1Справа № 335/6391/19 1-кп/335/474/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , провівши у залі суду у м. Запоріжжя підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 31.01.2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з Запорізького апеляційного суду надійшло кримінальне провадження №0000041 від 31.01.2018 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

У підготовчому судовому прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, зазначивши, що підстав для його повернення немає, досудове розслідування було проведено у повному обсязі, всі встановлені слідством обставини вчиненого кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті, кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду заперечували. Крім того, захисник просив вирішити питання про скасування арешту на майно, який був накладений під час досудового слідства безпідставно, про що до канцелярії суду було подано відповідне клопотання. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника і просить скасувати арешт з майна.

Представники потерпілих - КП «Водоканал» та Концерну «Міські теплові мережі» у судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чиномі колегією суддів визнано за можливе провести підготовче судове засідання за відсутністю представників потерпілих.

Дослідивши матеріали обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування №0000041 від 31.01.2018 року, заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження відповідно до ст.ст.32,33 КПК України підсудне Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України або зупинення провадження, або повернення обвинувального акту прокурору немає.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, потерпілі, обвинувачений, захисник

Крім того, прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про передачу даного кримінального провадження іншому складу суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, яким вже здійснюється судовий розгляд іншого кримінального провадження відносного обвинуваченого ОСОБА_9 , для вирішення питання про об`єднання, оскільки у кримінальних провадженнях ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні одного кримінального правопорушення, а тому їх розгляд в одному провадженні є доцільним для всебічності, повноти і об`єктивності дослідження і вирішення кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник покладаються при вирішенні даного питання на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 217 КПК України передбачено, якщо у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя: головуючий суддя ОСОБА_10 , судді: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України. У даному кримінальному провадженні проведено підготовче судове засідання та кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Як встановлено з обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , він обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України спільно з ОСОБА_9 .

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку щодо доцільності передання кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, на розгляді якої перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, для вирішення питання про об`єднання даних кримінальних проваджень.

Окрім того, стороною захисту підтримано подане через канцелярію суду клопотання про скасування арешту з майна, в обґрунтування якого зазначено, що 04.03.2019 слідчим суддею ОСОБА_12 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 про арешт майна, поданого у кримінальному провадженні №0000041, за результатами розгляду якого постановлено ухвалу, якою накладено арешт на майно, зокрема, але не виключно квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 102,74 кв.м. загальною вартістю 35288 грн., яка, нібито, належить на праві власності ОСОБА_7 , який на момент постановлення ухвали від 04.03.2019 був підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні. ОСОБА_7 не був присутній при розгляді питання накладення арешту у кримінальному провадженні №0000041. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді ОСОБА_12 від 04.03.2019 підлягає скасуванню з підстав, того, що ця квартира не належить на праві власності ОСОБА_7 яке передано ним право власності 16.06.2007 року третім особам, а саме ОСОБА_14 та до ОСОБА_15 , що підтверджено доданими до клопотання договорами, витягами з державного реєстру.

Прокурор проти клопотання заперечував з тих підстав, що власник майна не звертався із заявою про скасування арешту.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 04.03.2019 року накладено арешт на майно, що на праві власності належить ОСОБА_7 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 102,74 кв.м., загальною вартістю 35288 грн., зареєстровану за реєстраційним номером майна 18366748, на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 30.03.2007 року Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради; квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 151,58 кв.м., зареєстровану за реєстраційним номером майна 22998685, на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , виданого 21.04.2008 року Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради.

16.06.2007 між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 укладений договір про поділ майна подружжя, який на підставі ч. 3 ст. 367 Цивільного кодексу України посвідчений нотаріально ОСОБА_16 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, який зареєстровано у реєстрі нотаріальних дій за №1498.

16.06.2007 року ОСОБА_16 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу на підставі ч. 1 ст. 210 ЦК України здійснено державну реєстрацію договору про поділ майна подружжя, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , що підтверджується витягом з Державному реєстру правочинів №4154169, виданим ОСОБА_16 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу.

Згідно договору про поділ майна подружжя, укладеного 16.06.2007 між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 особистою приватною власності ОСОБА_17 є квартири АДРЕСА_1 .

16.06.2007 між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 укладений договір дарування, який на підставі ч. З ст. 367 Цивільного кодексу України 16 січня 2003 року № 435-ІУ, посвідчений нотаріально ОСОБА_16 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, який зареєстровано у реєстрі нотаріальних дій за №1495. 16.06.2007 року о ОСОБА_16 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу на підставі ч. 1 ст. 210 ЦК України здійснено державну реєстрацію договору про дарування, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , про що в Державному реєстрі правочинів здійснено запис № 2159669. що підтверджується витягом з Державному реєстру правочинів №4153821, виданим ОСОБА_16 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу.

Згідно договору дарування, укладеного 16.06.2007 між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 особистою приватною власності ОСОБА_15 є 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, 16.06.2007 право власності на 1/1 квартири АДРЕСА_1 перейшло від ОСОБА_7 до ОСОБА_14 та до ОСОБА_15 .

Перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_7 до ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , підтверджується договором про поділ майна подружжя від 16.06.2007 року, витягом з державного реєстру правочинів №4154169 від 16.06.2007, договором дарування від 16.06.2007 року, витягом з державного реєстру правочинів №4153821 від 16.06.2007, копії яких додані до цього клопотання. Таким чином, арешт накладений на майно третіх осіб, які не є стороною у кримінальному провадженні №0000041 та є власниками квартири АДРЕСА_1 а створює перешкоди у здійснення цими особами конституційно закріпленого права власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальної конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної винагороди, можливої конфіскації майна.

При цьому у відповідності до пунктів 5 та 6 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Отже враховуючи позицію прокурора щодо накладеного арешту та вимоги ст. 173 КПК України щодо наслідків арешту майна для його власника, зважаючи на положення ст. 26 КПК України та враховуючи принцип диспозитивності, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з майна, яке не є власністю обвинуваченого, а саме з підстав належності права власності на 1/1 квартири АДРЕСА_1 третім особам, які не є підозрюваними, обвинуваченими у кримінальному, стороною у кримінальному провадженні №0000041

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.174, 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 31.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, до судового розгляду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя 04.03.2019 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 31.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України передати колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, на розгляді якої перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, для вирішення питання про об`єднання даних кримінальних проваджень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3