Провадження № 1-кп/734/98/20 Справа № 734/602/20
У х в а л а

26 травня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

у присутності потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000028 від 14.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

05 березня 2020 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшло клопотання прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000028 від 14.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 14.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Так, 14.01.2015 року до Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_4 , мешканки АДРЕСА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка 14.01.2015 року викрала в ДЮСШ з кишені куртки її сина ОСОБА_5 мобільний телефон «Леново А 526».

Допитана у якості потерпілої ОСОБА_4 дала показання, що 14.01.2015 року вона дала свій мобільний телефон «Леново А526» у користування своєму сину ОСОБА_6 , який залишив телефон у кишені куртки, яку повісив у приміщенні ДЮСШ. 14.01.2015 року близько 17.30 години з невідомого номера їй зателефонував син і повідомив, що мобільний телефон зник і на даний час вимкнений. Мобільний телефон темно-синього кольору IМЕІ 1: НОМЕР_1 , IМЕІ 2: НОМЕР_2 вони придбала 03.01.2015 року за 2099 грн.

У діях невстановленої особи вбачаються ознаки таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування, слідчим шляхом та проведеними оперативними заходами, встановити винну особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не вдалось.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Посилаючись на те, що в силу ч. 3 ст. 12 КК України вказаний злочин є злочином середньої тяжкості, особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення не встановлено, а строки притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України вже сплили, просив суд закрити кримінальне провадження № 0000028 від 14.01.2015 року за ч. 1 ст.185 КК України за заявою потерпілої ОСОБА_4 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила суд його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила закрити кримінальне провадження.

Суд, заслухавши прокурора та потерпілу, ознайомившись із поданим клопотанням та дослідивши додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, які були надані прокурором в судовому засіданні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

В той же час, згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження, в межах порушеної справи було допитано потерпілу, її малолітнього сина, який користувався на той час телефоном, встановлено, що телефон 15 січня 2015 року був зданий до ломбарду в м. Бровари громадянином ОСОБА_7 , допитано свідка ОСОБА_7 , який вказав, що придбай цей телефон у ОСОБА_8 . Ст. слідчим СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області було надано доручення на встановлення особи ОСОБА_8 . Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, така особа була встановлена і встановлено її місце проживання. Оперуповноважений СКР Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області двічи здійснив виїзд до місця проживання ОСОБА_9 26 квітня 2016 року та 25 серпня 2016 року, проте останнього вдома не було. На цьому заходи виконання доручення прокурора щодо встановлення та допиту свідка ОСОБА_9 орган досудового розслідування вважав виконаними. На виконання доручення прокурора також було допитано експерта-оцінщика ломбарду та тренера ДЮСШ.

30 жовтня 2017 року прокурором в порядку ст. 36 КПК України були надані вказівки, які полягали, зокрема, у необхідності допиту працівників ломбарду, встановленні та допиті членів гуртка по футболу, які були присутні на тренуванні 14 січня 2015 року, встановленні чи мають сторонні особи доступ до роздягальні, кого зі сторонніх осіб бачити в той день в Козелецькій ДЮСШ, допиту свідка ОСОБА_9 та виконання інших дій.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані щодо виконання вказівок прокурора. Прокурором в судовому засіданні повідомлено, що вказівки виконані не були, з огляду на що було порушено питання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, проте вказані матеріали не долучені до матеріалів кримінального провадження.

Після 30 жовтня 2017 року по справі жодних слідчих дій проведено не було, вказівки прокурора не виконані.

Статтею 1 КК України передбачено, що його завданнями є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для закриття вказаного кримінального провадження, оскільки не в повному обсязі проведені всі слідчі (розшукові) дії для встановлення винної особи.

Крім того, внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1, не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України.

В даному випадку, вказаних обов`язків органи досудового розслідування не виконали та порушують перед судом питання закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Фактично, починаючи з 2017 року у кримінальному провадженні не здійснювалось досудове розслідування та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, а прокурор через 5 років після внесення відомостей до ЄРДР, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження в судовому порядку.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому є передчасним твердження про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п. 3-1 ч. 1, ч. 4 ст. 284, 369, 372, 392 КПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000028 від 14.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - відмовити.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028 від 14.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повернути Ніжинській місцевій прокуратурі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на цю ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Суддя ОСОБА_1