Справа № 646/2004/19
№ провадження 1-кс/646/2163/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.19 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 07.06.2019 та постанову прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 14.03.2019 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000401 від 31.10.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова із зазначеною скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілою, мотивуючи тим, що вважає ці постанови незаконними, оскільки слідчим досудове розслідування проведено неповно та не об`єктивно, тому просила скасувати зазначенні постанови.

Заявник у судове засідання не прибула, звернулась до суду із заявою в якій просила скаргу задовольнити та проводити її розгляд за її відсутністю.

Прокурор в судове засідання не прибув, через канцелярію суду надано матеріали кримінального провадження із заявою про розгляд скарги за його відсутністю проти задоволення скарги заперечував.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений цим Кодексом.
Зважаючи на вищезазначені положення закону та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, а також те що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності слідчого, прокурора та на підставі наданих сторонами доказів.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу прокуратури Харківської області знаходилось кримінальне провадження № 0000401 від 31 жовтня 2016 року на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 06.10.2016, якою зобов`язано Національне антикорупційне бюро України внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про неправомірні дії судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 при розгляді матеріалу про адміністративне правопорушення.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 14.03.2019 відмовлено ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000401 від 31 жовтня 2016.
За результатами досудового розслідування слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 07.06.2019 виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Скасовуючи попередні постанови про закриття цього кримінального провадження, слідчими суддями Червонозаводського районного суду м. Харкова ухвалах від 22.08.2017, 03.03.2018, 04.01.2019 та зазначив певний перелік недоліків досудового слідства та слідчих дій, в тому числі, що постанова про закриття кримінального провадження не достатньо мотивована, не містить всі відповіді на поставленні у заяві про злочин питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим без вчинення жодної слідчої та процесуальної дії, повторно прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказані обставини свідчать про неповноту проведеного досудового розслідування. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим не усунені недоліки зазначені у названій ухвалі слідчого судді.

Відповідно до пунктів 1-3 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч. 2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та вимог ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

На розсуд слідчого судді, з метою усунення недоліків досудового слідства, є законні підстави для проведення слідчих дій на які вказує заявник.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно вимог п.1 ч.1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Окрім того, прокурором відмовлено ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у визнанні їх потерпілими у кримінальному провадженні № 0000401 від 31.10.2016.
Однак, як вбачається із заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_6 від 01.03.2019 про вчинення кримінального правопорушення, на підставі ухвали від 06.10.2016 було внесено відомості в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, їй та ОСОБА_6 завдано моральної шкоди.
Крім того, з тексту оскаржуваної постанови не вбачається на підставі яких досліджених обставин та наявності яких доказів слідчий прийшов до висновку про відмову у визнанні потерпілим. Так, посилання прокурора, щодо неявки заявників до прокурора для дачі показань та проведення за їх участю слідчих дій, не містять свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження, оскільки у них відсутні докази щодо належного повідомлення заявників про час та дату його виклику до прокурора.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст. 55 КПК України).
Враховуючи, вищевикладене при прийнятті рішення про відмову у визнанні потерпілими необхідно встановити неможливість фізичною особою отримати внаслідок вчинення злочину моральної, фізичної або майнової шкоди.
Всупереч вказаних вимог слідчий не вмотивував своє рішення, зокрема, в постанові про відмову в визнанні потерпілим не наведено обґрунтування з посиланням на слідчі дії та встановлені в результаті їх здійснення обставини кримінального провадження, в т.ч. очевидні та достатні підстави вважати, що заява, подана особою, якій не завдано шкоди, оскільки тільки це є підставою для винесення постанови про відмову в визнанні потерпілим, у відповідності до ст. 55 КПК України.
Прокурор та слідчий правом заперечувати доводи скарги не скористався, доказів на підтвердження повноти слідства та обґрунтованості постанови про закриття кримінального провадження № 0000401 від 31.10.2016, слідчому судді не надали.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що постанова слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 07.06.2019 про закриття кримінального провадження № 0000401 та постанова прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 14.03.2019 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000401 підлягають скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 40, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,
У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 07.06.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000401 від 31 жовтня 2016 року - скасувати.

Постанову прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 14.03.2019 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000401- скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути слідчому для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1