У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2019 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 січня 2020 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого будівельником «Миколаїв Міськбуд», не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ( ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні№ 0003243 від 06.09.2019 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" до 27 січня 2020 року. Визначено підозрюваному заставу у розмірі 60 120 грн. (шістдесят тисяч сто двадцять).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Вважає, ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінуємих кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у серпні 2019 року, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , будучи між собою знайомими, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрали у якості джерела отримання прибутку діяльність, пов`язану з незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом, на території м. Миколаєва, особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Так, 26.09.2019р. приблизно о 17 год. 00 хв., під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_6 діючи повторно, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вул. Садова» по проспекту Центральному у напрямку вулиці Соборна м. Миколаєва отримав від ОСОБА_10 , який виступив, як покупець за оперативною закупкою, грошові кошти в сумі 1000 грн. за подальший незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу каннабіс. Того ж дня, приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_6 , на перетині вулиць 3 Слобідська та вулиці 68 Десантників в м. Миколаєві, незаконно збув ОСОБА_10 , особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс, обіг якого заборонено, загальною масою 1,570г., після чого, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_6 направився до будинку № 31 по вулиці 68 Десантників в м. Миколаєві, де отримав від ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, загальною масою 8,311г., який в подальшому незаконно збув ОСОБА_10 на перетині вулиць 3 Слобідська та вулиць 68 Десантників в м. Миколаєві.
Того ж дня ОСОБА_10 , добровільно видав працівникам поліції придбаний ним при вищевказаних обставинах особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс, обіг якого заборонено.
Крім того, 31.10.2019р. приблизно о 12 год. 55 хв., під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_6 діючи повторно, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вул. 3 Слобідська» по проспекту Центральному у напрямку вулиці Соборна м. Миколаєва отримав від ОСОБА_10 , який виступив, як покупець за оперативною закупкою, грошові кошти в сумі 900 грн. за подальший незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу каннабіс, після чого, керуючись корисливим мотивом, направився до будинку № 31 по вулиці 68 Десантників в м. Миколаєві, де отримав від ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс, обіг якого заборонено, загальною масою 7,612 г. який в подальшому незаконно збув ОСОБА_10 біля зупинки громадського транспорту «вул. 3 Слобідська» по проспекту Центральному м. Миколаєва у напрямку вулиці 6 Слобідська.
Також, 31.10.2019р. в період часу з 21 год. 18 хв. по 21 год. 37 хв. у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено та вилучено паперові згортки з рослиною речовиною, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом - каннабісом, загальною масою у перерахунку на суху речовину 15,151г. Вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс, ОСОБА_6 незаконно зберігав за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту. Загальна вилученого каннабісу у перерахунку на суху речовину становить 15,151г.
31.10.2019р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
31.10.2019р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
02.11.2019р. слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва обрано запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до 27.12.2019р., з можливістю внесення застави у розмірі 60 210 грн.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання вказав, що ризики передбачені ст. 177 КПК України - не зникли та не зменшилися, строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 27.12.2019 року, але досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не закінчено, оскільки необхідно отримати висновки експертиз, встановити та допитати в якості свідків осіб, які контактували з підозрюваними з приводу збуту психотропних речовин, вирішити питання щодо долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів речей та предметів за результатами проведених експертиз, отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження розсекречені документи стосовно проведених у кримінальному провадженні НСРД, виконати вимоги ст.290-291 КПК України з підозрюваними та їх захисниками, також скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, тобто наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою та вважав за необхідне продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 27.01.2020 року.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З наданих суду матеріалів судового та кримінального проваджень вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке за ступенем тяжкості відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме протоколом про результат контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки від 26.09.2019р.; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової дії) аудіо, - відео контролю особи від 15.10.2019р.; висновком експерта № 1628 від 17.10.2019р.; протоколами допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом про результат контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки від 31.10.2019р.; протоколом освідування ОСОБА_6 від 31.10.2019р.; протоколом затримання особи від 31.10.2019р.; протоколом обшуку від 31.10.2019р.; висновком експерта № 1873 від 13.11.2019р.; висновком експерта № 1876 від 18.11.2019р.; висновком експерта № 1874 від 12.11.2019р.; висновком експерта № 1875 від 28.11.2019р.; протоколом про результати зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж від 21.11.2019р.; протоколом про результати візуального спостереження за особою від 22.11.2019р.; протоколом про результати проведення аудіо, - відео контролю особи від 18.11.2019р.; протоколом про результати зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж від 19.11.2019р.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавленням волі, з конфіскацією майна, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування і суду. Також перебуваючи на волі ОСОБА_6 може незаконно впливати на іншого підозрюваного у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжити свою злочинну діяльність.

Вищезазначені обставини вказують на те що на даний час продовжують існувати ризики передбачені п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У вказаному кримінальному провадженні 21.12.2019 року продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців. Слідчим і прокурором у суді першої інстанції вмотивовано доведено що, на теперішній час не можливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки необхідно провести наступні слідчі дії:отримати висновки експертиз, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 . Вказані обставини, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного.

Є безпідставним доводи захисника щодо необґрунтованості висновків слідчого судді про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень положень КПК України, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які б вплинули при продовженні слідчим суддею відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не виявлено.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 376, 405 ,407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2019 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 січня 2020 року - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді