Провадження № 1-кп/317/175/2020
Справа № 317/3694/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001030 від 19.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001030 від 19.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В ході розгляду справи строк запобіжного заходу обвинуваченому було продовжено на 60 днів, тобто до 16.05.2020 р. включно

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому збереглись, він може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, просив урахувати, що обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, не має офіційного місця роботи, обвинувачується у вчинення тяжкого злочину. На переконання прокурора жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, та зазначила про те, що в матеріалах справи відсутні докази причетності обвинуваченого до інкримінованого злочину, він не переховувався від слідства та суду, має постійну роботу, у зв`язку з чим вважає можливим змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що тяжкість вчиненого злочину не може бути єдиною підставою для продовження строку запобіжного заходу, а інших ризиків прокурором не наведено, натомість ОСОБА_5 сприяв слідству та допомагав встановити істину по кримінальному провадженню. Він не має наміру переховуватись від суду та впливати на потерпілих та свідків, у зв`язку з чим звернулись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.
Вислухавши клопотання прокурора, позицію потерпілої та доводи сторони захисту, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Враховуючи, що підстави для обрання запобіжного заходу, визначені слідчим суддею дотепер не відпали, враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та йому загрожує покарання від семи до десяти років позбавлення волі, незаконно впливати на свідків, які не допитані у судовому засіданні, оскільки вони є його знайомими та йому відоме місце перебування свідків, суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити обвинуваченому дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Будь-яких даних про зменшення чи нівелювання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б були підставою для скасування або зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою у судовому засіданні не встановлено. Обвинуваченим та його захисником також не надано будь-яких доказів які б спростовували доводи клопотання прокурора, а також не зазначено відповідних обставин, які могли б бути враховані судом задля зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 12 липня 2020 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятора за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1