ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1411/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1036/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор»),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2020 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоноблагодатне Горностаївського району Херсонської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 15 червня 2020 року включно, без визначення розміру застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2020 року в підготовчому судовому засіданні було задоволено клопотання прокурора та застосовано у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 червня 2020 року включно, без визначення розміру застави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину та суворість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, свідчать про існування ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та вчинення іншого кримінального правопорушення, що виправдовує застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не буде здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції нічим не обґрунтована наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Так, ОСОБА_7 свою вину визнає в повному обсязі, розкаявся, надавав показання з приводу обставин вчинення злочину, співпрацює зі слідством, має намір відшкодувати завдану шкоду, особисто зацікавлений у найшвидшому розгляді справи.

Крім того, він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на теперішній час не судимий, інших злочинів не вчиняв, мав постійне місце проживання та роботи, де позитивно характеризувався, мав стабільний дохід, не має батьків, має на утриманні малолітню дитину, сім`ю.

З урахуванням викладеного вважає, що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід є занадто суворим, а підстав вважати, що він буде переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу чи продовжувати злочинну діяльність немає.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка рішення суду вважала законним, обґрунтованим та просила залишити його без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії умисних корисливих особливо тяжких злочинів проти власності, суворість покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, а також поведінку обвинуваченого, яка полягала у його намаганні зникнути з місця події безпосередньо після вчинення злочину, існує ризик переховування від суду.

Крім того, хоча в силу ст. 89 КК України ОСОБА_7 вважається раніше не судимим, але він раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину середньої тяжкості, не працює, суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела доходу не має, що вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність підвищеного ризику можливості вчинення ним інших кримінальних правопорушень, в тому числі корисливих.
Також не виключається можливість незаконного впливу на потерпілу, оскільки обвинуваченому достеменно відома адреса її роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на неї певний вплив з метою уникнення кримінальної відповідальності, до того ж, у судовому засіданні потерпіла ще допитана не була.

Незважаючи на те, що ОСОБА_7 на цей час співпрацює зі слідством, встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, у тому числі, у вигляді домашнього арешту, як того вимагає апелянт, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду, впливати на потерпілу або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не визначення судом розміру застави узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, дружину та малолітню дитину, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки соціальні та родинні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на його поведінку, щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при застосуванні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 червня 2020 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Дата документу Справа № 331/1411/20