Провадження № 11-сс/4820/5/20
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника
третьої
особи - адвоката ОСОБА_7 ,
третьої особи ОСОБА_8 ,
розглянула в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах третьої особи ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2019 року,-

В с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2019 року задоволено клопотання слідчої з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області ОСОБА_6 , та накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні № 0000038, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на планшет «Lenovo» Model 60047, серійний номер ІМЕІ 1: НОМЕР_1 (S/N: НОМЕР_2 (63)); ноутбук ASUS Model E202S, серійний номер FBNLCX 304507488 (E202SA-FD001D); мобільний телефон Galaxy S8+, номер моделі SM-G955FD, серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕІ (гніздо 1) НОМЕР_4 , ІМЕІ (гніздо 2) НОМЕР_5 .

Слідчий суддя обґрунтовував своє рішення тим, що вказані вище речі є речовими доказами, адже були об`єктом кримінально-протиправних дій, на час розгляду клопотання були наявними вагомі підстави вважати, що вище перелічені речі містять інформацію щодо фінансово-господарської діяльності, яка використовується для ухилення від сплати податків, а також може бути використана під час проведення перевірки з питань дотримання податкового законодавства.

В своїй апеляційній скарзі представник третьої особи ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_8 . Вказує, що арешт накладений, на її думку, безпідставно, з порушенням встановленого порядку та у спосіб, що не визначений законом, порушено право ОСОБА_8 взяти участь в судовому засіданні. На думку апелянта, накладаючи арешт на мобільний телефон, планшет та ноутбук, слідчий суддя мав би зазначити, яке відношення ці речі мають до кримінального провадження, а вилучена комп`ютерна техніка перебуває у користуванні неповнолітньої дитини ОСОБА_8 та не має жодного відношення до кримінального провадження, а сам ОСОБА_8 не має статусу підозрюваного, а тому в розумінні ст. 170 КПК України на його майно не могло бути накладено арешт. Слідчий суддя не врахував, що дозвіл на вилучення таких речей слідчим суддею не надавався, таке майно не могло бути вилучене, в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук є розбіжності в зазначенні адрес, що, на думку апелянта, вказує на її сумнівність.

Заслухавши третю особу ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_7 в підтримання доводів апеляційної скарги, які просили ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, слідчих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та прокурора ОСОБА_6 , які заперечували проти апеляційної скарги через її необґрунтованість, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника третьої особи ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, з підстав істотного порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, СУ ФР ГУ ДФС у Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесене 26 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2019 року було надано дозвіл на проведення обшуку в житлових, підсобних та інших приміщеннях домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та в якому проживає ОСОБА_8 (а.с. 8-11).

Доводи захисника, що предметом клопотання слідчого було надання дозволу на обшук в іншому приміщенні ( АДРЕСА_2 ), що вказує на сумнівність ухвали слідчого суді, не можуть бути враховані. Як видно з клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку, дослідженого під час апеляційного розгляду, слідчий звернувся з клопотанням саме про надання дозволу по АДРЕСА_1 , а зазначення в другому абзаці мотивувальної частини ухвали слідчого судді від 25 жовтня 2019 року іншої адреси, є очевидною опискою, яка може бути виправлена в порядку, встановленому законом, та не може слугувати підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчої про накладення арешту з цих підстав.

21 листопада 2019 року в ході проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 виявлено та вилучено: планшет «Lenovo» Model 60047, серійний номер ІМЕІ 1: НОМЕР_1 (S/N: НОМЕР_2 (63)); ноутбук ASUS Model E202S, серійний номер FBNLCX 304507488 (E202SA-FD001D); мобільний телефон Galaxy S8+, номер моделі SM-G955FD, серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕІ (гніздо 1) НОМЕР_4 , ІМЕІ (гніздо 2) НОМЕР_5 .
Як видно з даних протоколу обшуку від 21 листопада 2019 року вищевказані речі вилучались з метою проведення комп`ютерно-технічної та телекомунікаційної експертиз, які, як встановлено під час апеляційного розгляду, призначені слідчим в даному провадженні, що узгоджується з положеннями абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України. Необхідність проведення експертних досліджень цих предметів доведені прокурором та слідчим під час апеляційного розгляду, відтак протилежні доводи захисника з цього приводу щодо неможливості вилучення цих речей не можуть бути враховані.

