Справа №195/426/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2020 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.03.2020 року за № 0000099 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя , Запорізька область, громадянин України, із середньою освітою, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 12.02.2020 Томаківським районним судом за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України призначене покарання, згідно ч.1 ст.70 К України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,
в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої - ОСОБА_5 , представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

В С ТА Н О В И В :
06.03.2020 близько 17 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел на завдання ударів, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в цей же день, тобто 06.03.2020 приблизно об 17 годині 40 хвилин перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , під час виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою завдання фізичного болю, наніс потерпілій ОСОБА_5 долонею правої руки два удари по обличчю в область лівої щоки, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , фізичний біль, не спричинивши при цьому потерпілій тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 126 КК України, а саме: в умисному завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений погоджуючись з вищенаведеними обставинами, вину визнав, розкаявся в скоєному. Пояснив власну протиправну поведінку своїми ревнощами. Просив суворо його не карати.
Потерпіла та її представник в судовому засіданні пояснили, що обвинувачений та потерпіла зустрічались. Тому через ревнощі останній і завдав їй фізичного болю. Просять суворо його не карати, претензій до обвинуваченого не мають
Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження, щодо оскарження таких обставин, суд визнав у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин справи та обмежитись лише допитом обвинуваченого, потерпілої та її представника, дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого. Окрім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 К. (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Відповідно до характеризуючих матеріалів обвинувачений позитивно характеризується
за місце проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі його самовикриття.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.
До обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 суд відносить його щире каяття у вчиненні злочину.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Вчинив злочин з корисливих мотивів. Позитивно характеризується за місцем проживання. Обвинувачений є суб`єктом інкримінованому йому злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи також що обвинувачений не працевлаштований, вину визнав розкаявся, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на шлях виправлення не став, з метою його перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, а саме: СD-R диск VIDEX із записом слідчого експерименту з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 ; СD-R диск VIDEX із записом слідчого експерименту з представником потерпілої ОСОБА_6 ; СD-R диск VIDEX із записом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 - залишити в матеріалах справи.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2020 року визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді 3 (трьох) років 5 (п`яти) днів позбавлення волі.
Речові докази по справі, а саме: СD-R диск VIDEX із записом слідчого експерименту з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 ; СD-R диск VIDEX із записом слідчого експерименту з представником потерпілої ОСОБА_6 ; СD-R диск VIDEX із записом слідчого експерименту з свідком ОСОБА_7 - залишити в матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1