Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 371/876/17
номер провадження 1-кп/368/40/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.05.2020 року

Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження № 0000213 від 9.04.2017 року

про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець міста Миронівка Київської області, який має повну загальну середню освіту, навчається на III - курсі Національного авіаційного університету за спеціальністю комп`ютерна інженерія, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не судимий, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.04.2017, близько 01 години 15 хвилин, на неосвітленій мокрій проїзній частині 00 км.+300 м. автодороги «с. Росава - м. Миронівка - м. Канів», по вулиці Соборності в місті Миронівка Київської області, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ТОYОТА САМRY 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог пункту 31.4.5.а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), відповідно до якого «забороняється експлуатація транспортного засобу згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - шини легкових автомобілів з дозволеною масою до 3,5 тон мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6мм.», де у транспортного засобу шини заднього лівого та правого коліс мають граничний знос малюнка протектора шин, в порушення вимог пункту 12.4 ПДР, відповідно до якого «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.», рухаючись в межах населеного пункту зі швидкістю не менше 72...95км/год. в напрямку автодороги «м. Київ - м. Знам`янка», яка пролягає через село Росава, проявив злочинну недбалість до дорожньої обстановки, допустивши неуважність та безтурботність, порушуючи вимоги пункту 12.1 ПДР, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його руху та безпечно керувати ним», на лівосторонньому заокругленні проїзної частини, не обравши безпечної швидкості руху і не врахувавши дорожню обстановку, втратив контроль за рухом транспортного засобу та керуючи ним небезпечно, допустив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим виїздом за межі проїзної частини на узбіччя, де відбулося зіткнення задньої лівої бокової частини транспортного засобу з стовбуром дерева. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «TOYOTA CAMRY 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташовувався на задньому пасажирському сидінні ліворуч, від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Cмерть ОСОБА_6 настала від закритої травми грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів на що вказують тілесні ушкодження: - закрита травма грудної клітки у формі розриву серця та навколосерцевої сумки, забою тканин лівої легені, перелому грудини та 1-6 ребер зліва, крововилив в м`які тканини грудної клітки зліва; - травми кінцівок та голови у формі синців, саден та крововиливів; які утворилися від поєднання ударної дії тупих предметів з дією сили стискання, розтягнення та тертя, у вище вказаний час та за вказаних обставин, тобто в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Вище зазначені тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 31.4.5.а), 12.4 та 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 не передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав і повідомив, що він попросив у матері автомобіль «TOYOTA CAMRY 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_2 і поїхав відпочивати. Ввечорі до нього підійшов його друг ОСОБА_7 і попросив підвезти його додому, а потім ще запитав чи може він також підвезти ще 3 хлопці, на що він погодився. В автомобілі розмістилися так: на передньому пасажирському сидіння ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на задньому сидіння посередині, а ОСОБА_7 , на задньому сидінні за пасажиром, ОСОБА_10 за водієм, тобто за ним. Дорога була мокрою, йшов дощ. ОСОБА_8 почав розпитувати його про характеристики автомобіля, спитав скільки їде і як розганяється чим спровокував його до того, що він пришвидшив рух автомобіля до 120 км/год і застосувавши гальмування почав повертали на лівому заокругленні дороги , але автомобіль занесло і трапилася ДТП. Просить вибачення у потерпілої, це трагедія, він не бажав, щоб так сталося.

Крім того, вина обвинуваченого доводиться:

Показами потерпілої ОСОБА_11 підтверджується , що 09.04.2017 вночі їй зателефонували і повідомили, що трапилася ДТП, в результаті якої постраждав її син. Коли вона приїхала на місце ДТП, то побачила, що її син загинув. ОСОБА_5 вона пробачити не може.

Свідок ОСОБА_12 дав покази , що 08.04.2017 він відпочивав спільно зі своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_9 . Ввечері він попросив ОСОБА_7 , щоб їх ОСОБА_5 , який був на автомобілі «TOYOTA CAMRY 2.4», підвіз. В автомобілі розмістилися так: за кермом ОСОБА_5 , він на передньому пасажирському сидінні. ОСОБА_9 на задньому сидіння посередині, ОСОБА_7 на задньому сидінні за пасажиром, ОСОБА_10 за водієм. Дорога була мокрою, йшов дощ. ОСОБА_5 їхав зі швидкістю 170 км/год. і швидкість набрав різко, він бачив спідометр. На заокругленні дороги автомобіль занесло і трапилася ДТП. Коли прийшли до тями після ДТП, то ОСОБА_14 загинув. Підтверджується, що на час ДТП швидкість автомобіля була більше 60 км/год., обвинувачений на лівосторонньому заокругленні проїзної частини, не обравши безпечної швидкості руху і не врахувавши дорожню обстановку, втратив контроль за рухом транспортного засобу та керуючи ним небезпечно, допустив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим виїздом за межі проїзної частини на узбіччя. Свідок ОСОБА_9 дав покази, що 08.04.2017 він відпочивав спільно зі своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_15 . Ввечері вони попросили ОСОБА_5 , який був на автомобілі «TOYOTA CAMRY 2.4», підвезти їх. В автомобілі розмістилися так: за кермом ОСОБА_5 , він на задньому сидіння посередині, ОСОБА_7 на задньому сидінні за пасажиром, ОСОБА_10 за водієм, на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_12 . Дорога була мокрою. ОСОБА_5 їхав зі швидкістю 170 км/год., що він бачив на спідометрі. На заокругленні дороги трапилася ДТП. Зустрічних машин не було. Автомобіль зіткнувся з деревом лівою задньою частиною. Підтверджується, що на час ДТП швидкість автомобіля була більше 60 км/год., обвинувачений на лівосторонньому заокругленні проїзної частини, не обравши безпечної швидкості руху і не врахувавши дорожню обстановку, втратив контроль за рухом транспортного засобу та керуючи ним небезпечно, допустив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим виїздом за межі проїзної частини на узбіччя. Свідок ОСОБА_7 дав покази , що 09.04.2017 близько 1 год. до нього підійшов ОСОБА_8 і попросив, щоб ОСОБА_5 підвіз їх автомобілем, так як останній мав відвезти його додому . В автомобілі розмістилися так: за кермом ОСОБА_5 , ОСОБА_9 на задньому сидіння посередині, він на задньому сидінні за пасажиром, ОСОБА_10 . Дорога була мокрою, йшов дощ. Великої швидкості він не відчував, спідометр не бачив. В авто чув як ОСОБА_8 казав водію давай, давай збільшуй швидкість і на заокругленні дороги ліворуч автомобіль почало заносити і автомобіль спочатку вдарився в бордюр, а потім задньою частиною в березу. Підтверджується, що обвинувачений на лівосторонньому заокругленні проїзної частини, не врахувавши дорожню обстановку, втратив контроль за рухом транспортного засобу та керуючи ним небезпечно, допустив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим виїздом за межі проїзної частини на узбіччя. Свідок ОСОБА_16 дав покази , що обвинувачений його син і попросив у матері автомобіль та поїхав відпочивати. Серед ночі зателефонував син і повідомив, що трапилася ДТП. Коли він приїхав на місце ДТП, то побачив хлопців, які постраждали. Також він побачив, що один з хлопців загинув. На запитання, як трапилася ДТП син сказав, що автомобіль занесло і вдарились автомобілем, їх сім`я надає сім`ї загиблого ОСОБА_14 матеріальну допомогу. Підтверджується, що обвинувачений, не врахувавши дорожню обстановку, втратив контроль за рухом транспортного засобу. Висновком експерта № 44 від 07.06.2017 підтверджується , що смерть ОСОБА_6 настала від закритої травми грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів на що вказують тілесні ушкодження: - закрита травма грудної клітки у формі розриву серця та навколосерцевої сумки, забою тканин лівої легені, перелому грудини та 1-6 ребер зліва, крововилив в м`які тканини грудної клітки зліва; - травми кінцівок та голови у формі синців, саден та крововиливів; які утворилися від поєднання ударної дії тупих предметів з дією сили стискання, розтягнення та тертя, у вище вказаний час та за вказаних обставин, тобто в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Вище зазначені тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ( а.с.62-66 т.2).

Протоколом огляду місця події від 20.02.2018 року, ілюстрованою таблицею та план схемою до вказаного протоколу підтверджується місце вчинення злочину , наявність бокового юзу, залишеного колесами автомобіля на мокрому асфальтобетонному покритті, мокрому асфальтобетонному покритті вкритому мокрим піщаним насипом та мокрому ґрунтово-трав`яному узбіччі у транспортного засобу, що шини заднього лівого та правого коліс мають граничний знос малюнка протектора шин (а.с.246-252 т.1, а.с.1-16 т.2).

Протоколом огляду транспорту від 15.05.2017 року та фото таблицями до нього (а.с.29-30 , 17-20 т.2 ) підтверджується наявність в автомобілі аварійних пошкоджень отриманих внаслідок взаємодії транспортного засобу із стороннім об`єктом .

Актом обстеження ділянки вулично шляхової мережі від 9.04.2017 року підтверджується, що ділянка дороги на місці ДТП є придатною для експлуатації (а.с.36 т.2).
Повідомленням Центральної геофізичної обсерваторії підтверджується , що на момент на ділянці дороги асфальтове покриття було мокре у зв`язку з короткочасними дощами з 00 год. по 02 год. 9.04.2017 року ( а.с.37 т.2).
Протоколом проведення слідчого експеримента , схемою та фото таблицею до нього підтверджується, що на місці ДТП ОСОБА_5 і свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_12 показали початок заносу транспортного засобу, визначено видимість елементів дороги, встановлено місце розташування заокруглення дороги ( а.с.128-134 т.2).
Висновком № 12-1/735 від 22.05.2017 комплексної судової інженерно-технічної експертизи підтверджується, що: 1) на момент огляду автомобіля «ТОYОТА САМRY 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_2 несправностей технічного стану рульового керування не виявлено.

2.Виявлено несправності технічного стану робочої гальмівної системи. Виявлені несправності технічного стану робочої гальмівної системи виникли в процесі ДТП. Виявлено несправності технічного стану елементів підвіски. Виявлені несправності технічного стану елементів підвіски виникли в процесі ДТП.

3.Причиною розломів деталей елементів підвіски заднього лівого колеса автомобіля є навантаження, які розташовуються в зоні аварійних пошкоджень (зміщень, деформацій та руйнувань) досліджуваного автомобіля, отриманих внаслідок взаємодії транспортного засобу із стороннім об`єктом(ами) та дії на них навантажень, які перевищують експлуатаційні в процесі ДТП.

Причиною розгерметизації заднього лівого колеса автомобіля є пошкодження колісного диску отриманих внаслідок взаємодії транспортного засобу із стороннім об`єктом (ами) та дії на нього навантажень, які перевищують експлуатаційні в процесі ДТП. (а.с.77-92 т.2). Сторона захисту посилається на те, що експерт не дослідив повністю гальмівну систему автомобіля вказавши, що вирішувати питання про те як виявлені несправності гальмівної системи могли вплинути на ДТП не має технічного сенсу. Але суд вбачає, що експерт в достатній мірі в мотивувальній частині висновку експерта вказав, що недостатня кількість робочої рідини в бачку головного гальмівного циліндру, підтікання гальмівного трубопроводу заднього лівого колеса, гальмівні механізми переднього правого та заднього лівого коліс не спрацьовують є виявленими несправностями які розташовуються в зоні аварійних пошкоджень ( зміщень, деформацій та руйнувань ) досліджуваного автомобіля , отриманих внаслідок взаємодії транспортного засобу із стороннім об`єктом (- ами) та дії на них навантажень, які перевищують експлуатаційні та виникли в процесі ДТП. Також експерт вказав, що решта складових гальмівної системи в працездатному стані , гальмівні механізми переднього лівого та заднього правого коліс спрацьовують. З показів обвинуваченого вбачається, що гальмівна система автомобіля спрацювала на час збільшенням ним швидкості руху автомобіля і відбувся рух автомобіля юзом з подальшим виїздом за межі проїзної частини на узбіччя, де відбулося зіткнення задньої лівої бокової частини транспортного засобу з стовбуром дерева. Тому вказаний висновок експерта підтверджує, що на момент ДТП автомобіль був в працездатному стані. (а.с.77-92 т.2).

Висновком № 12-1/736 від 12.06.2017 судової інженерно- транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин та механізму ДТП» швидкість руху автомобіля «ТОYОТА САМRY 2.4», яка приблизно може відповідати довшим слідам бокового юзу залишених колесами автомобіля на мокрому асфальтобетонному покритті мокрому асфальтобетонному покритті вкритому мокрим піщаним насипом та мокрому грунтово - трав`яному узбіччі на місці пригоди становить близько 72...95 км/год. Вирахувана величина швидкості руху являється мінімальною, оскільки в кінці слідів автомобіля не зупинився, частина слідів юзу могла не відобразились на проїзній частині, а після зіткнення був відкинутий на 19,1 м. (а.с.122-124 ч.2) .

Висновком № 12-1/1057 від 15.06.2017 судової інженерно- транспортної -експертизи підтверджується, що: 1) Швидкість руху автомобіля «TOYOTA CAMRY 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_2 становила на момент ДТП близько 72...95 км/год., що є мінімальною швидкістю.

2.За даних дорожніх обставин розрахована швидкість руху вказаного автомобіля відповідала видимості дороги в напрямку руху.

3.Водій автомобіля повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.2., п. 12.4., 12.1. та згідно розділу 31. «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання» п. 31.4.5. (а) Правил дорожнього руху України.

При виконанні вимог п. 12.1 та п. 12.4. Правил дорожнього руху України водій автомобіля ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди, нащо у нього не було перешкод технічного характеру. (а.с.142-146 т.2)

Копією посвідчення водія підтверджується, шо ОСОБА_5 водій на час вчинення злочину (а.с.165 т.2).

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та висновком експерта від 1805.2017 року підтверджується, що бланк свідоцтва про реєстрацію автомобіля «TOYOTA CAMRY 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_2 на ОСОБА_17 відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України (а.с.98-100).

Відповідно до висновку експерта від 22.05.2017 року №12/2-411 ідентифікаційний номер кузова автомобіля «TOYOTA CAMRY 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_2 і номер двигуна вказаного автомобіля є підробними і змінені кустарним способом. В цьому кримінальному провадженні не інкриміновано будь кому злочину по ст.290 КК України про підробку ідентифікаційного номера кузова, номера двигуна і видача свідоцтва про реєстрацію автомобіля «TOYOTA CAMRY 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_2 на ОСОБА_17 не оскаржувалась до суду, а тому суд критично оцінює висновок експерта в цьому кримінальному провадженні.

Сторона захисту посилається також на те, що досудове розслідування мав здійснювати слідчий СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення злочину, а не слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Національної поліції в Київській області відповідно до ст.286 ч.1 КПК України, а тому проведені процесуальні дії є незаконними. Судом встановлено, що 9.04.2017 року начальник відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області вніс до ЄРДР відповідні відомості про злочин по ст.286 ч.2 КК України з вказанням слідчих цього відділу (а.с.234,237 т.1). Старший слідчий вказаного відділу ОСОБА_18 повідомив 10.04.2017 року першого заступника прокурора Київської області про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні (а.с.239 т.1) . Постановою начальника вказаного відділу від 15.06.2017 року доручено здійснення досудового розслідування слідчій групі. (а.с.240-241 т.1). Постановою заступника прокурора Київської області від 11.04.2017 року визначено групу прокурів в кримінальному провадженні. Відповідно до ст.218 ч.1 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування , під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення злочину. Місце вчинення злочину злочину у сфері транспорту знаходиться на території Київської області і до юрисдикції відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області відноситься проведення досудового розслідування по ст.286 ч.2 КК України які вчинені на території Київської області. Відповідно до ст. 218 ч.5 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. В матеріалах кримінальної справи відсутні дані про наявність спору про підслідність між вказаним органом досудового розслідування і Миронівським ВП ГУ НП в Київській області і сторона захисту таких даних суду не надала . Тому вказані посилання сторони захисту є помилковими.

Суд за своїм внутрішнім переконанням , яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Враховує особу обвинуваченого який позитивно характеризується по місцю проживання. Враховує , що потерпілій частково відшкодовувалась шкода в добровільному порядку. Обставиною яка пом`якшує його покарання є щире каяття. Обставин які обтяжують його покарання не встановлено.

На підставі викладено суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції ст.286 ч.2 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ст.286 ч.2 КК України . Позбавлення волі обвинувачений повинен відбувати реально так як внаслідок вчинення злочину обвинуваченим настала смерть молодої людини .

Досудову доповідь з висновком, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі можливе суд оцінює критично так як не враховано в достатній мірі, що внаслідок вчинення злочину обвинуваченим настала смерть молодої людини.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні по ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 вираховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: автомобіль «TOYOTA CAMRY 2.4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , знявши з нього арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.04.2017 року та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_17 і поліс № АІ 9999875 строком дії з 20.02.2017 по 19.02.2018 на вказаний автомобіль повернути законному володільцю ОСОБА_19 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1

на користь держави 6167 грн. у відшкодування витрат на проведення експертиз, з яких: витрати на проведення комплексної судової інженерно- технічної експертизи за експертними спеціалізаціями «Дослідження технічного стану транспортного засобу» та «Досліджння деталей транспортних засобів» (висновок № 12-1/735 від 22.05.2017) вартістю 1713 гривень 80 копійок;

витрати на проведення судової технічної експертизи документів (висновок № 8-4/986 від 18.05.2017) вартістю 742 гривні 20 копійок;

- витрати на проведення судової трасологічної експертизи (висновок № 12- 2/411 від 22.05.2017) вартістю 1237 гривень;

витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин та механізму ДТП» (висновок № 12-1/736 від 12.06.2017) вартістю 989 гривень 6 копійок.

витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин та механізму ДТП» (висновок № 12-1/1057 від 15.06.2017) вартістю 1484 гривні 40 копійок.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1