Постановою слідчої з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Хмельницькій області лейтенантом податкової міліції ОСОБА_9 від 22 листопада 2019 року планшет «Lenovo» Model 60047, серійний номер ІМЕІ 1: НОМЕР_1 (S/N: НОМЕР_2 (63)); ноутбук ASUS Model E202S, серійний номер FBNLCX 304507488 (E202SA-FD001D); мобільний телефон Galaxy S8+, номер моделі SM-G955FD, серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕІ (гніздо 1) НОМЕР_4 , ІМЕІ (гніздо 2) НОМЕР_5 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000038 від 26 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно ст. 108 КПК України під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, в якому зазначаються, зокрема, найменування та склад суду (слідчий суддя); реквізити кримінального провадження та відомості щодо його учасників; дата і час початку та закінчення судового засідання; час, номер та найменування процесуальної дії, що проводиться під час судового засідання, а також передані суду під час процесуальної дії речі, документи, протоколи слідчих (розшукових) дій і додатки до них; ухвали, постановлені судом (слідчим суддею) без виходу до нарадчої кімнати; інші відомості у випадках, передбачених цим Кодексом. Журнал судового засідання ведеться та підписується секретарем судового засідання.
Згідно з матеріалами провадження ніхто з учасників кримінального провадження (слідча, прокурор, третя особа, представник третьої особи) взагалі не повідомлялись про розгляд слідчим суддею клопотання слідчої, що також підтверджували всі учасники судового розгляду під час апеляційного розгляду.
У клопотанні слідчої про накладення арешту на майно (яке до того ж вже було вилучене слідчим) не йшлося про необхідність розгляду клопотання про накладення арешту на вилучене майно без повідомлення осіб зазначених в ч. 2 ст. 172 КПК України, як і не містилось клопотань про можливість розгляду такого клопотання у відсутність прокурора, слідчого.
Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Наявний в матеріалах справи журнал судового засідання не відповідає вимогам ст. 108 КПК України, зважаючи на ті обставини, що в ньому не міститься інформації ні про дату, ні про час судового засідання, що не дає підстав для висновку, що в провадженні наявний журнал судового засідання, який би відповідав вимогам ст. 108 КПК України, та в сукупності з розглядом слідчим суддею клопотання без повідомлення прокурора, слідчого, третьої особи власника майна, його представника є істотним порушенням вимог КПК України та підставою для скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 цієї ж статті в випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним в статті 98 цього Кодексу.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, третьою особою не надано, вилучені речі обгрунтовано постановою слідчої визнано речовими доказами, позаяк вони відповідають критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, що доведено слідчим та прокурором під час судового розгляду. Тому твердження третьої особи ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_7 під час судового розгляду, що планшет, ноутбук та мобільний телефон, на які накладено арешт, не відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, не можуть бути враховані.

Вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, оскільки могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Колегія суддів приходить до висновку про наявність на даному етапі досудового розслідування підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000038, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на планшет «Lenovo» Model 60047, серійний номер ІМЕІ 1: НОМЕР_1 (S/N: НОМЕР_2 (63)); ноутбук ASUS Model E202S, серійний номер FBNLCX 304507488 (E202SA-FD001D); мобільний телефон Galaxy S8+, номер моделі SM-G955FD, серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕІ (гніздо 1) НОМЕР_4 , ІМЕІ (гніздо 2) НОМЕР_5 , задля запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, відтак клопотання слідчого про накладення арешту з цих підстав є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Обгрунтованих підстав в підтвердження доводів клопотання про накладення арешту з підстав застосування спеціальної конфіскації, зважаючи на зміст ч. 4 ст. 170 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КПК України, під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не надано.

Колегія суддів вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, зважаючи на ряд експертиз, які призначені в даному провадженні, предметом дослідження яких є вилучені речі.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для відмови в накладенні арешту на майно на даному етапі досудового розслідування відсутні, відтак такі доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними.

Колегія суддів вважає, що арешт застосовано на засадах розумності та співмірності, тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості накладення арешту слід визнати неспроможними, відтак підстави для задоволення поданої нею скарги про відмову в накладенні арешту на майно, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчої з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000038 від 26 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, задовольнити частково.
Накласти арешт (з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування) на планшет «Lenovo» Model 60047, серійний номер ІМЕІ 1: НОМЕР_1 (S/N: НОМЕР_2 (63)); ноутбук ASUS Model E202S, серійний номер FBNLCX 304507488 (E202SA-FD001D); мобільний телефон Galaxy S8+, номер моделі SM-G955FD, серійний номер НОМЕР_3 , ІМЕІ (гніздо 1) НОМЕР_4 , ІМЕІ (гніздо 2) НОМЕР_5 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді