відшкодування їм моральної шкоди кожному в розмірі 300 000 грн., суд вважає, що такі вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням сплачених 50 000 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду №5 від 25.05.2001 та №1 від 27.02.2009, розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких завдав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тому суд вважає, що на користь потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 50 000 грн. кожному.

Судові витрати суд покладає на ОСОБА_13 , долю речових доказів вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368,374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 10 480 (десять тисяч чотириста вісімдесят) грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. кожному.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Київської міської клінічної лікарні №17 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь Київської міської клінічної лікарні №17 (р/р №9965 в ГУДСКУ в м. Києві, код банку 820019, ) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_14 в розмірі 5 241 (п`ять тисяч двісті сорок одна) грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 1 967 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят сім) грн. 68 коп.

Речові докази автомобіль «Мітцубіші Ланцер», д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_13 залишити у його розпорядженні; пару кросівок потерпілого ОСОБА_14 , які передані до камери зберігання речових доказів ГУМВС України в м. Києві (м. Київ, вул. Володимирська, 15), квитанція №0000173 від 02.03.2015 повернути потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя: ОСОБА_1