КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року ОСОБА_5 повернуто його скаргу на бездіяльність уповноваженої службової особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, та зобов`язання вчинити дії.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що наказом Директора Державного бюро розслідувань №310 від 11.11.2019 року визначено місце розташування підрозділів органу досудового розслідування слідчих відділів Центрального апарату Державного бюро розслідувань за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26 (7 поверх), що знаходиться у Печерському районі м. Києва. Управлінням організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань приміщення за адресою: м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2 та вул. С. Петлюри, 15, використовувати у своїй діяльності як допоміжні. А тому, з огляду на те, що суб`єкт, бездіяльність якого оскаржується, розташований за адресою, яка територіально знаходиться поза межами юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, повернув скаргу для подання її до належного суду.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, __________________________________________
Справа №11-сс/824/1367/2020 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Категорія: ст. 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1
необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Державного бюро розслідувань - внести відповідні відомості, що містяться в його заяві про вчинення кримінального правопорушення від 09.12.2019 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Державного бюро розслідувань надати йому документ, що підтверджує внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, викладених у його заяві від 09.12.2019, яка була отримана ДБР 12.12.2019 року.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, як вбачається з ухвали слідчого судді, підставою для повернення його скарги став наказ Директора Державного бюро розслідувань від 11.11.2019 року №310 щодо визначення місця розташування слідчих відділів Центрального апарату ДБР, але слідчим суддею в ухвалі не зазначено звідки отримано такий наказ, чому його було досліджено в ході судового розгляду його скарги, адже представники Державного бюро розслідувань у судовому розгляді участі не брали, і документів не долучали.
Тому з вказаної відповіді вбачається, що суб`єкт, бездіяльність якого оскаржується, розташований за адресою, яка територіально знаходиться в межах юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва, а тому скарга поверненню не підлягала.
За таких обставин, ухвалу слідчого судді про повернення його скарги на бездіяльність уповноваженої службової особи Державного бюро розслідувань постановлено з порушенням строків, передбачених ч. 2 ст. 306 КПК України, а також з порушенням правил підсудності, оскільки, як зазначалось вище суб`єкт, бездіяльність якого оскаржується, розташований за адресою, яка територіально знаходиться в межах юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.
Будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_5 та прокурор Офісу Генерального прокурора в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, при цьому ОСОБА_5 надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, у зв`язку з тим, що він мешкає у м. Самборі Львівської області і не має можливості прибути у судове засідання, а прокурор про поважність причин своєї неявки не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду від нього не надійшло, тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність прокурора, слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Як визначено в ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
При цьому, виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК України), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, правильним є застосування зазначеного права й до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК України тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 38 КПК України, органом досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК.
Отже, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться фактичне місце розташування органу досудового розслідування - відповідного слідчого підрозділу.
Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про злочин від 09.12.2019 року.
Приймаючи рішення про повернення скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив з того, що ним оскаржується бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, слідчі відділи якого знаходяться за адресою: м. Київ, бул. Л. Українки, 26, тобто поза межами територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.
Проте, з таким висновком слідчого судді колегія суддів не може погодитися, з огляду на наступне.
Так, слідчий суддя, повертаючи скаргу ОСОБА_7 , у своєму рішенні посилається на наказ директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 №310 від 11 листопада 2019 року, яким визначено місце розташування підрозділів органу досудового розслідування - слідчих відділів Центрального апарату Державного бюро розслідувань за адресою: м. Київ, бул. Л. України, 26, що знаходиться у Печерському районі м. Києва, а приміщення за адресою: м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2 та вул. С. Петлюри, 15, Управлінням організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань використовуються у своїй діяльності як допоміжні.
Проте, фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування, в даному випадку Державного бюро розслідувань, до якого 09.12.2019 року звернувся ОСОБА_5 із заявою про кримінальне правопорушення, є: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що територіально знаходиться в межах Шевченківського району міста Києва.
При цьому, незважаючи на те, що Державне бюро розслідувань, згідно з інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, а, згідно з наказом директора ДБР ОСОБА_9 від 11.11.2019 року № 310, визначено місце розташування слідчих відділів Центрального апарату ДБР за адресою: м. Київ, бул. Л. України, 26 (7 поверх), факт місця знаходження органу досудового розслідування Державного бюро розслідувань - слідчих відділів Центрального апарату Державного бюро розслідувань саме за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, підтверджується: інформацією на офіційному сайті Державного бюро розслідувань - dbr.gov.ua та Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, оприлюдненої на виконання Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно якої адресою для листування та для направлення запитів на публічну інформацію є: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, довідником установ ДБР, що належать до сфери його управління, розміщеного у Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, відповідно до якого керівництво ДБР та органи досудового розслідування Центрального апарату ДБР мають адресу: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.
А тому ОСОБА_5 скарга була подана до належного суду і підлягала розгляду слідчим суддею.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про повернення ОСОБА_5 його скарги на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, як такої, що не підлягає розгляду у Шевченківському районному суді м. Києва, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді від 20 січня 2020 року.
Разом з тим, оскільки суд апеляційної інстанції, відповідно до повноважень, перевіряє лише законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді в частині повернення скарги, то матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 підлягають поверненню в суд першої інстанції для розгляду.
За вищевикладеним, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, якою ОСОБА_5 повернуто його скаргу на бездіяльність уповноваженої службової особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, та зобов`язання вчинити дії, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

________________ ___________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3