Справа №585/331/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/133/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 585/331/20 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.02.2020, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), раніше не судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

законного представника ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки повідомлення про підозру вручене без участі захисника, ризики необґрунтовані, ОСОБА_9 має місці соціальні зв`язки та постійне місце проживання, раніше не судимий, позитивно характеризується, навчається у коледжі. Крім того, слідчий суддя фактично встановила доведеність вини підозрюваного.

18.02.2020 до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором Роменської місцевої прокуратури, звернувся слідчий СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області, яке обгрунтував тим, що 08.02.2020 близько 04:30 ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 , знаходячись за рогом між будинками АДРЕСА_3 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_14 , відкрито викрали у останнього майно вартістю 7159 грн.

08.02.2020 до ЄРДР за № 0000110 внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, а 12.02.2020 ОСОБА_9 повідомлений про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити викрадене майно, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного та вчинити нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.02.2020 відносно ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що повідомлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити викрадене майно, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного та вчинити нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Вислухавши суду-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 та законного представника ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшла висновку, що повідомлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою, існують ризики того, що він може перераховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити викрадене майно, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного та вчинити нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Такі висновки слідчого судді не у повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не умотивовані та не ґрунтуються на вимогах закону.

Зокрема, згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених у ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому необхідно обов`язково зважати на те, що тримання під вартою може застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 (ч. 2 ст. 492 КПК).

Колегія суддів погоджується із слідчим суддею про наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК: протоколами допиту потерпілого, пред`явлення особи для впізнання, а будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, у матеріалах кримінального провадження відсутні. Слідчим суддею оцінено в сукупності всі обставини, в тому числі наявність доказів про вчинення ОСОБА_9 правопорушення, про що ухвала містить відповідні мотиви та висновки, однак виключно щодо існування обгрунтованої підозри, без установлення винуватості ОСОБА_9 , тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики: 1) знищення речових доказів, оскільки місцезнаходження частини викраденого майна не установлено, а сам підозрюваний заперечує свою причетність до злочину; 2) незаконного впливу на потерпілого, так як останні проживають в одному населеному пункті, при цьому матеріали кримінального провадження містять інформацію про те, що батько підозрюваного намагався вчинити тиск на потерпілого шляхом його підкупу.

Разом з тим, слідчий суддя в порушення вимог КПК не зазначила мотивів в своїй ухвалі, які саме обставини об`єктивно свідчать про недостатність застосування до неповнолітнього підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

Крім того, а ні слідчим у клопотанні, а ні прокурором під час розгляду клопотання у суді, а ні слідчим суддею у постановленій ухвалі не наведено жодних реальних обставин, які б свідчили про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки неповнолітній підозрюваний у даній конкретній ситуації в силу свого віку, психологічного розвитку, зав`язків, матеріального стану, поведінки під час провадження тощо не має реальної можливості переховуватися від розслідування та правосуддя, що дає підставу очікувати, що цей ризик не справдиться, а однієї лише «інформації» у клопотанні слідчого про це явно недостатньо для тримання під вартою (рішення ЄСПЛ № 15217/07 від 12.03.2009 у справі «Олександр Макаров проти Росії» (Aleksandr Makarov v. Russia). При цьому питанню суворості покарання не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба позбавлення волі неповнолітнього ОСОБА_9 не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення ЄСПЛ № 7064/05 від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування такого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, ризик переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, оскільки він визначається з урахуванням ряду інших релевантних чинників, що можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від розслідування і суду, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (рішення ЄСПЛ № 56925/08 від 29.03.2016 у справі «Беда проти Швейцарії» (Bedat v. Switzerland).

Є необгрунтованим також ризик вчинення нових злочинів, оскільки цей ризик є виправданим тоді, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що вона не має наміру зупинятися у своїх злочинних діях, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді та, поряд із цим, ураховує у сукупності всі обставини відповідно ст. 178 і ч. 4 ст. 194 КПК, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення злочину, тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у злочині, вікові та психологічні особливості неповнолітнього ОСОБА_9 , рід занять, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, які дають підстави та можливість застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього певних, визначених КПК обов`язків, що відповідатиме фактичним обставинам провадження, оскільки тримання під вартою до суду повинно розглядатися як винятковий захід, який ніколи не повинен бути обов`язковим і використовуватися для цілей покарання (п. 1 Рекомендації R (80) 11 Комітету Міністрів РЄ щодо досудового ув`язнення), внаслідок чого апеляційна скарга захисника в цій частині заслуговує на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, оскільки сама підозра, на цьому етапі досудового розслідування, є обґрунтованою, а ймовірні процесуальні порушення, нібито допущені уповноваженими особами, що стосуються процедури її вручення, потребують додаткової (окремої) ретельної перевірки на наступних стадіях кримінального провадження та (за наявності відповідних підстав) можуть бути предметом оскарження у порядку, встановленому законом.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне після скасування ухвали слідчого судді постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, і покладенням певних обов`язків, установлених ч. 5 ст. 194 КПК, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу захисника.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.02.2020 відносно ОСОБА_7 скасувати і постановити нову ухвалу.

Відмовити слідчому СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_15 у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки:

? прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

? не відлучатися за межі м. Ромни без дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (навчання);

? здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

? утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та іншими учасниками кримінального провадження, визначених слідчим суддею чи судом у разі необхідності;

Встановити строк дії ухвали до 12.04.2020 включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_16 .

Звільнити ОСОБА_17 з-під варти у залі суду негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4