ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1246/20 Справа № 197/1371/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0001364 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
Встановила:
цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001364 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке, Широківського району, Дніпропетровської області, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2006 р.н., не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано наступним.
Суд зазначив, що в абзаці 2 сторінки 3 обвинувального акту вказано на підставі здобутих в ході досудового розслідування доказів ОСОБА_8 висувається обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В той же час на передостанній сторінці обвинувального акту в абзаці 4 вказано встановлена достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України....
Одночасно в назві обвинувального акту вказано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Таким чином, на думку суду першої інстанції, обвинувальний акт, не містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Тому вищевказані порушення унеможливлюють призначення справи до судового розгляду, оскільки порушують право обвинуваченого на захист, при цьому суд враховує, що обвинувачений не бажає мати захисника, а вирішив захищати свої інтереси самостійно, тому розібратись за якою правовою кваліфікацією його обвинувачують - ч. 1 ст. 286 КК України чи ч. 2 ст. 286 КК України, виходячи з вищевказаних невідповідностей в обвинувальному акті, не є можливим.
В апеляційних скаргах:
- обвинувачений просить вказану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт вказує, що йому зрозумілі обставини, за якими він обвинувачується у вказаному кримінальному провадженні та їх правова кваліфікація за ч. 2 ст. 286 КК України.
Вважає, що в обвинувальному акті є технічні помилки, проте йому все зрозуміло, і на даний час він планував щоб вказане кримінальне провадження у найкоротші строки було розглянуто у суді, а тому не було беззаперечних підстав для повернення обвинувального акта прокурору.
- прокурор просить дану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону. Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
На думку прокурора, в обвинувальному акті допущена описка про обвинувачення - « ОСОБА_10 , у вчиненні злочину передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження», проте вона не впливає на суть обвинувачення та може бути усунена в ході судового розгляду шляхом реалізації прокурором свого права на зміну обвинувачення в суді відповідно до ст. 338 КПК України.
Крім цього зазначає, що під час підготовчого судового засідання, суд з`ясовував у обвинуваченого ОСОБА_8 чи розуміє він в чому його обвинувачують, та за якою статтею, та чи є підстави для повернення обвинувального акта, на що обвинувачений пояснив суду, що йому відомо в чому його обвинувачують та за якою статтею, та не має перешкод для призначення справи до судового розгляду.
Вважає, що судом безпідставно зазначено про порушення обвинуваченого права на захист, оскільки, як на досудовому розслідуванні, так і під час підготовчого судовою розгляду ОСОБА_8 було роз`яснено право на отримання правової допомоги, а зазначена категорія справи не передбачає обов`язкової участі захисника.
Також вказує, що під час винесення ухвали про повернення обвинувального акта, судом першої інстанції не враховано думки потерпілого, обвинуваченого, які висловили думку про необхідність призначення обвинувального акта до судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, просила її задовольнити, ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт повернути для розгляду до суду першої інстанції, потерпілого ОСОБА_7 , який просив ухвалу суду першої інстанції, - залишити без змін, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені в ст. 291 КПК України. Даною нормою передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є повне та неупереджене розслідування і швидкий судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Приймаючи до уваги, що невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно обвинуваченого, а також з огляду на відсутність в обвинувальному акті відомостей про правову кваліфікацію інкримінованого саме ОСОБА_8 кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України провести підготовче судове засідання, та необхідності у зв`язку з цим повернення обвинувального акта прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів. А доводи обвинуваченого та прокурора щодо істотного порушення судом вимог процесуального закону при ухваленні судового рішення про повернення обвинувального акту є необґрунтованими.
Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд та в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною, а апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора безпідставними, та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4