ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №:11-кп/818/248/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, без участі його захисника ОСОБА_8 , належним чином повідомленого про розгляд справи, потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 03 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вищевказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого тимчасово неофіційно водієм, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України з призначенням йому покарання у виді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 22 144,70 грн. (двадцять дві тисячі сто сорок чотири) гривні 70 коп., розмір втраченого внаслідок каліцтва заробітку в сумі 26 824,66грн. (двадцять шість тисяч вісімсот двадцять чотири) гривні 66 коп., моральну шкоду в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави вартість проведених по справі експертиз на загальну суму 25 039 (двадцять п`ять тисяч тридцять дев`ять) гривень.
Цивільний позов в частині стягнення з ТОВ «СК «Домінанта» на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди та шкоди, завданої здоров`ю, внаслідок ДТП, а також страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності залишено без розгляду та роз`яснено ОСОБА_9 право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України (а.с.213-215).

Судом встановлено, що 08.09.2017 року приблизно о 19:40 годині, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Клочківській м. Харкова зі сторони вул. Космічної в напрямку вул. Новгородської зі швидкістю 35 км/год.
Під час руху по вказаній вулиці та здійсненні повороту ліворуч на вулицю Близнюківську, яка є другорядною дорогою ОСОБА_7 , не переконавшись в безпеці своїх дій, діючи необережно, грубо порушивши вимоги п.п. 10. 1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, не переконавшись, що маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надавши дорогу мотоциклу «Honda», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному йому напрямку по вул. Клочківській, внаслідок чого, під час повороту ліворуч на вул. Близнюківську в районі будинку 195 по вул. Клочківській допустив зіткнення з вищевказаним мотоциклом.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово - медичної експертизи № 1063-А/1 7 від 05.10.2017, ОСОБА_9 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Порушення п.п. 10.1. та 10.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 , згідно висновку комплексної судової автотехнічної експертизи № 18886/18887 від 31.10.2017, знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками (а.с. 194-202).

Вказані дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам кримінального правопорушення та неправильністю застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині застосування ст. 75 КК України та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки та задовольнити заявлений потерпілим цивільний позов в частині стягнення грошових коштів з ТОВ «СК «Домінанта» (а.с.221-224).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Потерпілий ОСОБА_9 та його представник просили про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі.

Прокурор у кримінальному провадженні просив про підтримання апеляційної скарги потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважав апеляційну скаргу безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи потерпілого та його представника, думку прокурора, думку обвинуваченого, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, фактичні обставини його вчинення в апеляційній скарзі не оспорюються, то відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо м`якості призначеного ОСОБА_7 покарання та неправильності застосування Закону України про кримінальну відповідальність, колегія судді вважає, що вони частково ґрунтуються на законі та матеріалах справи, у зв`язку з чим вирок районного суду в частині призначення покарання обвинуваченому підлягає скасуванню через його невідповідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції зазначив, що враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

У якості обставин, що пом`якшують покарання, у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд визнав щире каяття та наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Проте, приймаючи рішення про покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами, суд залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_7 , скоїв кримінальне правопорушення, керуючи джерелом підвищеної небезпеки, порушивши при цьому численні правила дорожнього руху, тим самим ігноруючи встановлені загальнообов`язкові правила.
Крім того, матеріали кримінального провадження містять докази факту вчинення ОСОБА_7 на момент розгляду вищевказаної справи адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з чим він був підданий адміністративному стягненню, що беззаперечно свідчить про відсутність позитивних змін у його свідомості та налаштування на законослухняний лад.

Вищевказані дані, на думку колегії суддів, виключають підстави вважати можливим виправлення ОСОБА_7 без позбавлення права керувати транспортними засобами, яке йому має бути призначено відповідно до положень ст. 65 КК України в межах, встановлених санкцією ч.1 ст. 289 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого правопорушення, даних про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим вважає неможливим застосування покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, безпідставно дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без призначення додаткового покарання за ч.1 ст.286 КК України, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, у зв`язку з чим вирок і в цій частині підлягає скасуванню, оскільки судом не враховані в повному обсязі вимоги ст. 65 КК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не приділив належної уваги положенням ч.1 ст. 286 КК України, не врахувавши при цьому усі обставини вчинення злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, ігноруючи загальноприйняті правила тобто грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого трапилося зіткнення транспортних засобів, за результатами якого потерпілому заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Не застосування у даному випадку до обвинуваченого такого додаткового покарання, як позбавлення права керування транспортним засобом, йде врозріз із завданням Кримінального кодексу України, яке полягає в тому числі і у забезпеченні громадського порядку та громадської безпеки від злочинних посягань, а також запобігання злочинам. При цьому суспільні інтереси щодо забезпечення громадського порядку та громадської безпеки від злочинних посягань у транспортній сфері повинні домінувати над особистими інтересами обвинувачених та їх родичів.

Посилання обвинуваченого на те, що керування транспортним засобом є єдиним джерелом його заробітку не може бути вирішальною підставою, що звільняє від призначення додаткового покарання.

На підставі викладеного, дотримуючись вимог, передбачених ч. 2 ст. 65 КК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що без призначення основного покарання у виді штрафу та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів - є неможливим.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги потерпілого та вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому покарання, у зв`язку з його невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і ухвалення нового вироку в цій частині, тобто у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання.
Що стосується апеляційних вимог потерпілого щодо задоволення заявленого ним цивільного позову до ТОВ «СК «Домінанта» колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції не надав належної оцінки позовним вимогам потерпілого, про які він заявляв також і в судовому засіданні, і при вирішенні цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, не з`ясував та не дослідив всіх обставин, які підлягали з`ясуванню для належного вирішення цивільного позову.

З`ясування зазначених обставин має істотне значення для правильного вирішення пред`явленого цивільного позову. Отже, суд допустив неповноту судового розгляду, яка вплинула на правильність прийнятого рішення в частині вирішення цивільного позову, що відповідно до п.1 ч.1 ст.409, ст. 410 КПК України є підставою для скасування вироку в цій частині з поверненням справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду в частині залишення без розгляду цивільного позову щодо стягнення матеріальної шкоди із ТОВ «СК «Домінанта» підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в порядку цивільного судочинства для повного, об`єктивного і правильного визначення розміру відшкодування, під час якого суду першої інстанції у відповідності до вимог цивільного та цивільно-процесуального законодавства слід прийняти законне та обґрунтоване рішення, залучивши до справи представників ТОВ «СК «Домінанта» .

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.3,6 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу потерпілого, - задовольнити частково.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 03 2019 року в частині призначеного покарання скасувати та постановити новий вирок в цій частині.

Визнати ОСОБА_7 винним за ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

В частині залишення без розгляду цивільного позову потерпілого про стягнення з ТОВ «СК «Домінанта» на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди та шкоди, завданої здоров`ю, внаслідок ДТП, а також страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності із роз`ясненням ОСОБА_9 права на звернення до суду в порядку цивільного судочинства, - вирок скасувати.

Призначити новий розгляд даної справи в цій частині в порядку цивільного судочинства в суді першої інстанції.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в частині постановленого вироку, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

В іншій частині оскарження даного рішення, у відповідності до КПК України, не передбачено.

Судді

___________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4