справа № 462/2503/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року Залізничний районний суд міста Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Астрахань Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000767 від 31 березня 2020 року під час досудового розслідування встановлено, що 31 березня 2020 року близько 19 годин 43 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, здійснив дзвінок з мобільного телефону «Samsung» ІМНІ 1: НОМЕР_1 , IMЕІ 2: НОМЕР_2 в якому наявні сім-картки мобільних операторів «Київстар» абонентський номер № НОМЕР_3 та «Водафон», абонентський номер НОМЕР_4 , а саме із абонентського номеру № НОМЕР_3 на лінію екстреного виклику оператора «102» ГУНП у Львівській області та здійснив усне завідомо неправдиве повідомлення про загрозу вибуху середньої загальноосвітньої школи № 68, яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Дозвільна, 3, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, що призвело до порушення громадської безпеки та безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.259КК України, як вчинення завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
30 квітня 2020 року під час досудового розслідування між прокурором у кримінальному провадженні першим заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №2 Львівської області ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, була укладена угода про визнання обвинуваченим винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого в обсязі підозри. Крім того, за угодою сторони погодили покарання у виді 3-ох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України 2 роки іспитового строку, та на підставі п.1,п.2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питані пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином , внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним актом, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні - першим заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №2 Львівської області ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 квітня 2020 року між першим заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №2 Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3-ох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.
На підставі п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питані пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2615 грн.20 коп. за проведення компьютерно-технічної експертизи №11/18 від 31.03.2020 р.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1