Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1879/19

Номер провадження: 1-кп/511/223/19

18 грудня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, Слободзейський район, с.Незавертайлівка, громадянина України, освіта 3 класи початкової школи, працюючого по найму, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.12.2007р. за ст. 187 ч.3 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково 15.02.2013, термін невідбутого покарання 2 роки 1 місяць 16 діб; вироком апеляційного суду Одеської області від 17.04.2014 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.345, 70, 71 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 12.03.2016,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000681 від 05.09.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2019 в 15.03 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні аптеки ФОП « ОСОБА_6 » по АДРЕСА_2 , з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, діючи навмисно, повторно, переконавшись, що його дії ніким не помічені, підійшов до прилавку, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» Model SM J320H/DS IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 загальною вартістю 2000 грн., який належить ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, пояснив, що 04.09.2019 в обідній час купував ліки в аптеці в с.Кучурган для хворої матері та помітив, що біля прилавку з зовнішнього боку на нижній полиці знаходиться мобільний телефон. В приміщенні аптеки, крім нього та касира, знаходилось ще три жінки. Він дочекався, поки всі покупці залишать приміщення аптеки, і побачив, що телефон ніхто не забрав. Тоді він забрав цей телефон собі і приніс додому. Через деякий час йому зателефонували працівники поліції і повідомили, що телефон належить потерпілій ОСОБА_7 і щоб він його повернув. Він зустрівся з потерпілою в приміщенні цієї ж аптеки та повернув їй телефон. Він розумів, що телефон належить сторонній особі і що його забули, але працівнику аптеки він телефон не віддав, а привласнив собі з корисливих мотивів. На вказаний мобільний телефон телефонувала потерпіла ОСОБА_7 , але він на дзвінок не відповів. У вчиненому щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове зсідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, цивільний .позов не заявила, покарання просила призначити на розсуд суду.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину підтверджується письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення.

05.09.2019 за заявою потерпілої ОСОБА_7 від 04.09.2019 про вчинення 04.09.2019 крадіжки її мобільного телефону в приміщенні аптеки в с.Кучурган внесено відомості в ЄРДР за ст. 185 ч.2 КК України.

З протоколу огляду місця події від 04.09.2019 з фототаблицею вбачається, що місцем вчинення злочину є приміщення торгівельного залу аптеки ФОП « ОСОБА_6 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яке облаштовано камерою відеоспостереження.

04.09.2019 ОСОБА_4 добровільно видав слідчому мобільний телефон марки «Samsung», належній потерпілій ОСОБА_7 , що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 04.09.2019.

На фотографії з відеокамери спостереження, яка знаходиться в приміщенні аптеки, зображений ОСОБА_4 , який перебував в приміщенні аптеки 04.09.2019 в 15.00, разом з ним в торгівельному залі перебували продавець та дві жінки покупці.

05.09.2019 мобільний телефон марки «Samsung» Model SM J320H/DS IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в чохлі червоного кольору, добровільно виданий обвинуваченим ОСОБА_4 , оглянутий слідчим в присутності понятих, що підтверджується протоколом огляду предметів від 05.09.2019 з фототаблицею. Під час огляду встановлено, що при натисканні на значок на екрані «Галерея» є фотографія потерпілої ОСОБА_7 .

Постановою слідчого від 05.09.2019 мобільний телефон «Samsung» Model SM J320H/DS IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та фото скриншота відеозаписи з камер відеоспостереження визнано речовими доказами у кримінальному проваджені, мобільний телефон повернуто потерпілій.

Згідно довідки, виданої директором магазина побутової техніки «Денді» вартість викраденого телефону на час вчинення крадіжки становить 2000 грн.

Дослідивши та надавши оцінку доказам по справі, суд вважає вину ОСОБА_4 повністю доведеною та кваліфікує дії обвинуваченого в межах пред`явленого обвинувачення за ст.185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

При цьому при кваліфікації дій обвинуваченого суд враховую правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18 липня 2019 року по справі №761/31918/14-к, відповідно до якої заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала, кому належить це майно, мала підстави вважати, де перебуває власник речі, й усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

Якщо привласнення майна відбувається в адміністративних приміщеннях, пунктах здійснення розрахунково-касових операцій та інших громадських місцях з обмеженим простором, слід констатувати презумпцію «забутості» речі її власником. У подібних випадках особа, яка привласнює річ, має розуміти, що зовнішні умови, обстановка, розташування речі свідчать про те, що вона фактично не вийшла з володіння власника, а тільки залишена чи забута ним.

На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відоме; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати й сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; ґ) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд відповідно до ст.65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, в скоєному щиро кається, активно сприяв у розкритті злочину, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, працює за наймом, має на утриманні матір ОСОБА_8 , 1951 р.н., яка є інвалідом 1 групи, та неповнолітню дитину, добровільно відшкодував спричинену шкоду шляхом повернення викраденого майна, має захворювання на гепатит та туберкульоз.

Вказані обставини суд визнає пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно наданої суду досудової доповіді Роздільнянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 від 13.12.2019 року орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без позбавлення або обмеження волі у винятковому випадку.
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.
Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини по справі, з урахуванням правил, передбачених ст.69-1 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання, встановлене санкцією ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі. При цьому, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини вчинення злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому застосовує ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.369-376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та поклавши на нього відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Samsung» Model SM J320H/DS IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в чохлі червоного кольору вважати таким, що повернутий потерпілій ОСОБА_7 , фото скриншота відеозаписи з камер відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1