Провадження № 1-кп/127/955/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 10 травня 2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001871 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка, Немирівського району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 09.05.2018 приблизно о 15.45 год. перебуваючи в приміщенні магазину «Радіосвіт», секція № 27, що на території «Центрального ринку» в м. Вінниці по просп. Коцюбинського, 13, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли під час конфлікту із ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область лівого плеча та кілька ударів кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 , втратив рівновагу й упав на коробку та йому спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому плечі, саден та синців на обличчі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1009/1024 від 27.08.2018 належать до легких тілесних ушкоджень і виникли від травматичної дії (удар, тертя) тупого твердого предмета (предметів), можливо, в термін, вказаний в ухвалі про призначення експертизи - 09.05.2018. Після цього. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого вищевказаного злочинного умислу, наніс ОСОБА_6 , який вже підвівся, один удар кулаком правої руки в область правої сторони обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 втратив рівновагу й знову упав на коробку та йому спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці суглобового відростка справа зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1009/1024 від 27.08.2018 належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень і виникли від травматичної дії (удар, тертя) тупого твердого предмета (предметів), можливо, в термін, вказаний в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи - 09.05.2018.
Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_4 стороною обвинувачення обвинувачується у тому, що 09.05.2018 приблизно о 15.45 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Радіосвіт», секція № 27, що на території «Центрального ринку» в м. Вінниці по просп. Коцюбинського, 13, діючи умисно, демонструючи зверхнє ставлення до інших осіб, ігноруючи норми моралі та елементарні правила поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок та нормальний режим роботи магазину, з мотивів явної неповаги до суспільства, що характеризувалось особливою зухвалістю, в присутності сторонніх осіб, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область лівого плеча та кілька ударів кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 втратив рівновагу й упав на коробку, чим порушив обстановку в магазині, та йому спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому плечі, саден та синців на обличчі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1009/1024 від 27.08.2018 належать до легких тілесних ушкоджень і виникли від травматичної дії (удар, тертя) тупого твердого предмета (предметів), можливо, в термін, вказаний в ухвалі про призначення експертизи - 09.05.2018. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого вищевказаного злочинного умислу, наніс ОСОБА_6 , який вже підвівся, один удар кулаком правої руки в область правої сторони обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 втратив рівновагу й знову упав на коробку, чим порушив обстановку в магазині, та йому спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці суглобового відростка справа зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1009/1024 від 27.08.2018 належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень і виникли від травматичної дії (удар, тертя) тупого твердого предмета (предметів), можливо, в термін, вказаний в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи - 09.05.2018.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені злочинів визнав частково, суду повідомив, що потерпілий є його двоюрідним братом, в той день 09.05.2018 року він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 планували відсвяткувати 9 травня. ОСОБА_10 подзвонив та запросив на святкування ОСОБА_6 , ще до них приєднався їх товариш ОСОБА_11 . Перебуваючи в приміщенні магазину «Радіосвіт», що на території «Центрального ринку» в м. Вінниці, вони вживали спиртні напої та святкували. Під час вказаного, він вирішив купити всім кави, а тому вийшов з магазину. Коли він повертався із кавою, в приміщені були 3 особи ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , ОСОБА_11 в цей час курив на вулиці. Коли він підходив із кавою до магазину, то почув, що ОСОБА_6 говорив іншим, що не буде пити каву, оскільки ОСОБА_4 в неї наплював. Зайшовши в магазин, він повернувся до ОСОБА_6 та сказав, що це останній може вчинити подібним чином. Після вказаного він направився до виходу із магазина, розвернувшись до ОСОБА_6 спиною. В цей момент потерпілий на нього накинувся та вдарив рукою в голову, від чого в обвинуваченого впали окуляри. ОСОБА_10 зупинив ОСОБА_6 , оскільки той намагався продовжити йому наносити удари. В цей час він нахилився, підняв окуляри та вдарив ОСОБА_6 лівою рукою в голову. Під час нанесення вказаного удару ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в магазині вже не було, від удару потерпілий відступив назад та зламав ящики, що були складені на підлозі. Потім ОСОБА_6 наніс ще один удар обвинуваченому, від якого у останнього злетіли окуляри та ОСОБА_6 став на них ногою. Після вказаного удару в магазин зайшов ОСОБА_11 та конфлікт припинився. ОСОБА_6 був в сонцезахисних окулярах, які впали на підлогу коли останній накинувся на нього, після цього обвинувачений роздавив окуляри ногою, оскільки був обурений діями потерпілого. Додав, що шкодує про описаний випадок. Цивільний позов визнає частково, не визнає в частині суми спричиненої шкоди, а саме відшкодування за пломбування зубів, втрачений заробіток та витрати на адвоката. Магазин 09.05.2018 року працював, проте до часу поки вони не почали там вживати спиртні напої та святкувати.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_4 є його двоюрідним братом, суду пояснив, що 09.05.2018 року близько 11 годин йому зателефонував ОСОБА_10 та сказав щоб він зайшов до них в гості в магазин «Радіосвіт», що на Центральному ринку та по дорозі купив деякі продукти. Близько 15 години, купивши продукти, прийшов до магазину «Радіосвіт». В магазині був він, ОСОБА_4 ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Особисто алкогольні напої не вживав, пив воду. Під час святкування ОСОБА_4 пішов за кавою. Проте він повідомив, що каву пити не буде, тому що ОСОБА_4 може плюнути в каву. Вказане почув ОСОБА_4 , який повернувся з кавою до магазину. В цей час в магазині був покупець ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який перебував на дворі. ОСОБА_4 підійшов до нього та спитав, чи дійсно він так думає. Потерпілий відповів, що так. Після вказаного ОСОБА_4 вийшов з магазину. Через деякий час, перебуваючи в магазині, він відчув раптовий удар в потилицю ззаду та впав на ящики, злетіли окуляри, які обвинувачений розтоптав. Вказаний удар ззаду йому наніс обвинувачений. Він хотів вдарити останнього у відповідь, але ОСОБА_10 його зупинив. Потім конфлікт припинився та ОСОБА_4 знову вийшов. Через деякий час останній повернувся та знов наніс йому удар в голову рукою, від вказаного удару в ОСОБА_4 злетіли окуляри, на які потерпілий випадково наступив. Знову хотів відповісти ударом, але ОСОБА_10 зупинив його. Пам`ятає, що після вказаного ОСОБА_4 схопив його рукою, тримав та ще декілька раз вдарив. Після вказаного пішов додому, його проводив ОСОБА_10 . Звернувся в лікарню, де повідомили, що в нього перелом щелепи. Між ним та обвинуваченим тривалі неприязні відносини через поганий характер та жадібність його брата.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 09.05.2018 року був святковий день, він разом із братом ОСОБА_17 запросили в магазині «Радіосвіт» на «Центральному ринку» у м. Вінниця ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , щоб разом відсвяткувати. Святкування почали близько 16:00 години. Магазин в цей час не працював, однак двері до магазину були відчинені. Вони використали прилавок магазину під імпровізований стіл з продуктами та спиртними напоями. Брати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебувають у неприязних стосунках. Під час святкування виник конфлікт. Це сталося після того як ОСОБА_4 сказав, що піде принесе кави та вийшов із магазину. ОСОБА_6 сказав, що не буде пити каву, яку принесе його брат, оскільки останній міг туди наплювати. ОСОБА_4 , який в цей час повертався до магазину, почув вказану фразу від чого між ними почалась словесна перепалка. Далі між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почалась бійка, що тривала декілька хвилин, ОСОБА_17 їх розборонив, однак через 10-15 хвилин ОСОБА_4 наніс один удар кулаком в лице ОСОБА_6 , останній схопився за обличчя та сказав що дуже болить щелепа. Під час вказаних подій у магазині перебувала ще одна особа на ім`я ОСОБА_15 . Під час бійки в когось із братів розбились окуляри. Порядок в магазині від вказаного конфлікту не порушився, товар, інші речі не пошкодились.
