Номер провадження: 11-кп/813/700/20
Номер справи місцевого суду: 523/5290/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 та заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2019 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець р. Молдова, громадянин України, з середньою освітою, тимчасово не працюючий, одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні №0000074 від 08.01.2019 року та кримінальне провадження закрито -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Відповідно до ухвали районного суду, 07.01.2019, приблизно о 22:00 годині, більш точний час слідством не встановлений, в Суворовському районі м. Одеса, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темний час доби, при достатній видимості, здійснював рух по правій смузі для руху вул. Лиманна, з боку 3 Лиманного провулку в напрямку а.д. «Об`їзд м. Одеса».
В умовах засніженого асфальту, без будь-яких ям та вибоїн, не слідкуючи за дорожньою обстановкою, в районі буд. 162 вул. Лиманна ОСОБА_7 не обрав безпечної швидкості руху свого транспортного засобу, яка б дозволяла безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух, не впорався з керуванням транспортного засобу та повністю втратив контроль над ним, в процесі заносу виїхав за межі правого краю проїзної частини, де допустив зіткнення з придорожнім деревом.
Своїми діями водій ОСОБА_7 допустив порушення вимог п. п. 2.3. б), 12.1. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), які вказують на те, що:
п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на Ті зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового перелому верхньої гілки правої лонної кістки, закритого перелому правої сідничної кістки, забійна рана лівої скроневої області, що не були небезпечні для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні і за цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Досудовим розслідування встановлено, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 та 12.1 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В ході розгляду кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_7 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з тим що він примирився з потерпілою та повністю відшкодував завдану шкоду.
Потерпіла ОСОБА_9 також заявила клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю будь-яких претензій до обвинуваченого.
Оскаржуваною ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 08.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрито на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням потерпілої ОСОБА_9 з ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 , не погоджується з ухвалою районного суду, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В якості доводів апеляційної скарги, вказує, що в кримінальному провадженні є ще одна потерпіла ОСОБА_10 , яка внаслідок ДТП теж отримала тілесні ушкодження, знаходилася на лікуванні та прикута до інвалідної коляски, тому закриття кримінального провадження вважає передчасним та незаконним. Просить ухвалу районного суду скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту у районному суді.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що у кримінальному провадженні ОСОБА_10 не була визнаною потерпілою, заяву про кримінальне правопорушення вона не подавала, та не сповіщала суд про наявні в неї тілесні ушкодження, отримані внаслідок ДТП. У зв`язку з наведеним вважає ухвалу районного суду законною, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без змін.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Прокурор та обвинувачений ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляційної скарги потерпілої та просили залишити її без задоволення.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 ст. 477 КПК України встановлює, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, частиною першою статті 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин).
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України,. кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що є заява обвинуваченого ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження №0000074 від 08.01.2019 року відносно нього за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_9 та відшкодування її завданої шкоди. Потерпіла ОСОБА_9 також заявила клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю будь-яких претензій до обвинуваченого.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
В даному випадку, згідно ст. 46 КК України, наявні підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Стосовно доводів потерпілої ОСОБА_9 про наявність в даному кримінальному провадженні ще однієї потерпілої особи не заслуговують на увагу, оскільки єдиною особою, яку визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні є ОСОБА_9 .
ОСОБА_10 не була визнаною потерпілою, заяву про кримінальне правопорушення вона не подавала, та не сповіщала суд про наявні в неї тілесні ушкодження, отримані внаслідок ДТП.

Окрім того, ОСОБА_10 не позбавлена права звернутись із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене відносно неї, до слідчого чи прокурора у встановленому законом порядку.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, а ухвалуСуворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2019 року залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31.05.2019 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та закриття кримінального провадження №0000071 від 09.01.20218 року за примиренням винного з потерпілим- залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4