Єдиний унікальний номер 725/6608/19
Номер провадження 1-кп/725/286/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

та обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0001041 від 03.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 4 ст. 37, ч. 1 ст. 119 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З Чернівецької місцевої прокуратури до суду надійшов вище вказаний обвинувальний акт з відповідними додатками та на підставі ст. 314 КПК України в рамках вказаного кримінального провадження призначено підготовче судове засідання під час якого представник потерпілого ОСОБА_8 заявив клопотання про повернення обвинувального акту у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Так, вказане клопотання обґрунтовував тим, що в обвинувальному акті не послідовно, не зрозуміло та з розривом у часі викладено обставини, які прокурор вважає встановленими та такі обставини суперечать формулюванню обвинувачення, що має суттєве значення на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Зокрема, кваліфікуючи дії ОСОБА_11 як необережний злочин, сторона обвинувачення в обвинувальному акті вказує на те, що обвинувачений діяв умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , що на його думку могло б зупинити вчинення останнім подальших протиправних дій ножем, який він тримав в правій руці.

Також вважає, що співвідношення дій потерпілого та обвинуваченого згідно обвинувального акту не містить посилань на вчинення злочину в умовах захисту від небезпечного посягання, а тому кваліфікація дій ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 37, ч. 1 ст. 119 КК України в обвинувальному акті належним чином не мотивована, а остаточне обвинувачення сформульоване лише за ч. 1 ст. 119 КК України без посилання на ч. 4 ст. 37 КК України.

Крім того, зазначав, що в обвинувальному акті не зазначено, що до нього додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд, заслухавши думку присутніх в судовому засіданні учасників процесу з приводу заявленого клопотання, приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення зокрема про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За змістом с. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Статтею 291 КПК України визначені відомості, які має містити обвинувальний акт та передбачено перелік документів, що до нього додаються. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

З системного аналізу вказаних положень процесуального законодавства вбачається, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Так, до обвинувального акту додано розписку обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру досудового розслідування.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог ст. 291 КПК України, відсутні підстави для прийняття рішень передбачених п. 1-4 ч. 2 ст. 314 КПК України, а ті недоліки на які посилаються представник потерпілого у своєму клопотанні щодо кваліфікації дій обвинуваченого не можуть вважатись такими, що перешкоджають призначенню судового розгляду та відповідні обставини кримінального правопорушення, які представник потерпілого вважає суперечливими, будуть встановлюватись в процесі судового розгляду по суті.

Таким чином, в задоволенні відповідного клопотання представника потерпілого слід відмовити.

Крім того, 17.02.2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_7 про залучення її до участі у справі в якості потерпілої, оскільки вона є матір`ю ОСОБА_13 , який помер внаслідок кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_14 .
Так, за змістом ч. 1, 6 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
З урахуванням вище наведеного, ОСОБА_7 слід залучити до участі у справі в якості потерпілої та роз`яснити їй, що її права та обв`язки як потерпілої виникають з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
В порядку ст. 58 КПК України до участі у справі слід допустити представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов.
В рамках даного кримінального провадження потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заявлено цивільні позови до ОСОБА_11 в якому вони, кожен окремо, просили стягнуто з обвинуваченого на їх користь по 500000 грн. в рахунок відшкодування завданої їм моральної шкоди.

Враховуючи вимоги ст.ст. 61,62,128 КПК України вказаний цивільний позов слід прийняти до розгляду та визнати потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 цивільними позивачами, а обвинуваченого цивільним відповідачем.

Також, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків незаконного обвинуваченого впливу на свідків, оскільки вони знайомі між собою, проживають у сусідніх будинках та є родичами, а також переховування від суду, з урахуванням санкції статі. Також, просив врахувати те, що характер кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 більшої суворості в оцінці реальності вказаних ризиків.

Потерпілі та їх представник в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора та просили задовольнити.
Захисники заперечували проти задоволення вказаного клопотання, вказуючи на те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який діє на даний час щодо обвинуваченого, цілком забезпечує виконання ним своїх процесуальних обов`язків, вважають, що ризики на які посилається прокурор у своєму клопотанні відсутні, а тому враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, визнання ОСОБА_11 своєї вини, його щире каяття, а також обставини, що характеризують його особу, зокрема молодий вік, тісні сімейні зв`язки, те, що він раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягався, вказують на відсутність підстав для тримання останнього під вартою.
Обвинувачений підтримав думку своїх захисників.
Так, ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.01.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком на два місяці, а саме до 22 березня 2020 року з покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених в ухвалі суду.

В період дії вказаного запобіжного заходу судом не встановлено будь-яких обставин, які в б свідчили про порушення обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також його процесуальна поведінка вказує на те, що вказаний запобіжний захід є додатнім для попередження ризиків передбачених ст. 177 КПК Укораїни.
Отже, за наслідками розгляду заявленого прокурором клопотання, встановлено, що ОСОБА_11 раніше не судимий, обвинувачується у вчинені злочину середньої тяжкої, санкція ч. 1 ст. 119 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років та прокурором в судовому засіданні не доведено, що перебуваючи на волі ОСОБА_11 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а тому відсутні підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Сукупність всіх обставин передбачених ст. 178 КПК України, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні відповідного запобіжного заходу та на даному етапі судового розгляду не зменшились, суд приходить до висновку, що міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може забезпечити виконання обвинуваченими покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти відповідним ризикам, у зв`язку з чим слід продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці з покладенням на нього аналогічних обов`язків, що визначені в ухвалі суду від 22.01.2020 року.
Будь-яких інших клопотань, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду присутні в судовому засіданні учасники судового провадження не заявляли.

Під час підготовчого судового засідання вирішено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Таким чином, усі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені, а тому дане кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 61, 62, 128, 314-316,369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Залучити до участі у справі в якості потерпілої - ОСОБА_7 та допустити в якості її представника адвоката ОСОБА_8 .

Прийняти до розгляду цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди.

Визнати в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_7 та ОСОБА_6 цивільним позивачем, а ОСОБА_11 цивільним відповідачем та роз`яснити їм, що їх права та обов`язки передбачені ст.ст. 61,62 КПК України виникають з моменту подання позовної заяви до суду.

В задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком на два місяці, а саме до 17 травня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки:

?заборонити залишати своє місце проживання за адресою АДРЕСА_1 цілодобово;

?прибувати до суду за першою вимогою;

?повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання;

?не залишати межі м.Чернівці без дозволу прокурора чи суду;

?заборонити обвинуваченому в будь-якій спосіб спілкуватись з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню;
?носити електронний засіб контролю.
Контроль за виконанням ухвали застосування домашнього арешту покласти на працівників ЧВП ГУНП в Чернівецькій області за місцем проживання ОСОБА_11 та у відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 КПК України.

ЧВП ГУНП в Чернівецькій області негайно продовжити облік обвинуваченого щодо якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобовго домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, і повідомити про це суд.

Застосування електронного засобу контролю до ОСОБА_11 покласти на працівників відповідного підрозділу ГУНП в Чернівецькій області.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0001041 від 03.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 4 ст. 37, ч. 1 ст. 119 КК України призначити до судового розгляду на 09 год. 00 хв. 25 березня 2020 року.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1