Свідок ОСОБА_17 під час допиту в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_4 є його знайомим, суду пояснив, що 09.05.2018 року на «Центральному ринку» в м. Вінниця він разом із братом ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ще однією особою на ім`я ОСОБА_18 святкували в магазині «Радіосвіт». Під час святкування розпивали спиртні напої. ОСОБА_4 сказав, що принесе всім кави та вийшов із магазину. ОСОБА_6 запропонував йому взяти іншу каву та сказав, що ОСОБА_4 міг наплювати в його каву. В цей час в магазин зайшов ОСОБА_4 та почув вказані слова ОСОБА_6 . Між ними почався словесний конфлікт, що переріс у бійку, що тривала близько 5 секунд. Він розборонив братів та ОСОБА_4 на деякий час вийшов із магазину. Особисто удару ОСОБА_4 по потерпілому не бачив, бачив лише що останній тримався за щелепу та поряд із ним перебував обвинувачений, чув звук удару. Не пам`ятає, щоб у магазині порушилась звичайна обстановка чи пошкодилось устаткування. Внаслідок бійки розбились 2 пари окулярів - одна пара впала та розбилась, на другу пару хтось із братів наступив ногою та роздавив. Під час святкування магазин вже не працював, була табличка на дверях із написом «закрито», але вхідні двері були відчинені.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 09.05.2018 року з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_6 , якому згідно з випискою із медичної карти від 09.05.2018 року постановлено діагноз «перелом нижньої щелепи». Згідно вказаної заяви просив прийняти міри до ОСОБА_4 , який приблизно о 15:45 год. 09.05.2018 року наніс йому тілесні ушкодження на території Центрального ринку, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Коцюбинського, 13.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 10.05.2018 року, номер кримінального провадження: 0001871, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Ухвалою слідчого судді від 23.07.2018 року надано дозвіл на тимчасовий доступ до документів МКЛ ШВД № 2, а саме до медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_6 та рентгенівського знімку щелепи від 09.06.2018 року з можливістю їх вилучення.
На підставі вищевказаної ухвали 23.08.2018 року складено протокол тимчасового доступу до речей і документів щодо історії хвороби ОСОБА_6 .
Згідно із заявою ОСОБА_6 останній добровільно видав на час досудового розслідування копії документів та оригінал фото знімків в кількості 3 шт. його історії хвороби.
З виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 17.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_6 поставлений діагноз «S02.6.0 Перелом нижньої щелепи закритий», із уточненням «Перелом нижньої щелепи в ділянці суглобового відростка справа».
Ухвалою слідчого судді від 24.07.2018 року доручено проведення судово-медичної експертизи щодо ОСОБА_6 ..
Як вбачається з акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 525 від 10.05.2018 року виявлені у ОСОБА_6 садна та синці на обличчі, синці на лівому плечі виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення, могли утворитись в термін, вказаний в направленні - 09.05.2018 року.
Згідно з висновком експерта № 1009/1024 встановлено, що у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження: закритий перелом нижньої щелепи в ділянці суглобового відростка справа зі зміщенням; садна та синці на обличчі, синці на лівому плечі. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 виникли від травматичної дії (удар, тертя) тупого твердого предмета (предметів), можливо, в термін, вказаний в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи 09.05.2018 року, за ступенем тяжкості належать:
-закритий перелом нижньої щелепи в ділянці суглобового відростка справа зі зміщенням до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являвся небезпечним для життя в момент заподіяння та не супроводжувався загрозливими для життя явищами, а потягнув за собою тривалий розлад здоров`я (понад 21 день);
-садна та синці на обличчі, синці на лівому плечі до легких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_17 та ОСОБА_16 відповідно до своїх заяв від 22.10.2018 року надали дозвіл на проведення слідчого експерименту в приміщенні магазину «Радіосвіт», секція № 27, на території «Центрального ринку» по просп. Коцюбинського, 13, в. м. Вінниця.
Відповідно до рапорту слідчого ОСОБА_19 , що зареєстрований в журналі єдиного обліку 18.12.2018 року, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 296 КК України.
18.12.2018 року до ЄРДР внесені відомості на підставі самостійного виявлення слідчим кримінального правопорушення в тому числі під час досудового розслідування щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 296 КК України.
Згідно з постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 21.12.2018 року, матеріали досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України об`єднано в одне провадження.
Із протоколу проведення слідчого експерименту від 22.10.2018 року та дослідженого відеозапису, що додано до нього, проведеного за участю потерпілого, вбачається, що під час слідчого експерименту останній повідомив відомості, які узгоджуються із його показаннями в судовому засіданні.
Із протоколів проведення слідчих експериментів від 22.10.2018 року за участю свідка ОСОБА_17 та від 22.10.2018 року за участю свідка ОСОБА_16 , вбачається, що під час слідчого експерименту останні розпочали надання відомостей щодо відомих їм обставин подій. Вказані відомості узгоджуються із їх показаннями в судовому засіданні, однак додані до протоколів відеозаписи містяться на дисках не в повному обсязі, що, з огляду на необхідність безпосереднього дослідження судом доказів, унеможливлює цілісне дослідження вказаних протоколів та оцінку їх в повному об`ємі як належних та допустимих доказів, що зумовлює рішення суду про неприйняття вказаних доказів до уваги.
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, проаналізувавши вищевказані докази в судовому засіданні та оцінивши їх, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 122 КК України є доведеною з наступних підстав.
Обвинувачений під час допиту в судовому засіданні фактично не заперечував факту нанесення ним удару в щелепу потерпілого та спричинене вказаним ударом тілесне ушкодження, визнав себе винуватим в цій частині обвинувачення, зазначивши при цьому, що не погоджується із описаним в обвинувальному акті ходом подій, причинами нанесення удару. Послався на те, що потерпілий першим напав на нього та почав наносити удари, а він в свою чергу вдарив у відповідь.
Таким чином, власними показаннями обвинуваченого підтверджено факт нанесення ним удару потерпілому, нанесення вказаного удару саме в щелепу, внаслідок якого було спричинено тілесне ушкодження, яке висновком експерта № 1009/1024 визначено як закритий перелом нижньої щелепи в ділянці суглобового відростка справа зі зміщенням та віднесено до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Оцінюючи версію обвинуваченого щодо того, що вказаний удар був нанесений ним в ході самооборони від нападу потерпілого, який і розпочав бійку та нанесення тілесних ушкоджень, суд приймає до уваги наступне.
Статтею 36 КК України визначено, що необхідною обороною, серед іншого, визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Разом з тим, жодний доказ у справі не підтверджує наявність суспільно небезпечного посягання, створення реальної загрози заподіяння шкоди.
Так, жоден із свідків у справі, які були безпосередніми очевидцями події не повідомив суду про факт того, що бійку розпочав потерпілий та що саме потерпілий носив обвинуваченому удари. Жодних даних про заподіяння обвинуваченому тілесних ушкоджень, його звернення до медичних установ за наданням медичної допомоги суду не надано. Вказані показання свідків в сукупності з відсутністю даних про заподіяння обвинуваченому у вказаний день тілесних ушкоджень, дають підстави суду надати перевагу версії потерпілого, згідно якої саме обвинувачений, діючи раптово ззаду наніс йому двічі удари.
Отже, суд критично оцінює версію обвинуваченого з приводу порядку розвитку подій, наявністю в нього необхідності захищатись від протиправного посягання, оскільки вона спростовується послідовними показаннями допитаних свідків та потерпілого, показання яких узгоджуються між собою. Згідно зазначених показань сутичка між обвинуваченим та потерпілим розпочиналась два рази, кожен раз ініціатором побиття був обвинувачений. Вперше конфлікт був припинений ОСОБА_17 . Через певний час, ОСОБА_4 наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область правої сторони обличчя.
Таким чином, показання потерпілого, свідків, частково показання обвинуваченого та висновок експертизи доводять обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 за фактом нанесення тілесних ушкоджень.
