Справа № 738/1566/19
№ провадження 1-кс/738/740/2019
УХВАЛА

27 грудня 2019 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 про повторне приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України,

з участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
учасників судового розгляду:
ПрокурораОСОБА_5 ,
ЗахисникаОСОБА_6 ,
засудженогоОСОБА_3 ,

В С Т А H О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
12 листопада 2019 року до суду надійшла заява судді ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 про повторне приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

Заява про самовідвід обґрунтована тим, що суддя ОСОБА_2 не може брати участь у даному кримінальному провадженні, оскільки таке провадження необхідно здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів, відповідно до положень частини 2 статті 31 КПК України.

Заявник, посилаючись на пункт 5 частини 1 статті 75 КПК України, заявив самовідвід, оскільки вважає, що при автоматизованому розподілі справи був порушений порядок визначення судді.

Виклад позиції учасників судового провадження.
Заявник у судове засідання не з`явився.

Прокурор, засуджений, захисник вважають, що заява про самовідвід не підлягає задоволенню.

Засуджений при вирішенні заяви про самовідвід поклався на розсуд суду.

Встановлені судом обставини.
06 вересня 2019 року до Менського районного суду Чернігівської області звернувся засуджений ОСОБА_3 із клопотанням про повторне приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України, яке мотивоване тим, що ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2018 року приведений у відповідність із законодавством України вирок Октябрьського районного суду міста Бєлгорода Російської Федерації від 16 травня 2017 року відносно ОСОБА_3 .. Засуджений вважає, що вирок суду щодо нього не у повній мірі приведений у відповідність до законодавства України (арк. с. 1).

Згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2019 року (суддя ОСОБА_7 ) суд постановив відмовити у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_3 (арк. с. 9-10).

Відповідно до ухвали Чернігівського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року скасована ухвала Менського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2019 року та призначений новий розгляд в суді першої інстанції (арк. с. 31-33).

08 листопада 2019 року справа надійшла з Чернігівського апеляційного суду до Менського районного суду Чернігівської області, для розгляду якої автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю ОСОБА_2 (арк. с. 34, 35)

12 листопада 2019 року суддя ОСОБА_2 подала заяву про самовідвід з посиланням на те, що при автоматизованому розподілі справи був порушений порядок визначення судді.

Дослідженням Звіту про автоматизований розподіл справи № 738/1566/19, провадження 1-м/738/3/2019 встановлено, що вибір доповідача у справі здійснювався серед трьох суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , для одноособового розгляду справи за випадковим числом обрано суддю ОСОБА_2 (арк. с. 112).

Згідно з ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2018 року вирок Октябрьського районного суду міста Бєлгорода Російської Федерації від 16 травня 2017 року відносно ОСОБА_3 приведений у відповідність із законодавством України, засудженому ОСОБА_3 , визначене покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років без конфіскації майна, строк відбування покарання обчислюється з 17 травня 2017 року, зарахований у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14 серпня 2015 року до 16 травня 2017 року (арк. с. 37-39).

Із змісту ухвали Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2018 року вбачається, що розгляд клопотання про приведення вироку Російської Федерації відносно ОСОБА_3 у відповідність до законодавства України здійснювався суддею одноособово.

Згідно з ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року ухвала Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2018 року про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України залишена без змін, у мотивувальній частині ухвали зазначено, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б потягли за собою скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено (арк. с. 113-116).

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Обставини, які виключають участь судді у кримінальному провадженні та випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні визначені у статтях 75, 76 КПК України.

У пункті 5 частини 1 статті 75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частиною третьою статті 35 КПК України встановлений порядок визначення слідчого судді для розгляду справи, а саме: визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.
Як вбачається із Звіту про автоматизований розподіл, вимоги положень частини 3 статті 35 КПК України щодо вірогідності визначення судді ОСОБА_2 дотримані в повному обсязі.
Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 КПК України кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку з вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Розгляд судом питання про приведення вироку суду у відповідність із законодавством України здійснюється відповідно до положень статті 610 КПК України та належить до процесуальних дій, які безпосередньо не пов`язані із вчиненням особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, натомість стосується виключно порядку виконання вироку суду іноземної держави, що набрав законної сили. Нормами КПК України не передбачені випадки розгляду питання про приведення вироку суду у відповідність із законодавством України у суді першої інстанції колегіально судом у складі трьох суддів, а тому таке провадження у суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово.

Окрім цього, розгляд клопотання про приведення вироку Російської Федерації відносно ОСОБА_3 у відповідність із законодавством України здійснювався одноособово суддею Семенівського районного суду Чернігівської області та під час апеляційного перегляду ухвали Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2018 року порушень вимог кримінального процесуального закону у тому числі й порушень положень статті 31 КПК України судом апеляційного інстанції не встановлено.

Суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід відсутні, оскільки порядок визначення судді для розгляду справи за клопотанням засудженого ОСОБА_3 про повторне приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України, не порушений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 81 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви судді Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 про повторне приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 02 грудня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1