Окрім того, згідно з обвинуваченням, ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 1 ст. 296 КК України.
Суд, безпосередньо дослідивши докази у справі, оцінивши всі обставини справи, ґрунтуючись на вимогах закону та власному переконанні дійшов висновку, що подані стороною обвинувачення докази не доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю з наступних підстав.
Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Як вбачається з показань свідка ОСОБА_17 , події, що є предметом розгляду сталися в приміщенні магазину «Радіосвіт», що на Центральному ринку в м. Вінниця після закінчення робочого часу магазину. Окрім того, на дверях магазину на час подій вже була розміщена табличка із позначкою «закрито». Приміщення магазину у вказаний час використовувалось його власниками свідками ОСОБА_20 для вживання спиртних напоїв компанією близьких знайомих. За зазначених умов, приміщення вказаного магазину не може вважатися громадським місцем.
Окрім того, обвинувачений та потерпілий є двоюрідними братами, таким чином ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження стосовно свого родича, що очевидно зумовлено довготривалими неприязними стосунками між ними, що підтверджено обвинуваченим та потерпілим. Безпосередньо перед завданням тілесних ушкоджень між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 сталася конфліктна ситуація, викликана висловлюванням ОСОБА_6 . Вказані обставини узгоджуються з показаннями всіх допитаних в судовому засіданні осіб.
Суд також приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.07.2019 року по справі №288/1158/16-к. Зокрема, згідно абзацу 2 п. 13 якої, хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.
Відповідно до п. 15 вищевказаної постанови для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
Таким чином, враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю не доведена наданими стороною обвинувачення доказами. Натомість з матеріалів справи випливає, що обвинувачений, під час конфлікту, з особистих спонукань, у приватній обстановці, не в умовах громадського місця, прагнув завдати шкоди потерпілому, який є його родичем.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. (ст.22, 25 КПК України).
Сукупність доказів у справі, що надані стороною обвинувачення не доводить винуватість ОСОБА_4 у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю. Вказане є підставою для виправдання ОСОБА_4 за зазначеним обвинуваченням за ч. 1 ст. 296 КК України через не доведення, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, як вчинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики на ОСОБА_4 від 21.10.2019 року, наданої МКП «Управляюча компанія «Замостя»» вбачається, що скарг від сусідів та мешканців будинку на останнього не надходило. Інші характеризуючі дані відсутні.
Згідно з довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 24.09.2018 року, ОСОБА_4 на обліку в закладі не перебуває.
З довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 17.09.2018 року обвинувачений на наркологічному обліку не перебуває.
Згідно вимоги про судимість обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив умисний злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав частково.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, з огляду на ст. 337 КПК України, відсутні.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
При цьому суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування вказаного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої злочином: матеріальної шкоди в сумі 7261,71 гривень, втраченого заробітку в розмірі 3482,81 гривні, моральної шкоди в сумі 10000,00 гривень та 10000 гривень витрати на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Обвинувачений частково не визнав цивільний позов, а саме в частині відшкодування за пломбування зубів, втрачений заробіток та витрати на адвоката.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Обґрунтовуючи розмір матеріальної шкоди цивільний позивач посилався на отриману внаслідок злочинних дій обвинуваченого травму, проведену з метою лікування операцію «двощелепове шинування», медикаментозне лікування з рекомендацією звернутися до стоматолога-хірурга та замовлення нових окулярів.
Дослідивши додані до позовної заяви документи, на які позивач посилається обґрунтовуючи вказану матеріальну шкоду, суд дійшов висновку про часткове задоволення цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди.
Так, факт купівлі нових окулярів вартістю 600 гривень не доводить перед судом актуальної на момент вчинення злочину ринкової вартості пошкоджених обвинуваченим окулярів. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, на підставі яких можна було б встановити їх вартість, що зумовлює рішення про відмову у стягненні вартості вказаного майна.
Суд відхиляє вимоги позивача в частині стягнення коштів, витрачених ним на благодійність відповідно до наданих копій квитанцій та на процедуру «зняття зубних відкладень» вартістю 350 гривень згідно з фіскальним чеком №70, як такі, що не пов`язані із завданою майновою шкодою.
Суд не розділяє позицію обвинуваченого щодо безпідставності вимоги про відшкодування в частині витрат на пломбування зубів, оскільки, з огляду на довідку, підписану лікарем ОСОБА_21 від 08.06.2018 року пошкодження емалі зубів спричинено дією металевої шини, що накладалась для лікування спричиненого злочинними діями обвинуваченого перелому щелепи. При цьому послідовною була позиція лікарів після накладення та після зняття вказаної шини щодо рекомендацій подальшого лікування, зокрема, звернутися до лікаря парадонтолога і терапевта.
Інші заявлені витрати щодо матеріальної шкоди, пов`язані із завданою шкодою здоров`ю потерпілого, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями обвинуваченого, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги в частині матеріальної шкоди в сумі 6311,71 гривня.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Потерпілим ОСОБА_6 на обґрунтування суми моральної шкоди зазначено, що він зазнав сильних фізичних болів та страждань через каліцтво. Майже місяць не міг повноцінно харчуватись через шинування щелеп, тілесне ушкодження порушило звичайний уклад життя позивача.
На думку суду вчинення протиправних діянь з боку обвинуваченого є ознакою завдання моральної шкоди, оскільки злочинне посягання саме по собі завдає страждань потерпілій особі. Більше того, суд приймає до уваги, що з 10.05.2018 по 08.06.2018 року потерпілий, через шинування, зумовлене нанесеною обвинуваченим травмою, яка відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості що, потягнуло за собою тривалий розлад здоров`я (понад 21 день), зазнавав моральних страждань та дискомфорту.
Таким чином, враховуючи тяжкість понесених моральних страждань, їх тривалість, дослідивши цивільний позов та додані до нього докази, суд приходить до рішення про часткове задоволення вимог цивільного позову в частині моральної шкоди з огляду на надмірність заявленої суми, а саме в розмірі 3000 гривень.
Щодо втраченого позивачем внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності заробітку (доходу), які обвинувачений не визнав, суд звертає увагу, що вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, так як є частиною майнової шкоди, завданої потерпілому. При цьому, з огляду на встановлену інвалідність потерпілого, строк перебування на лікарняному та мінімальний розмір заробітної плати станом на 2018 року, стягненню підлягають 3482,81 гривні.
Вирішуючи вимоги цивільного позиву щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд звертає увагу на наступне.
Статтею 118, 120 КПК України витрати на правову допомогу віднесено до процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
Порядок розподілу судових витрат врегульований окремою главою КПК України та не вирішується в позовному провадженні шляхом заявлення цивільного позову у порядку, передбаченому ст. 128 КПК України.
Зазначене свідчить про безпідставність вимог цивільного позову у зазначеній частині.
На підставі ст. 127 КПК України суд вирішує питання щодо розподілу документально підтверджених судових витрат, а саме витрат, пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого.
Згідно із договором, укладеним із адвокатом ОСОБА_7 , розрахунком вартості послуг, наданих адвокатом та актом виконаних робіт, витрати на професійну правничу допомогу становлять 11100, 00 гривень.
Статтею ст. 124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, що зумовлює рішення про стягнення зазначених витрат з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Керуючись ст. 65-67, 122, 296 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
ОСОБА_4 визнати невинуватим за ч. 1 ст. 296 КК України та виправдати у зв`язку не доведенням, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один роки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування судових витрат, втраченого заробітку, матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 6311,71 гривень (шість тисяч триста одинадцять гривень 71 коп.).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 3000,00 гривень (три тисячі гривень 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 втрачений ним заробіток внаслідок зменшення загальної працездатності в розмірі 3482,81 гривень (три тисячі чотириста вісімдесят дві гривні 81 коп.).
В решті вимог цивільного позову ОСОБА_6 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 11100,00 гривень (одинадцять тисяч сто гривень 00 коп.).
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: