КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001316 за апеляційними скаргами прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 та представника потерпілого ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_9 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 4 квітня 2018 року, яким
ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Мала Дівиця, Прилуцького р-ну, Чернігівської обл., яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
визнана невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, та виправдана у зв`язку з недоведеністю в діяннях ОСОБА_10 складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора - ОСОБА_11
представника потерпілого - ОСОБА_9
ОСОБА_12
захисника - ОСОБА_13
обвинуваченої - ОСОБА_10
В С Т А Н О В И Л А :
Як зазначено у вироку, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_10 обвинувачується у зловживанні повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права, тобто, умисному, з метою отримання неправомірної вигоди для інших осіб використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що завдало шкоду юридичній особі та спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_10 на підставі рішення спостережної ради ПАТ «Банк «Контракт» від 7 жовтня 2014 року (протокол № 286-2014) призначена виконуючим обов`язки голови правління ПАТ «Банк «Контракт» () з 8 жовтня 2014 року до дати надання письмової згоди Національного банку України на її призначення на посаду голови правління. У зв`язку з погодженням Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, призначення ОСОБА_10 на посаду голови правління ПАТ «Банк «Контракт» вона з 1 грудня 2014 року приступила до виконання обов`язків голови правління зазначеної банківської установи (наказ № ОС-183). Відповідно до статуту ПАТ «Банк «Контракт» на ОСОБА_10 , як виконуючу обов`язки голови правління Банку, а з 1 грудня 2014 року як голову правління Банку, покладено здійснення загального керівництва діяльністю банківської установи, а також виконання організаційно-розпорядчих функцій, у зв`язку з чим, вона була службовою особою.
4 серпня 2015 року під час спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт», де була присутня і голова правління Банку ОСОБА_10 , на порядок денний поставлено ряд питань, зокрема: про укладання договору купівлі-продажу майна, що належить на праві власності зазначеній банківській установі, приміщення за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58.
Так відповідно до протоколу зазначеного вище засідання, прийнято рішення:
- про укладання договору купівлі-продажу майна, що належить на праві власності ПАТ «Банк «Контракт» : приміщення за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58, за ціною не менше ніж балансова вартість станом на останню звітну дату;
- у зв`язку з прийнятим рішенням про продаж майна, що належить ПАТ «Банк «Контракт», вирішено обрати оцінювачем майна ТОВ «Експерт Нерухомості-2015» (ЄРДПОУ 39668528) та затвердити умови договору, що укладатиметься з ним;
- уповноважити голову правління ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_10 підписати договір купівлі-продажу приміщення за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58, на зазначених вище умовах.
У подальшому, голова правління ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_10 , діючи умисно, зловживаючи своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, всупереч інтересам очолюваної нею банківської установи, 30 вересня 2015 року уклала з ТОВ «ГК «Укргаз» договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень №7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 1 0), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16) ОФІС, загальною площею 1169,30 кв. м., розташованих у будівлі за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58, за ціною 45000400 грн., в тому числі ПДВ 7 566 666, 67 грн. При цьому, згідно з п. 2.2 зазначеного договору купівлі-продажу, всупереч рішенню спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року, при визначенні ціни предмету договору до уваги прийнято звіт про оцінку майна, виконаний ПП «ТА-Експерт-Сервіс», згідно з яким вартість відчужуваного об`єкту нерухомості станом на 31 серпня 2015 року становить 41 178 634 грн. з урахуванням ПДВ.
У той же час відповідно до висновку експерта ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» ОСОБА_14 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1646 від 5 березня 2016 року технічний стан нежитлових приміщень офісного призначення загальною площею 1169,3 м2, розташованих за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58, добрий, ступінь фізичного зношення становить 13%, дійсна вартість вказаного нежитлового приміщення, станом на 30 вересня 2015 року, становить 55171831 грн., в тому числі ПДВ 9195305 грн.
Як стверджується в обвинувальному акті, за таких обставин, голова правління ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_10 , діючи умисно, зловживаючи своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, всупереч рішенню спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року та всупереч інтересам очолюваної нею банківської установи, здійснила відчуження майна ПАТ «Банк «Контракт» за ціною, що на 10171431 грн. нижче їх дійсної вартості, чим спричинила шкоду ПАТ «Банк «Контракт» на зазначену суму, що є тяжким наслідком.
Окрім цього, ОСОБА_10 обвинувачується у службовому підробленні, тобто умисній видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_10 , на підставі рішення спостережної ради ПАТ «Банк «Контракт» від 7 жовтня 2014 року (протокол №286-2014) була призначена виконуючим обов`язки голови правління ПАТ «Банк «Контракт» () з 8 жовтня 2014 року до дати надання письмової згоди Національного банку України на її призначення на посаду голови правління.
У зв`язку з погодженням Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків призначення ОСОБА_10 на посаду голови правління ПАТ «Банк «Контракт» вона з 1 грудня 2014 року приступила до виконання обов`язків голови правління зазначеної банківської установи (наказ № ОС-183).
Відповідно до статуту ПАТ «Банк «Контракт» на ОСОБА_10 , як виконувача обов`язків голови правління Банку, а з 1 грудня 2014 року як голову правління Банку, покладено здійснення загального керівництва діяльністю банківської установи, а також виконання організаційно-розпорядчих функцій, у зв`язку з чим, вона являлась службовою особою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 4 серпня 2015 року під час спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт», де була присутня і голова правління Банку ОСОБА_10 , на порядок денний поставлено ряд питань, зокрема: про укладання договору купівлі-продажу майна, що належить на праві власності зазначеній банківській установі, приміщення за адресою: місто Київ, вулиця Воздвиженська, 58.
Так відповідно до протоколу зазначеного вище засідання, прийнято рішення:
- про укладання договору купівлі-продажу майна, що належить на праві власності ПАТ «Банк «Контракт»: приміщення за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58, за ціною не менше ніж балансова вартість станом на останню звітну дату;
- у зв`язку з прийнятим рішенням про продаж майна, що належить ПАТ «Банк «Контракт», обрати оцінювачем майна ТОВ «Експерт Нерухомості-2015» (ЄРДПОУ 39668528) та затвердити умови договору, що укладатиметься з ним;
- уповноважити голову правління ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_10 підписати договір купівлі-продажу приміщення за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, на зазначених вище умовах.
У подальшому службові особи ПАТ «Банк «Контракт», матеріали досудового розслідування щодо яких виділено в окреме провадження, у невстановлений час та у невстановленому місці, склали завідомо неправдивий офіційний документ «Витяг з протоколу Спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року, до якого внесли завідомо неправдиві відомості, що у зв`язку з прийняттям рішення про продаж майна, що належить банку: приміщення за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, обрати оцінювачем майна ПП «ТА-Експерт-Сервіс» (), який, серед інших документів, необхідних для укладання договору купівлі-продажу та його нотаріального посвідчення, передали голові правління ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_10 .
Як стверджується в обвинувальному акті, голові правління ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_10 достовірно було відомо, що ПП «ТА-Експерт-Сервіс» 31 серпня 2015 року складено звіт з незалежної оцінки ринкової вартості № 08/15-М58, виключною метою складання якого була оцінка ринкової вартості нежилих приміщень за адресою: місто Київ, вулиця Воздвиженська, 58 для складання фінансової звітності, а не для укладання договору купівлі-продажу, про що у звіті неодноразово зазначено.
Згідно з обвинувальним актом, у свою чергу, голова правління ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_10 30 вересня 2015 року, перебуваючи в офісному приміщенні № 2 по вулиці Леонтовича, 1, у місті Києві, за місцем здійснення діяльності приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , достовірно знаючи, що 4 серпня 2015 року під час спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт», де вона особисто була присутня, прийнято рішення, що у зв`язку з прийнятим рішенням про продаж майна, що належить ПАТ «Банк «Контракт», обрати оцінювачем майна ТОВ «Експерт Нерухомості-2015» (ЄРДПОУ 39668528), діючи умисно, всупереч інтересам очолюваної нею банківської установи, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, з метою реалізації майна банку за ціною, що нижче його дійсної вартості, підписала зазначений вище завідомо неправдивий офіційний документ «Витяг з протоколу Спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року».
Цього ж дня підписаний нею завідомо неправдивий офіційний документ «Витяг з протоколу Спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року голова правління ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_10 надала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 для здійснення нотаріального посвідчення договору від 30 вересня 2015 року купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1 ), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 1 6) ОФІС, загальною площею 1169,30 кв. м., розташованих в будівлі за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58, за ціною 45000400 грн., в тому числі ПДВ 7 566 666, 67 грн., укладеному між ПАТ «Банк «Контракт» (продавець) та ТОВ «ГК «УКРГАЗ» (покупець), чим вчинила видачу завідомо неправдивого офіційного документу.
Згідно з обвинувальним актом своїми умисними діями, які виразились у службовому підробленні, тобто, умисній видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, ОСОБА_10 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

Вироком суду ОСОБА_10 визнана невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, та виправдана у зв`язку з недоведеністю в діяннях ОСОБА_10 складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 174 КПК України скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_16 від 7 квітня 2016 року, на нежилі приміщення з № 1 по № 17 ( групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 ( група приміщень № 7), з № 1 по № 8 ( група приміщень № 10), з № 1 по № 18 ( група приміщень № 11), з № 1 по № 16 (група приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 ( групи приміщень № 16) - Офіс, загальною площею 1169,30 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .
Цим вироком вирішено питання цивільного позову, речових доказів та судових витрат.

Не погоджуючись з виром суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити їй покарання:
- за ч. 2 ст. 364-1 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади - зокрема - керівні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в банківських установах на строк до 3-х років;
- за ч. 1 ст. 366 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади - зокрема - керівні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в банківських установах на строк до 2-х років.
На підставі ст. 70 КК України визначити ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді штрафу в розмірі 900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади - зокрема - керівні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в банківських установах на строк до 3-х років.
Вимоги апеляційної скарги прокурор обґрунтовує тим, що вважає вирок суду незаконним, невмотивованим, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідності висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Прокурор зазначає про те, що в порушення вимог КПК України суд в обґрунтування виправдання ОСОБА_10 у вчиненні злочинів фактично у вироку поклав показання самої обвинуваченої та безпідставно зазначив, що прокурором, поза розумним сумнівом, не спростовано доводи обвинуваченої. При цьому прокурор, посилаючись на показання ОСОБА_10 , надані останньою в судовому засіданні, зазначає, що у показаннях обвинувачена постійно наголошувала, що діяла виключно в інтересах очолюваною нею банківської установи, з метою залучення додаткових коштів та покращення фінансового стану ПАТ «Банк «Контракт». За виручені від продажу приміщення грошові кошти планувалось придбати облігації внутрішньої державної позики.
Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що на суб`єктивне переконання суду, що ґрунтується виключно на однобічному, викривленому сприйнятті наданих стороною обвинувачення доказів, без їх належної оцінки, прокурором не доведено наявність в діях ОСОБА_10 складу злочинів, у вчиненні яких вона обвинувачується, зокрема, прямого умислу на вчиненні вказаних злочинів і мотивів діяти всупереч інтересам ПАТ «Банк «Контракт» та на користь ТОВ «ГК «Укргаз». Проте, як зазначає прокурор, зазначені висновки, серед іншого, є також наслідком ігнорування (або незнання) судом змісту примітки до ст. 364-1 КК України відповідно до якої під неправомірною вигодою слід розуміти і будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.
На думку прокурора, для надання оскаржуваному вироку вигляду обґрунтованого та вмотивованого судом у мотивувальній частині вироку наведено вийняті з контексту окремі фрази з показань представника потерпілого та свідків, допитаних у судовому засіданні.
Так прокурор зазначає про те, що у більшості випадків наведений у мотивувальній частині зміст показань перекривлений та зведений до одного - допитаним особам не відомо про те, що обвинувачена ОСОБА_10 мала зацікавленість діяти в інтересах ТОВ «ГК «Укргаз», отримала для себе неправомірну вигоду та виготовила неправдивий офіційний документ - «Витяг з протоколу Спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року.
Окрім того, прокурор посилається на те, що судом у мотивувальній частині вироку перераховано інші докази, надані прокурором, без належного їх аналізу, із зазначенням того, що вказані докази не спростовують доводів обвинуваченої про відсутність у неї мотивів діяти всупереч інтересам банку та діяти в інтересах ТОВ «ГК Укргаз».
Також прокурор вказує на те, що суд відкинув докази сторони обвинувачення та обмежився лише фразою, що не погоджується з іншими доводами сторони обвинувачення, що на думку прокурора вказує на можливу упередженість, адже стороною обвинувачення суду були надані належні та допустимі докази, які були досліджені в ході судового розгляду.
Окремо прокурор звертає увагу на показання представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_9 в частині обставин проведення розрахунків між ПАТ «Банк «Контракт» та ТОВ «ГК Укргаз». Зокрема, прокурор вказав, що з показань ОСОБА_9 вбачається, що банківською установою не вивчався ринок нерухомості та не проводились заходи, спрямовані на відшукання потенційних покупців будівлі, у т.ч. не давали оголошення, оскільки будь-які документи з цього приводу відсутні; що був лише один протокол засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року, оригінал якого вилучено в ході судового розгляду даного кримінального провадження; що оцінювачем майна обрано ТОВ «Експерт Нерухомості-2015»; що у день укладання договору купівлі-продажу, підписання акту приймання-передачі приміщення, ПАТ «Банк «Контракт» не одержав грошові кошти за відчуження належного майна, а в подальшому було одержано лише частину коштів, обумовлених договором; що відчуження приміщення суперечило інтересам банківської установи, здійснено всупереч рішенню органів управління банку та мало наслідком спричинення шкоди; що ТОВ «ГК Укргаз» розрахувалось за приміщення за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, грошовими коштами, що були виведені з банку під приводом купівлі-продажу та міни неліквідних цінних паперів. Окремі договори щодо цінних паперів укладала особисто ОСОБА_10 .
На думку прокурор, вказані обставини підтверджені показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які, на відміну від обвинуваченої, давали показання, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, та вказує, що вказані особи повністю спростовують показання обвинуваченої ОСОБА_10 .
Також прокурор навів в апеляційній скарзі показання свідків директора ТОВ «ТА-Експерт-Сервіс» ОСОБА_24 та директора ТОВ «ГК Укргаз» ОСОБА_25 , відповідно до яких перший зазначив про те, що звіт незалежної оцінки ринкової вартості нежилих приміщень не міг бути використаний для укладення договору купівлі продажу, а другий зазначив про те, що ТОВ «ГК «Укргаз» повністю не розрахувалось за дане приміщення.
Окрім того, прокурор наголошує, що винуватість ОСОБА_10 підтверджується протоколом від 4 серпня 2015 року спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт», зміст якого містить в собі хід розгляду всіх трьох питань порядку денного спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт», зберігався в архіві зазначеної банківської установи та відповідає за змістом і формою іншим протоколам, як спільного засідання, так і окремо Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт», складених упродовж 2015 року, а також іншими протоколами, які доводять факт того, що 4 серпня 2015 року органами управління банку приймалось рішення про відчуження приміщення за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58; іншими письмовими доказами у справі.
При цьому, на думку прокурора, судом також допущено неповнота, оскільки судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про надання доручення СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві провести в порядку ст. 237 КПК України, огляд оригіналу протоколу від 4 серпня 2015 року спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт», яким зафіксовано факт прийняття рішення про укладання договору купівлі-продажу майна, що належить на праві власності ПАТ «Банк «Контракт», а також інших протоколів, як спільного засідання, так і окремо Спостережної ради та Правління даної банківської установи, складених протягом 2015 року, а також безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про долучення до матеріалів кримінальної справи та дослідження в ході судового розгляду документів щодо операцій з цінними паперами. Вказані документи доводять факт, що значна частина грошових коштів була зарахована на рахунок ТОВ «ГК Укргаз» і саме цими грошима товариство частково розрахувалось за приміщення.
Окрім того прокурор зазначає, що є безпідставним та упередженим прийняття судом в якості належного та допустимого доказу копію витягу з протоколу від 3 серпня 2015 року за № 317-2015, начебто, засідання-спостережної ради ПАТ «Банк «Контракт». Фактично, судом, в оскаржуваному вироку констатовано, що даний витяг одержано з електронної пошти обвинуваченої ОСОБА_10 . У той же час проігноровано, що джерело походження зазначеної копії встановлено лише зі слів обвинуваченої, оригінал даного витягу відсутній, а в матеріалах кримінальної справи наявний оригінал протоколу засідання спостережної ради №317-2015 від 24 липня 2015 року, який містить у собі хід вирішення зовсім інших питань. Окрім того, всупереч вимог закону без з`ясування думки сторони обвинувачення, суд прийняв рішення про долучення до матеріалів справи зазначеного витягу, який у подальшому безпідставно надавалась для огляду свідку ОСОБА_26 , яка підтвердила факт його складання та підписання.
При цьому судом свідомо проігноровано, що відповідно до Висновку за результатами проведення службового розслідування від 17 січня 2018 року ОСОБА_26 станом на 3 серпня 2015 року знаходилась у щорічній відпустці та в період часу з 27 липня по 9 серпня 2015 року не відвідувала приміщення ПАТ «Банк «Контракт».
Окремо прокурор звертає увагу на те, що судом помилково зазначено дату 4 серпня 2015 року, як дату складання копії витягу з протоколу № 317-2015 засідання, начебто, спостережної ради ПАТ «Банк «Контракт». Хоча з долученої стороною захисту копії вбачається, що датою її створення є 3 серпня 2015 року.
Окрім того, як зазначає прокурор, у вироку судом помилково зазначено, що статутом ТОВ «ГК «Укргаз» визначено повноваження органів правління ПАТ «Банк «Контракт».
Також прокурор посилається на порушення судом положень ст. 339 КПК України, оскільки, отримавши відомості про можливе вчинення обвинуваченою злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, щодо якого обвинувачення ОСОБА_10 не висувалось і яке тісно пов`язане з первісним та їх окремий розгляд неможливий, прокурор, після виконання вимог ст. 341 цього Кодексу, звернувся до суду з вмотивованим клопотанням про розгляд додаткового обвинувачення в одному провадженні з первісним обвинуваченням. Проте, в порушення вимог ст. 339, 314 КПК України, 1 березня 2018 року відбулось судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, і в даному судовому засіданні суд поставив на обговорення питання про об`єднання в одне провадження матеріалів двох кримінальних проваджень, після чого, без оголошення перерви, одразу відкрив підготовче судове засідання.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає про порушення судом вимог ст. 368 КГІК України, оскільки, ухвалюючи вирок, суд не вирішив, серед іншого, такі питання: чи мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 ; чи містять ці діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність вони передбачені, окремо за кожним кримінальним правопорушенням.
Окрім того, як зазначає прокурор, оскаржуваний вирок, в порушення вимог п. 1 ч. З ст. 374 КПК України, повністю позбавлений зазначення мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення.

Не погоджуючись з вироком суду, представник потерпілого ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок, яким визнати винуватою ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй злочинів.
Вимоги апеляційної скарги представник потерпілого, з посиланням на положення ЦК України, обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним, оскільки для продавця основною метою укладення договорукупівлі-продажу є отримання грошових коштів за проданий товар, а ПАТ Банк «Контракт» за Договором купівлі-продажу, виконавши свої обов`язки у повному обсязі, передавши ТОВ ГК «Укргаз» нежилі приміщення, на які останній зареєстрував право власності, проте, не виконавши протягом більш як одного року зобов`язання по оплаті придбаного нерухомого майна, що свідчить про позбавлення Банку того, на що останній розраховував при укладенні Договору купівлі-продажу, а саме досягнення основної цілі договору купівлі-продажу для продавця - отримання грошей за проданий товар у строк до 5 жовтня 2015 року.

Щодо реєстрації права власності на нежилі приміщення за ТОВ ГК «Укргаз» до отримання будь-яких грошових коштів, то, апелянт зазначає, що дані умови Договору купівлі-продажу є взагалі нехарактерними для ринку нерухомості з огляду на значні економічні ризики. Тобто, реєстрація права власності на нерухомість передбачає отримання власником всіх прав щодо нерухомого майна, у тому числі і право розпорядження вказаним майном і, зазвичай, в переважній більшості, з огляду на високу вартість нерухомого майна (тим паче у Києві) реєстрація права власності відбувається лише після повного розрахунку за придбану нерухомість. За таких обставин, зазначає апелянт, за вказаною угодою ПАТ Банк «Контракт» здійснив відчуження певного матеріального активу, не отримавши належної грошової компенсації та будь-яких гарантій отримання в майбутньому.
Крім того, представник потерпілого зазначає, що умови договору купівлі-продажу не містять жодної умови щодо застави ПАТ Банк «Контракт» на нерухоме майно, інформація щодо застави на нерухоме майно до Державного речових прав не внесена, у зв`язку з чим, умови укладеного договору купівлі-продажу є вкрай невигідними та економічно недоцільними для Банку.
Окрім того представник потерпілого зазначає про те, що угода була підписана з порушенням сукупності положень, передбачених пунктами 13.4, 13.17, 13.25, 12.6 Статуту Банку, оскільки визначення вартості об`єкта оцінки відбувалося з метою для складання фінансової звітності, для правочину, що був здійснений, неодмінно повинна була бути проведена оцінка «для відчуження». І в такому випадку підхід до оцінки згідно рекомендацій нормативної документації повинен був бути використаний дещо інший.
Також апелянт посилається на те, що за запитом Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» Фондом державного майна України проведено рецензування зазначеного Звіту рецензентом, що працює у штаті Фонду. За результатами вказаного рецензування звіт про оцінку класифіковано як такий, що не повного мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення недоліків... при цьому доопрацювання такого звіту про оцінку майна є неможливим, оскільки за результатами виконаної оцінки були прийняті управлінські рішення.
Апелянт звертає увагу, що рішення Спостережної ради та Правління ПАТ Банк «Контракт» не містить жодних посилань на можливість розстрочення оплати за нерухоме майно та реєстрацію права власності на нього на ТОВ ГК «Укргаз» без отримання грошових коштів.
На думку апелянта, з наведеного цілком очевидно випливає, що укладення Договору купівлі-продажу не тільки не принесло економічної вигоди для юридичної особи приватного права - ПАТ Банк «Контракт», а навпаки, лише погіршило його майновий стан внаслідок безоплатного вибуття високоліквідного активу з власності Банку.
За таких обставин апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки, поклавши в основу винесеного рішення показання ОСОБА_10 про економічну вигоду здійсненого правочину. Окрім того, судом показання ОСОБА_10 були суб`єктивно прийняті до уваги, хоча на їх підтвердження не надано жодного доказу, та не прийняті до уваги показання свідків, підкріплені відповідними документами, які містяться в матеріалах справи.
Окрім того, представник потерпілого звертає увагу на те, що судом не враховані певні обставини, зокрема:
- жоден колегіальний орган банку не приймав рішення щодо розстрочення платежу за продаж приміщень банку;
- умови договору купівлі-продажу не містять такого застереження.;
- договір купівлі-продажу укладався 30 вересня 2015 року та не містить жодних віз куратора;
- судово-будівельна експертиза проведена без урахування вартості землі;
- секретарем спільного засідання правління і спостережної ради була ОСОБА_10 , таким чином вона фактично виготовила виписку з протоколу спільного засідання;
- ОСОБА_26 була у відпустці, секретарем спільного засідання спостережної ради та правління банку від 3 серпня 2015 була саме ОСОБА_10 . Результати службового розслідування свідчать про відсутність ОСОБА_26 в банку під час її відпустки. Крім того, факт виклику з відпустки оформляється окремим наказом згідно трудового законодавства. До суду надана копія витягу з протоколу, який відсутній в документах банку. Оригінал протоколу № 317-2015 знаходиться в матеріалах справи;
- балансова вартість приміщень на початку 2015 року не збільшувалась. Судом прийнято це як факт зі слів обвинуваченої;
- як секретар спільного засідання Спостережної ради та Правління банку тільки ОСОБА_10 мала здійснювати виготовлення документів: протоколу, виписки (витягу) з протоколу; як секретар спільного засідання знала про те, що текст у витягу відрізняється від протоколу;
- ОСОБА_26 не підписувала витяг та протокол від 4 серпня 2015 року, оскільки секретарем засідання була саме ОСОБА_10 ; як секретар спільного засідання вона сама готувала і протокол і витяг з нього, тому знала про розбіжності;
- переоцінка балансової вартості приміщень банку в 2015 році не проводилась;
- банк не замовляв дослідження на ринку нерухомості та в банку відсутні будь-які документи щодо проведених досліджень на ринку нерухомості;
- банк не отримав всі кошти за продаж приміщень, натомість вже здійснив відчуження їх;
- власником приміщень є ТОВ ГК «Укргаз» та банк не отримав на даний час більше 16 млн. грн. від продажу приміщень;
- ОСОБА_10 знала ТОВ ГК «УкрГаз» та його керівника ОСОБА_25 до 4 серпня 2015року, та ТОВ ГК «Укргаз» розрахувався за приміщення коштом банку за придбані цінні папери;
- 4 серпня 2015 року на спільному засіданні покупця не визначили, але ОСОБА_10 23 липня 2015 року вже уклала попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна саме з ТОВ ГК «Укргаз»;
- не враховані показання свідків;
- не прийнято до уваги те, що протокол спостережної ради № 317-2015 від 4 серпня 2015 року в банку відсутній. Натомість в наявності оригінал протоколу № 317-2015 від 24 липня 2015 року, під час якого розглядали інші питання. Питання щодо продажу приміщення окремо Спостережною радою не розглядалось (інші свідки такого не зазначали);
- суд ставить під сумнів належний доказ як оригінал протоколу. Судом не прийнято до уваги те, що в оригіналах протоколів колегіальних органів банку, які вилучені в ПАТ Банк «Контракт» і знаходяться в матеріалах судової справи, складених з двох і більше аркушів, підписи містить лише останній аркуш. Судом не прийнято до уваги те, що в ПАТ Банк «Контракт» відсутній порядок складання протоколів і засвідчення кожної сторінки протоколу;
- не прийнято до уваги, що ОСОБА_10 , обіймаючи посаду голови правління банку особисто уклала договори міни та купівлі-продажу цінних паперів, та коти від купівлі цінних паперів надійшли саме ТОВ ГК «Укргаз», яке і розрахувалось цими коштами за приміщення.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора та представника потерпілого, захисник ОСОБА_27 подала заперечення, в яких просить вирок суду залишити без змін, подані апеляційній скарги без задоволення.
Щодо апеляційної скарги представника потерпілого, то захисник зазначає, що після укладання угоди грошові кошти надійшли від ТОВ ГК «Укргаз» до Банку «Контракт», а потім ще тричі надходили грошові кошти до Банку, що само по собі вже вказувало на серйозність намірів купівлі зі сторони ГК «Укргаз». Судом під час судових засідань встановлено, що керівництвом ГК «Укргаз» були неодноразові спроби погасити існуючу заборгованість. Доказом цього є свідчення директора ГК «Укргаз» та листи від ТОВ ГК «Укргаз», які знаходяться у матеріалах справи, з проханням надати можливість сплатити борг, а також прохання ТОВ ГК «Укргаз» про тристоронню зустріч з метою врегулювання ситуації. Всі кроки назустріч були проігноровані ОСОБА_9 .
Крім того, як зазначає захисник, після отримання вищезазначених грошових траншів від ТОВ ГК «Укргаз», ОСОБА_9 був заблокований банківський рахунок ТОВ ГК «Укргаз» у Банку «Контракт», що вже фактично унеможливило перерахування залишкових коштів на рахунок Банку «Контракт». Разом з тим, вже сплачені грошові кошти також не були повернуті. Даний факт був встановлений під час судового засідання. На сьогодні ТОВ ГК «Укргаз» перебуває у патовій ситуації, оскільки приміщення залишилися на балансі Банку «Контракт», а виплачені ТОВ ГК «Укргаз» кошти все ще не повернені.
Окрім того, захисник звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_9 зазначив про нехарактерність таких умов договору купівлі-продажу для ринку нерухомості. Під час судового засідання не було наведено жодного доказу стосовно того, чому саме він вважає договір не характерним. Також захисник у запереченнях зазначає, що в судових засіданнях та у своїй апеляційній скарзі представник Банку «Контракт» не навів жодного доказу, що ОСОБА_10 мала якісь дружні чи корупційні стосунки з директором ТОВ ГК «Укргаз».
Щодо апеляційної скарги прокурора, то захисник зазначає, що призначену слідчим судову будівельно-технічну експертизу ОСОБА_9 сплатив особисто за рахунок коштів Банку «Контракт», а не за рахунок держави, як того вимагає закон. Про це він повідомив у судовому засіданні. Такі дії свідчать про беззаперечний зв`язок потерпілого зі слідством, а таку експертизу неможливо взяти як за доказ взагалі.
Також свідки, які допитувались в суді першої інстанції, підтвердили, що рішення про продаж приміщень на вул. Воздвиженська, 58, у місті Києві, приймалося одноголосно на спільному засіданні Правління Банку «Контракт» і Спостережної ради Банку «Контракт», і таке рішення було економічно вигідним для банку. Ціна, за яку приміщення були продані, - була вища за балансову вартість, як і було зазначено у спільному рішенні.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора та представника потерпілого, які просили скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, захисника та ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, за клопотанням учасників апеляційного розгляду дослідивши повторно наявні у провадженні докази, а також додатково відкриті сторонами під час апеляційного розгляду, допитавши свідків та обвинувачену, провівши судові дебати, надавши ОСОБА_10 останнє слово, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви стосовно доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь.

Положення ст. 17 КПК України регламентують, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, як зазначено у ч. 3 ст. 22 КПК України, під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього ж Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК суд ухвалює виправдувальний вирок у разі, якщо не доведено, що: було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; у діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК мотивувальна частина виправдувального вироку має містити підстави для виправдання обвинуваченого та мотиви, виходячи з яких, суд відкидає докази обвинувачення.

З огляду на засаду диспозитивності сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК України, а суд у кримінальному провадженні вирішують лише питання, винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (частини 1, 3 ст. 26 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, серед іншого, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відповідно до положень КПК України, належним чином проаналізував докази, зібрані під час досудового розслідування та дійшов обґрунтованого висновку про те, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

За змістом ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено,що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.

Як свідчать дані журналу та аудіофіксації судового засідання в суді першої інстанції й зміст вироку, суд під час розгляду провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, всебічно й повно дослідив усі фактичні обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, в їх сукупності та взаємозв`язку; вжив усіх можливих, передбачених процесуальним законом, заходів до їх встановлення; в повному обсязі перевірив зібрані під час досудового розслідування та надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, яким дав належну оцінку в їх сукупності та у взаємозв`язку, на що вказує наведений у вироку розгорнутий та детальний аналіз доказів, які досліджені в судовому засіданні, та обґрунтовано дійшов висновку про виправдання ОСОБА_10 у зв`язку з недоведеністю в її діях складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, про що зазначено у вироку, прокурор послався на наступні докази: показання представника потерпілої юридичної особи, свідків та письмові докази у справі.

Всупереч доводам апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого суд першої інстанції відповідно до вимог закону обґрунтував вирок на тих доказах, які були розглянуті та перевірені у судовому засіданні, надавши їм належну правову оцінку, зазначивши у вироку, чому він узяв до уваги одні докази й відкинув інші.

Так, під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів не визнала та показала, що на запрошення акціонерів ПАТ «Банк «Контракт» вона прийшла працювати у жовтні 2014 року. Фактично вона була запрошена як кризовий менеджер, у зв`язку зі складністю у роботі банку, але складності були на той час у всій банківської системі. Одна з основних задач, яка була перед нею поставлена, - докапіталізувати банк. Вона працювала головою правління банку біля 10 місяців. Юридична служба досліджувала кредитні справи, зверталась до прокуратури про відкриття справ для повернення кредитів. Влітку 2015 року ситуація ускладнилась. спільному засіданні Спостережної ради та правління банку було прийнято рішення щодо продажу активів банку, оскільки необхідні були кошти для утримання ліквідності банку. Вона не пам`ятає, хто ініціював питання про продаж приміщення, однак, ініціатива була обґрунтована і виважена. Вигідніше було продати приміщення і взяти їх в оренду, оскільки отримані кошти давали більше прибутку від їх вкладення, ніж утримувати приміщення. На цьому засіданні було прийнято рішення продати приміщення за вартістю, не нижчою ніж балансова. Робилися оголошення з приводу продажу приміщень, однак, надходили пропозицію з ціною не більше 30 мільйонів гривень. Тому пропозиція ТОВ «Укргаз» була найбільш вигідною. Оцінювача приміщення шукала бухгалтерія. Згідно з результатами тендеру оцінювачем було вибрано ПП «ТА-Експерт-Сервіс». У неї (Потапенко) не було у розпорядженні будь-яких фактичних даних, які б ставили під сумнів репутацію цієї компанії. Документи по договору продажу готував юридичний підрозділ, він організовував зустріч у нотаріуса, куди вона під`їхала, де були всі необхідні документи, які вона підписала. Під час здійснення цієї угоди вона не діяла ні в чиїх інтересах, окрім, банківських. Нікого з ТОВ «Укргаз» не знала. Будь-яких винагород чи інших вигод від цього Товариства не отримувала. Вважає, що приміщення було продано за реальну ціну. Всі рішення приймались колегіально, при чому одноголосно. До 4 серпня 2015 року їй не було відомо про наміри ТОВ ГК «Укргаз» придбати приміщення. Така юридична особа не була їй відома. Вони могли бути клієнтами банку, однак, з ними вона не спілкувалась. ОСОБА_25 , директора ТОВ ГК «Укргаз», вона бачила лише під час підписання договору. Чи надавався на спільне засідання аналіз пропозицій ринку, не пам`ятає. Більшість часу вона приділяла питанню збільшення капіталу банку, продажем приміщення займались інші служби. Хто з працівників банку готував документи договору, не пам`ятає. ОСОБА_26 , яка була секретарем, відкликалась з відпустки. У банку була практика, що не реєструвались працівники, які були у відпустці і заходили до банку. Ці обставини підтверджуються і самою ОСОБА_26 , яка визнала, що саме вона, як секретар, підписала витяг з протоколу. При цьому, саме з її ( ОСОБА_28 ) ініціативи на початку 2015 року балансова вартість приміщень була збільшена, що, на її думку, спростовує доводи обвинувачення про її наміри зменшити їх вартість. Категорично наполягає, що у виготовлені документів для оформлення договору купівлі-продажу приміщень участі не брала. Продаж приміщень здійснювався вище балансової вартості. Виписку з протоколу підписувала після того, як її підписала ОСОБА_26 , вважаючи, що витяг повністю відповідає дійсності. Сам повний протокол в той момент не бачила, тому не усвідомлювала наявність розбіжностей між ним і випискою. Умислу та бажання підписувати неправдивий документ не було. Вважає, що під час виготовлення документу була допущена технічна помилка. Біль того, керівники не готують документи, а лише підписують. Орган досудового розслідування не надав фактичних даних, що вона ( ОСОБА_28 ) давала будь-якому вказівку внести у документ неправдиву інформацію. Звертає увагу на те, що, оскільки було прийнято рішення про продаж майна не нижче балансової вартості, і це підтвердили всі на той час посадові особи банку, яких суд допитав, а балансова вартість в 2015 році вже проводилась, тому не бачили необхідності проводити ще раз балансову оцінку. В той час також проводили дослідження на ринку і фактичні дані не ставили під сумнів балансову вартість. Ціна продажу була вкрай вигідна. Ефект від продажу приміщень для банку був очевидним. При цьому проведена оцінка приміщень у подальшому будівельною експертизою є помилковою, оскільки земля не належить банку. Щомісячна орендна плата за приміщення була визначена операційною та бухгалтерською службою. Розстрочення платежу за договором купівлі-продажу було за погодженням відповідних служб банку. Договір передбачав, що несвоєчасний розрахунок буде підставою для розірвання договору. Куратор від Національного банку був у них 24 чи 25 вересня 2015 року та завізував вказаний договір продажу. Окрім того, земля під приміщеннями банку не була у власності банку. В протилежному випадку вартість приміщень була б значно більшою. Всі документи, у тому числі виписку із протоколу спільного засідання правління і спостережної ради готувала секретар. З її (Потапенко) боку будь-яких неправомірних дій вчинено не було, вона не мала жодного будь-якого корисного, особистого чи іншого інтересу продавати приміщення по заниженій ціні, не мала будь-яких мотивів та не діяла в інтересах ТОВ ГК «Укргаз». Позовні вимоги, заявлені до неї, не визнає. Більш того, вона не була свідком здачі в архів документів після її звільнення, а тому не виключає можливість заміни іншими особами листків протоколу, які не були підписані. Що стосується попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, то його метою було те, щоб продавцем було продемонстровано наявність на рахунках реальних коштів.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_10 підтримала показання, надані в суді першої інстанції.

Відповідно до показань представника потерпілого ОСОБА_9 , наданих останнім 3 травня 2017 року в суді першої інстанції та зафіксованих на технічному носії, 6 жовтня 2015 року до ПАТ «Банк «Контракт», який постановою НБУ № 671 від 6 жовтня 2015 року був внесений до списку неплатоспроможних, було введено тимчасову адміністрацію. Він (Шкурко) був призначений 6 жовтня 2015 року уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк «Контракт» строком на 2 роки. Під час здійснення своїх повноважень ним було виявлено, що 30 вересня 2015 року, тобто, за тиждень до введення тимчасової адміністрації, між ТОВ «ГК «Укргаз» та Банком укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58. Умовами договору було встановлено вартість угоди та умови оплати за договором. Право власності було зареєстровано за ТОВ «ГК «Укргаз» після нотаріального посвідчення договору в день підписання договору. В цей же день на підставі акту приймання-передачі нежитлові приміщення Банком були передані ТОВ «ГК «Укргаз». Станом на день розгляду справи частково ТОВ «ГК «Укргаз» сплачено частинами грошові кошти, проте заборгованість 16331006 грн. не виплачена. Реального надходження грошових коштів не відбулось. Вважає, що передача права власності на нежитлові приміщення до отримання будь-яких грошових коштів є нехарактерними для такого договору з урахуванням наявності економічних ризиків та можливості розпорядження новим власником зазначеним майном. Угода для Банку була вкрай невигідна, не містить жодної умови щодо застави вказаного майна чи будь-якого іншого забезпечення договору. Зазначений договір був підписаний ОСОБА_10 як головою Правління банку з порушенням положень Статуту банку.
На момент укладання договору він у банку не працював та мотивів прийняття такого рішення Банком йому невідомо. 4 серпня 2015 року на спільному засіданні Спостережної Ради та Правління банку прийнято рішення про відчуження нерухомого майна та визначено оцінювача майна ТОВ «Експерт Нерухомість-2015», затверджено умови договору, що укладатиметься з ним. Всупереч прийнятому рішенню оцінку майна було проведено ПП «ТА-Експерт-Сервіс» з метою складання фінансової звітності і саме на її висновку сторони посилаються при укладенні договору купівлі-продажу. За запитом уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк «Контракт» Фондом державного майна України проведено рецензування зазначеного Звіту, за результатами якого звіт про оцінку класифіковано як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових акті з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинуло на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначено у звіті, після виправлення недоліків. Однак, доопрацювання такого звіту про оцінку майна є неможливим, оскільки за результатами виконаної оцінки були прийняті управлінські рішення. Рішення Спостережної ради та Правління банку не містить жодних посилань на можливість розстрочення оплати за нерухоме майно та реєстрацію права власності на нього на ТОВ ГК «Укргаз» без отримання грошових коштів. Вважає, що вказаний договір не приніс економічної вигоди Банку, а навпаки лише погіршив його майновий стан внаслідок безоплатного вибуття з власності банку. Покупець був клієнтом банку, і з цим же покупцем було укладено договір оренди цих же нежитлових приміщень. Зараз договір розірвано, приміщення повернуто банку. Однак, не можна здійснити реєстрацію, так як на приміщення накладено арешт. Зараз банк використовує ті ж приміщення, вони у належному стані. Вважає, що тяжкі наслідки для Банку в тому, що приміщення відчужено і повернуто було лише рішенням суду. Обслуговування вказаних приміщень на день розгляду справи здійснює Банк. Чи було передбачено продаж приміщення за балансовою вартістю, сказати не може. Про особисті мотиви ОСОБА_10 чи її зацікавленість в укладанні даного договору, в тому числі і корисну, в інтересах ТОВ «Укргаз» і всупереч інтересів ПАТ «Банк «Контракт» йому нічого не відомо. Позовні вимоги потерпілої сторони підтримує, оскільки вважає, що злочинними діями ОСОБА_10 . Банку заподіяно майнову шкоду. Тяжкі наслідки дій обвинуваченої полягали в тому, що відбулось відчуження нежитлових приміщень, та протягом 1,5 роки Банк перебуває в судових тяжбах. Звертає увагу , що з 45 мільйонів коштів, які повинні були надійти по договору, фактично надійшло 29068994 гривні. Приміщення, дійсно, були продані за ціною, яка вище балансової вартості. Чи був законний договір, посвідчений нотаріусом, сказати не може.
У подальшому в судовому засіданні 21 березня 2018 року після висунення ОСОБА_10 додаткового обвинувачення за ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_9 показав, що йому невідомо, яким чином витяг з протоколу спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року був підписаний і наданий нотаріусу. Він прийшов працювати в банк вже після подій виготовлення і підписання та видачі цього документу. У нього немає фактичних даних, що саме ОСОБА_10 виготовила вказаний документ. Про наявність витягу йому стало відомо під час судового розгляду. Він не пам`ятає, які саме документи банку йому передавались. Вартість продажу нежитлових приміщень була вища, ніж балансова вартість проданих приміщень. Оригінали протоколів засідань зберігались в архівній службі банку. Для виконання ухвали про тимчасовий доступ він дав вказівку ОСОБА_18 . Документи були підшиті, підготовлені до здачі до Нацбанку України. Документів про листування про проведення оцінки для відчуження не було в наявності. Йому невідомо про витяг з протоколу засідання, який опинився у нотаріуса. Йому було відомо лише про наявність оригіналу протоколу, який надано було суду. Йому невідомо про наявність у банку процедур проведення тендеру. Відразу було обрано суб`єкт без проведення будь-якого вибору. Хто мав готувати документи до нотаріуса, йому невідомо. Протокол виготовляє саме секретар, яким була ОСОБА_10 . Для пред`явлення обвинувачення відносно ОСОБА_10 ним було надано зовсім інший звіт. Він замовив роботу, яка була виконана. Яким чином експерт робив розрахунки, йому невідомо.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_17 , наданими останньою 22 травня 2017 року в суді першої інстанції, які зафіксовані на технічному носії, з 15 жовтня 2015 року вона працює заступником начальника юридичного відділу ПАТ «Банк «Контракт». У коло її обов`язків входить юридичний супровід юридичної діяльності банку, у тому числі, перевірка щодо нікчемності договорів. ОСОБА_10 не знає, на роботу її приймав вже ОСОБА_9 . У жовтні 2015 році вона виявила факт продажу приміщення банку за адресою по АДРЕСА_2 , в порушення протоколу спільного засідання Спостережної ради та Правління банку від 4 серпня 2015 року, а також Статуту, де виключно до компетенції Спостережної ради віднесено обрання оцінювача та укладання умов договору. Договір було підписано головою правління ОСОБА_10 . Відповідно до договору продаж відбувся за 45400000 грн. Як на підставу даної цифри відчуження було посилання на Звіт, виконаний ПП «ТА-Експерт-сервіс». Вона звернула увагу, що на спільному засіданні було обрано іншого оцінювача ТОВ «Експерт нерухомості 2015» і затверджені умови договору. Однак, оцінка була проведена ПП «ТА-Експерт-Сервіс», мета даної оцінки була не для відчуження майна, а для складання фінансової звітності. Вартість зазначена без ПДВ. Згідно інформації ПП «ТА-Експерт-Сервіс», оцінка, яку вони провели, не могла бути застосована для відчуження майна. Вважає, що у договорі продажу приміщень були передбачені дуже невигідні умови для банку, фактично кошти не надходили, перехід права власності відбувся без сплати будь-яких коштів після підписання договору. Приміщення вибуло із власності банківської установи в день укладення договору продажу. Таких умов протокол спільного засідання не передбачає. Витяг з протоколу спільного засідання вона не досліджувала, оскільки в Банку наявний протокол. Наскільки вона пам`ятає, то дійсно у протоколі мова йшла про продаж приміщення за ціну не менше балансової вартості. Чи за нижчу, чи за вищу ціну від балансової вартості було продано приміщення, вона не знає. Щодо співвідношення вартості майна пояснити не може. Є рішення суду про розірвання договору та повернення майна. У 2015 році проведено судову експертизу щодо оцінки майна, та експертизою було встановлено вартість більше, ніж зазначено у висновку ПП «ТА «Експерт-сервіс». Пояснити різницю в оцінці майна вона не може. Чи виїхали працівники банку з приміщень банку, які працювали до цієї угоди, їй невідомо. Згідно з рішенням суду вказаний договір розірваний та зобов`язано ТОВ ГК «Укргаз» повернути приміщення з підстав істотного порушення вимог договору. Станом на 22 травня виконання рішення зупинено. У 2015 році проведено судову експертизу і вказана оцінка вища, ніж у висновку ПП «ТА «Експерт-сервіс». Експертиза проведена судовим експертом.
Щодо зацікавленості обвинуваченої діяти в інтересах ТОВ «ГК «Укргаз», вона нічого пояснити не може, у неї немає фактичних даних про направленість умислу ОСОБА_10 діяти саме в інтересах ТОВ «ГК «Укргаз» або наявність родичів ОСОБА_10 в ТОВ «ГК «Укргаз».
Під час апеляційного розгляду вказаний свідок, який неодноразово викликався до суду за клопотанням прокурора, до суду не з`явилась. Прокурором відповідно до положень ч. 3 ст. 23 КПК України, явка свідка обвинувачення в судове засідання забезпечена не була.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_22 , які остання надавала в судовому засіданні в суді першої інстанції 29 травня 2017 року та які зафіксовані на технічному носії, з 2006 року вона працювала заступником головного бухгалтера ПАТ «Банк «Контракт», а з 2008 року головним бухгалтером. В обов`язки входило складання податкової та фінансової звітності, ведення бухгалтерського обліку. Для відображення в бухгалтерському обліку вартості приміщення банку проводилась експертна оцінка майна. Якщо експертна оцінка відрізняється від балансової вартості майна більше, ніж на 10%, то питання балансової вартості майна вирішується на спільному засіданні та відображається в фінансовій звітності. Станом на 1 січня 2015 року була проведена оцінка приміщень по вулиці Воздвиженській, 58 у місті Києві. Оцінку балансової вартості проводила компанія, яка визначалась на тендері. Договір з організацією оцінювачем підписувала голова правління або заступник, якому було делеговано такі повноваження. Хто підписував договір у даному випадку, вона не пам`ятає. Рішення про продаж приміщень по вулиці Воздвиженській, 58, приймалось, тоді, коли були складні часи для банку, зокрема, необхідні були ресурси, активи для здійснення діяльності банку. Планувалось придбати облігації внутрішнього державного боргу та таким чином отримати кошти для фінансової стабільності банку. Рішення про відчуження приміщень приймалось на засіданні правління і спостережної ради. Як член правління вона була присутня на цьому засіданні. На засіданні правління не було відомо про потенційного покупця. Секретарем, який мав складати протокол, є ОСОБА_26 . Проте вона не впевнена, що ОСОБА_26 складала протокол. Потрібно було провести оцінку майна та провести відчуження за суму, не менше балансової вартості. Вона не пам`ятає, чи уповноважувалась ОСОБА_10 визначити конкретну експертну установу, яка повинна була провести оцінювання майна, яке підлягало відчуженню. Вона не пам`ятає, чи приймалось рішення продати з розстрочкою платежів. У подальшому вона бачила, яка організація придбала приміщення банку, це було ТОВ «ГК «Укргаз», яка була клієнтом їхнього банку та мала відкриті рахунки. ТОВ ГК «Укргаз» перерахувало частину коштів, інша частина, згідно з договором, повинна була бути перераховано пізніше. Розрахунки були проведені з розстрочкою платежу. Відтермінування розрахунку було на незначний час. Вона не пам`ятає, яку суму перераховано було за приміщення. Чи готувала протокол і виписку одна й та ж особа, сказати не може. Продаж приміщення був вигідний для банку, оскільки продали за вищою ціною, ніж була балансова вартість майна і оцінка майна. Про особисті, дружні чи інші позаслужбові стосунки ОСОБА_10 з ТОВ «ГК «Укргаз» їй не відомо. Про те, що ОСОБА_10 отримала якусь особисту вигоду, їй невідомо. ОСОБА_10 робила все можливе, щоб забезпечити роботу банку. Вона ( ОСОБА_29 ) не бачила, що угода укладається всупереч інтересам банку. Вважає, що укладання цієї угоди було вигідно для банку, оскільки необхідні були ресурси.
В суді апеляційної інстанції під час допиту 10 червня 2019 року ОСОБА_22 підтвердила показання, додатково зазначивши, що їй відомо, що офіс банку був виставлений на продаж та продавався. Вона була присутні на спільному засіданні Спостережної ради та правління банку, де було визначено оцінювача. Оцінювачем має бути особа, яка визначена правління банком. До цього проводиться тендер на вибір оцінювача, який має права оцінювати активи банку. На скільки вона пам`ятає, було визнано оцінювачем «ТА-Експерт-сервіс». Після того, як було визначено оцінювача, проведена оцінка майна, визначили покупця та 30 вересня 2015 року вчинений правочин, відповідно до якого відбулося відчуження майна, зроблені записи в бухгалтерському обліку. Які далі були дії, їй невідомо. Оцінку майна проводила компанія «ТА-Експерт-сервіс». Точних цифр вона не пам`ятає, але приміщення було продано по вартості, яка була вища, ніж балансова вартість майна. Фірму ТОВ «Експерт Нерухомості-2015» вона не знає, і ніколи ця фірма банківське майно не оцінювала. Вона була членом правління банку. У банку наявний відділ, який займається пошуком покупців, продажем майна. В її обов`язки входило відображення балансу. Приміщення було продане за 45 млн.грн. З цих коштів зайшла частина коштів. Умовами договору було передбачено, що інша частина коштів повинна була надійти, якщо не помиляється, до 6 жовтня 2015 року. В день підписання договору, їй здається, зайшла перша частина коштів. Що казала ОСОБА_10 на зборах, вона не пам`ятає. Рішення приймалось колегіально. Спочатку обговорювалось питання, а потім приймали рішення про продаж та кому саме. При цьому питання продажу приміщення обговорювалось і раніше, але тоді не було покупців, і фінансовий стан не був настільки нестабільний, як на час, коли вирішили продати. Їй невідомі факти стосовно того, щоб ОСОБА_10 вчиняла цей правочин на свою користь чи користь інших осіб. Нотаріусу надається витяг з протоколу для проведення правочину, оскільки на засідання може вирішуватися багато питань, і нотаріусу весь протокол не потрібен. На момент входження Фонду гарантування вкладів кошти блокуються, не видаються жодному із вкладників до того, поки не затверджується реєстр кредиторів. Всі кошти заморожуються. На момент заходу Фонду складався баланс та передавались дані. Жодних зауважень у ОСОБА_9 до вказаних документів не було. Також не було жодних фактів неналежності договору купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу був переданий їй 30 вересня 2015 року у післяопераційний час. Їй передали належним чином оформлений договір, завірений нотаріусом. Щоб провести будь-яке відчуження нематеріального активу банку, потрібно провести оцінку його майна для того, щоб знайти його справедливу, ринкову вартість. Для цього проводиться експертна оцінка, щоб порівняти, чи відповідає його балансова вартість ринковій вартості. Крім того, у бухгалтерському обліку всі необоротні активи, що стосується нежитлових приміщень, відображаються за справедливою вартістю. Поріг суттєвості 10%. Якщо балансова вартість на 10% нижче, чим ринкова вартість, або вища, переоцінка в обліку не відображається, і це вважається, що фінансова звітність відповідає міжнародним стандартам та нормативним актам НБУ. Достатньо бачити балансову вартість, вона дорівнює ринковій вартості. На кошти, отримані від реалізації майна, можна було взяти в оренду приміщення, а решту коштів вкласти в цінні папери та отримувати прибуток. А просто утримувати таке приміщення було затратно та не приносило жодних доходів, а щоб заробляти якісь кошти, треба було приймати якісь заходи. Кредитування на той час було дуже слабке, розміщувати кошти не було куди, і продаж приміщень був один із засобів, щоб можна було заробити кошти, щоб розраховуватися із вкладниками та щоб банк міг далі працювати. Ці всі питання обговорювались неодноразово і на Правлінні банку, і Спостережною радою. Секретарем була ОСОБА_26 . Чи була вона секретарем, коли приймалось рішення про продаж приміщень, не пам`ятає. Взагалі були випадки, коли ОСОБА_26 , яка була у відпустці, викликали на засідання. Чи було так на час спільного засідання Спостережної ради і правління банку, коли обговорювалось питання продажу приміщень, не пам`ятає. Розрахунок по договору не був проведений повністю, оскільки на час проведення повного розрахунку в Банк зайшов Фонд гарантування вкладів. На скільки їй відомо, покупець хотів розрахуватися з Фондом по договору, але не зміг. Велись усні перемовини, і покупець телефонував, хотів розрахуватися. Але на той час уповноважена особа Фонду сказала, що цей правочин є нікчемним, і направив їм листа, що правочин є нікчемним, а тому гроші не виплачувались, оскільки почалась суперечка. Чому уповноважена особа так вирішила, їй невідомо. Їй надали такий лист, і вона по бухгалтерському обліку повернула приміщення на баланс Банку. За оренду Банк нічого не платив. Якби провели розрахунки і банк продовжував працювати, то договір був би виконаний. Але зайшов Фонд гарантування вкладів, і договір не був виконаний. Їй невідомо, звідки взялась фірма «Експерт нерухомості 2015». Та фірма, яка проводила оцінку, проводила і в подальшому оцінку. Змінювати цю фірму не було сенсу. Вони промоніторили щодо цієї фірми, їх влаштовували і цінова політика, і строки, і ділова репутація, і стаж роботи. Банк не збирався міняти оцінювача. Звідки взялась інша компанія оцінювача, їй невідомо. На спостережну раду вона сама особисто надавала інформацію по фірмі, яка проводила у них оцінку майна, яка компанія. А ту фірму, яку називав захисник, «Експерт нерухомість 2015», вона не знає. Стосовно оцінки приміщень в інших справах не пам`ятає. Укладений договір не заподіяв жодної шкоди банку, компанія розрахувалась по договору. Жодних фактів про зацікавленість ОСОБА_10 у продажу приміщень їй невідомо. «Укргаз» - був клієнтом Банку, але вона з клієнтами не працювала. «Укргаз» розрахувався коштами, які є на рахунках Банку, оскільки ця фірма була клієнтом Банку. Якби не зайшов фонд гарантування вкладів, то договір оренди був би чинним. Рішення про продаж майна приймається на правлінні. Потім є служби, які знаходять покупця, потім юристи, потім фінансова служба, а вже потім передається голові правління. Без рішення Спостережної ради не можна було б приймати рішення про продаж майна. Без відповідних рішень юридичної та фінансової служби ОСОБА_10 не змогла б підписати нічого. Компанія, яка зазначена у протоколі рішення, може бути технічною помилкою. Бували й інші моменти. Окрім того, вона чула про листи «Укргаза» з проханням надати можливість доплатити гроші, щоб отримати нерухомість. Однак ці листи ігнорувались.

Згідно з показаннями в судовому засіданні 29 травня 2017 року свідка ОСОБА_23 , наданих в суді першої інстанції, яка працювала заступником голови правління ПАТ «Банк «Контракт» фактично з жовтня 2014 року по листопад 2015 року, та була куратором управління проблемними кредитами, юридичного відділу, відділу безпеки банку. Коли вона прийшла на роботу в банк, то побачила великі проблеми. Нове керівництво прийняло всі заходи для нормалізації функціонування банку. У серпні 2015 року ліквідність банку була не в найкращому стані, приходилось застосовувати заходи для залучення грошових коштів. Виникла нагальна потреба у придбанні додаткових ресурсів. Рішення про продаж приміщень по вулиці Воздвиженській, 58, було викликано необхідністю залучення додаткових фінансових ресурсів. Хто ініціював це питання, зокрема, правління чи акціонери банку, вона зараз не пам`ятає. На засіданні були члени правління та спостережної ради. Хто вів протокол, не пам`ятає. Наскільки вона пам`ятає, було прийнято рішення продати приміщення не нижче балансової вартості. Суттєві умови - це вартість, строки, хто продавець. Хто може бути покупцем, не оговорювалось. Були також пропозиції продати нижче балансової вартості. Приймалось рішення щодо оцінювача, однак, назву його не пам`ятає. Хто купив приміщення, за які кошти, в які строки було проведено розрахунок, вона не пам`ятає. Щодо економічного ефекту, то вона вважає його очевидним. В результаті продажу приміщення банку економічне становище банку покращилось. Тимчасова адміністрація зайшла в банк в жовтні 2015 року. Після відчуження майна ОСОБА_10 ніякі кошти не отримувала, всі кошти пішли на виплати. Вона вважає, що ОСОБА_10 працювала досить ефективно, майно продавалось, щоб підтримати ліквідність банку. Якщо було прийнято рішення продати за ціною не нижче балансової, висновок про вибір експерта не впливав на рішення. Будь-якої інформації, що ОСОБА_10 діяла в супереч інтересам банку, у неї немає. Їй невідомо нічого з приводу невідповідності витягу з протоколу і протоколу засідання. Деталі у протоколі не прописувались. Хто готував договір їй невідомо. Їй відомо, що банк отримав кошти, але не всі.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_23 підтвердила показання, надані в суді першої інстанції, та додатково показала, що вона працювала заступником голови правління Банку з 10 жовтня 2014 року по листопада 2015 року. Приміщення банку було продано тому, що ліквідність банку погіршилась у зв`язку з об`єктивними причинами. Однак головне, у зв`язку з тим, що у портфелі банку були проблемні кредити. Настав момент, коли ліквідність банку впала нижче, ніж показники. Тому було прийнято рішення про продаж приміщення. На спільному засіданні приймалось рішення про продаж приміщення. Рішення приймалось колегіально. Хто займався пошуком покупця, їй невідомо. По процедурі перед продажем приміщення обов`язково проводиться оцінка. Оцінку проводить бухгалтерія, залучає оцінювача. Хто саме був оцінювачем, вона не пам`ятає. Знає, що оцінювачем була та ж компанія, що постійно проводить оцінку майна банку. Цим питанням займалась бухгалтерія. Оцінювачем була особа з відповідною кваліфікацію. Будь-яких даних, що ТОВ «Укргаз» - фіктивна фірма, не було. Точно не пам`ятає, але їй здається, що вони оплатили кошти за договором. Вона не вважає укладений договір ризикованим. Компанія покупця по всіх показниках не проходила, як ризикова, а тому були відсутні підстави вважати її такою. На засіданні правління вона не була. У них було засідання кредитного комітету, де опрацьовувались шляхи виходу з тієї ситуації, в якій опинився банк. Вирішили продати приміщення. Було прийняте рішення про продаж приміщень, не нижче балансової вартості. За скільки було продано майно, їй невідомо. Про договір їй стало відомо, коли юридичний департамент готував договори. Це був договір з відтермінованим платежем. Однак, це не значить про те, що вони повинні заплатити через великий проміжок часу. Цей договір не суперечив інтересам банку. «Укргаз» купив нерухомість та повинен був забезпечити оплату протягом декількох днів. Це не суперечило законодавству. Нотаріус документи та договори не повертав на доопрацювання. Жодної інформації стосовно збагачення працівників банку вона не має. На спільному засіданні спостережної ради та членів правління було прийнято рішення, що нерухомість повинна бути продана не нижче балансової вартості. Балансова вартість майна банку кожний день здається до Національного банку України. Щоб хтось заперечував проти продажу нерухомості в розмірі балансової вартості, такого не пам`ятає. Питання про те, що буде, якщо буде вища вартість оцінки, ніж балансова, не обговорювалось. Вибір оцінювача не мав великої роли. Протокол спільного засідання складала ОСОБА_26 . Чому ОСОБА_10 перебуває під слідством, їй не зрозуміло. Під час спільного засідання Спостережної ради та членів правління іншої фірми оцінювача не обговорювалось. Було доручено бухгалтерії провести оцінку. Стосовно фірми оцінювача, назви не пам`ятає, але це була фірма, яка була оцінювачем і раніше.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_30 , наданих 9 червня 2017 року в судовому засіданні в суді першої інстанції, з квітня 2015 року по вересень 2015 року вона працювала заступником голови правління ПАТ «Банк «Контракт», і, як член правління, була присутня на спільному засіданні, на якому розглядалось питання щодо відчуження приміщень по АДРЕСА_2 . Дату не пам`ятає. Хто ініціював питання продажу приміщень, вона не пам`ятає. Піднімалось питання, що продаж будівлі був вигідний, якщо, навіть, в подальшому орендувати приміщення. Доходи від продажу і подальшого їх використання були вигіднішими витрат на оренду. Як вона пам`ятає, одночасно з договором купівлі-продажу був укладений договір оренди. Вона не пам`ятає, чи обговорювалось питання щодо покупця та оцінювача. Мова йшла, щоб продати приміщення за оціночною ціною, але не менше балансової. Вона не пам`ятає, щоб хтось з присутніх на засіданні був проти продажу майна. Вона не пам`ятає, чи обговорювалось питання щодо продажу приміщень з розстрочкою платежу. Коли був укладений договір, вона вже не працювала у банку. Як далі розгортались події, вона не знає, так як звільнилась 30 вересня 2015 року. Станом на момент її звільнення постанови НБУ про те, що банк є неплатоспроможним, не було. Про характер стосунків ОСОБА_10 з оцінювачем чи покупцем їй нічого не відомо.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_25 , наданих останнім 3 серпня 2017 року в судовому засіданні в суді першої інстанції, останній показав, що він працював директором ТОВ «ГК «Укргаз» з травня 2015 року ОСОБА_10 бачився один раз - при підписанні договору по продажу приміщень банку «Контракт». Коли він прийшов працювати директором, постало питання про придбання більшого приміщення для компанії у центральній частині міста. Він поставив задачу співробітникам фірми по пошуку приміщення. Приблизно у той час він і дізнався про продаж банком приміщень. Вартість приміщення на той час у травні 2015 року, якщо він не помиляється, була близько 60 млн.грн. Станом на час укладання договору ТОВ «ГК «Укргаз» вже мало такі кошти. Співробітники «Укргаза» вели перемовини з банком з приводу продажу приміщень. Хто саме, не може сказати, оскільки повністю змінився колектив. Він не вів таких перемовин. Наскільки він пам`ятає, був попередній договір. Проте, з ОСОБА_10 він не зустрічався тоді, підписав попередній договір та передав банку. Він особисто не оглядав приміщення банку. Чи оглядав хтось з співробітників фірми приміщення, він не може сказати. Умов договору він не пам`ятає. Була зацікавленість фірми у придбанні даних приміщень, і попередній договір свідчив про те, що у них є намір придбати ці приміщення. В банку він бував часто, оскільки фірма є клієнтом банку, має два розрахункових рахунки. Грошові кошти на депозитному рахунку були, десь 49600000 грн. Необхідності дивитися комунікації не було. З умовами договору був ознайомлений. Щодо розстрочки платежу по договору це була домовленість. Хто виступив з такою ініціативою, сказати важко, оскільки перемовини йшли не один день. Розстрочка у любому випадку їм була вигідна, оскільки вони мають основну діяльність, на яку також потрібні були грошові кошти. Договір оренди був підписаний, можливо, у день підписання договору купівлі-продажу, можливо на наступний. Не пам`ятає. Договір оренди укладено в один день з договором купівлі-продажу. Договір погоджувався не один день. Хто запропонував ціну за оренду приміщення, не пам`ятає, оскільки все було в процесі перемовин, які продовжувались протягом тривалого часу. Оцінку майна проводив ПП ТА «Експерт-сервіс». Хто укладав договір з цією організацією, не знає. На даний час ТОВ ГК «Укргаз» повністю розрахувалось за приміщення з банком. Вони сплатили частину грошових коштів, та 20 числа, коли вони здійснили другий платіж, їм повідомили про те, що в банку введена тимчасова адміністрація, якою було в категоричній формі повідомлено про те, що договір буде розірвано, оскільки ТОВ ГК «Укргаз» задешево купив приміщення, і гроші вони будуть повертати. Потім повернули грошові кошти на заблокований в цьому ж банку рахунок. Після цього було повідомлено, що тимчасова адміністрація звертається до суду про визнання договору нікчемним, а тому не було вже сенсу до рішення суду сплачувати кошти по договору. При цьому вони звертались неодноразово до Шкурка з пропозицію заплатити заборгованість по договору, однак відповіді не отримали. Вони були зацікавлені у придбанні даних приміщень, хотіли вийти міжнародний ринок, зайняли третє місце на ринку. Проте, враховуючи ситуацію, нагальної необхідності забирати дане приміщення на той час не було. Суд у справі проходив більше року. Вони перемогли у всіх інстанціях. Він у судових засіданнях участі не брав. Всі інстанції підтвердили, що при укладенні договору все було законно. Як тільки вони отримали рішення останньої інстанції, вони звертались з листами до банку, та, не отримавши відповіді, до Фонду гарантування вкладів, з тим, щоб зробили взаєморозрахунок, оскільки за оренду не платили, проте жодної відповіді не отримали. На контакт з боку банку до теперішнього часу ніхто не йде. Він ( ОСОБА_31 ) займається продажем природного газу більше 15 років. ОСОБА_10 не є його знайомою та не є родичем співробітників ТОВ ГК «Укргаз». З ОСОБА_10 має лише ділові стосунки.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_24 , наданих в судовому засіданні в суді першої інстанції 5 жовтня 2017 року, останній вказав, що він займається оціночною діяльністю, є керівником та засновником ТОВ «ТА-Експерт-Сервіс». Компанія в основному працює з банками щодо оцінювання майна, з Фондом гарантування вкладів. При визначенні компанії, яка буде проводити оцінку, враховується вартість проведеної оцінки, акредитація компанії та багато інших чинників. Вартість їхніх послуг відноситься до середньої цінової категорії. Їхнє товариство співпрацювало і з ПАТ «Банк «Контракт», за договорами з якими проводили до 5 робіт, в т.ч. роботи з приводу оцінки приміщення банку. Банк до них звернувся з метою оцінки приміщення по вул. Воздвиженській для складання фінансової звітності. Різниця в оцінці майна для договору купівлі-продажу чи для фінансової звітності є. Мета оцінки має значення для вартості оцінки майна. Ніякі посадові особи банку не просили його занизити вартість об`єкту нерухомості. Вони не мали жодних заохочень ніж ті, що передбачені умовами договору. Мета проведення оцінки у договорі не відображена. Голову правління банку він не бачив. Він не може сказати, чи більша вартість майна при оцінці його для продажу, ніж оцінка для фінансової звітності. Він особисто не проводив оцінку майна. Проводив співробітник фірми. У звіті зазначено, для чого він складався. Даний звіт з іншою метою не можна використовувати. З ОСОБА_10 він ніколи не спілкувався. Йому невідомо будь-яких даних з приводу отримання ОСОБА_10 вигоди після проведеної оцінки приміщень банку. Про те, що оцінка проводиться для продажу приміщень, йому відомо не було. В листі прохань щодо вартості оцінки не було. Звіт проводився для фінансової звітності. Якби приміщення мало намір продаватись, то вартість була б або аналогічною, або нижчою, ніж для фінансової звітності. З його фірмою договір про проведення оцінки майна з метою продажу не укладався.
Свої показання свідок підтвердив і в суді апеляційної інстанції.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_32 в судовому засіданні 30 жовтня 2017 року в суді першої інстанції, - начальника відділу ПАТ «Банк «Контракт», вона не знає ОСОБА_10 . Під час аналізу документів продажу банком цінних паперів встановлено, що у травні 2013 року банком були придбані цінні папери декількох підприємств. Через групу споріднених осіб кошти за цінні папери осіли на депозитний рахунок страхової компанії «Стандарт Ре», з якою банком у подальшому було розірвано договір. Кошти були в подальшому перераховані на поточний рахунок ТОВ «ГК «Укргазу», і цими коштами «Укргаз» розраховувався по договору купівлі-продажу. Цінні папери не були ліквідні. Останнє котирування цих цінних паперів здійснювалась в листопаді 2015 року. Вона не досліджувала, на підставі чого ОСОБА_10 підписувала договір продажу приміщення, і висновки про винуватість ОСОБА_10 не робила. Грошові кошти переводились з травня 2013 по жовтень 2015 року. З цінними паперами вона безпосередньо не працювала, вона досліджувала лише рух коштів. Сертифікат торгівця чи зберігача цінних паперів вона не має. Вона також встановила, що кошти за межі банку не виходили. Вона також не може надати фактичних даних, які б свідчили про направленість умислу ОСОБА_10 діяти в інтересах третіх осіб та на шкоду банку.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_20 , наданих в судовому засіданні 13 листопада 2017 року в суді першої інстанції, - начальника відділу ПАТ «Банк «Контракт», придбання банком цінних паперів було наміром виведення активів перед введенням тимчасової адміністрації. Вважає, що ТОВ «Укргаз» розрахувалося грошима, які отримав від схеми продажу цінних паперів. 30 вересня 2015 року було укладено договір про продаж нежилого приміщення. Сума контракту була 22200000 грн. - перша частина, та 23200000 грн. - друга частина, яка мала бути сплачена не пізніше 20 жовтня, однак так і не була сплачена. Вона досліджувала документи по дебиторській заборгованість та ті операції, які було укладено за рік до введення тимчасової адміністрації, підіймали депозитні договори, договори купівлі продажу цінних паперів, всіх, які є зараз на балансі банку. За час правління ОСОБА_10 , документи, які були нею підписані. На її думку, незаконність дій ОСОБА_10 у цих документах полягала в тому, що продавався єдиний актив банку, тим паче з відстрочкою платежу, та грошові кошти прибували не ззовні, а з розміщеного в банку рахунку. У кого у власності перебуває приміщення на даний момент, їй невідомо. Грошові кошти в сумі першої проплати за приміщення осіли на внутрішній рахунок банку, де знаходяться і на теперішній момент. Сертифікат торгівця цінних паперів не має. Вона бачила договори, протоколів до них не бачила. Вона вивчала баланси банку, рух грошових коштів в банку. В серпні місяці «Укргаз» відкрив рахунок в банку, та в серпні на цей рахунок надійшли кошти ззовні. У неї була довідка, що 30 числа платіж пройшов. Що відбувалось по рахунку в день 1 числа, їй невідомо, оскільки була на лікарняному. Їй нічого невідомо про характер стосунків ОСОБА_10 із посадовими особами чи засновниками ТОВ «Укргаз».

Допитаний в суді першої інстанції 16 січня 2018 року свідок ОСОБА_33 вказав про те, що працював директором юридичного департаменту банку під керівництвом ОСОБА_10 . Йому відомо, що рішення про продаж приміщення приймалось і наглядовою радою, і банком в березні чи квітні місяці. Це було не одноосібне рішення ОСОБА_10 . Вона не мала таких повноважень. Про вчинення зловживань ОСОБА_10 під час реалізації цих приміщень йому нічого не відомо. Про характер стосунків ОСОБА_10 з керівництвом чи засновниками ТОВ «ГК «Укргаз» йому нічого не відомо. Юридичний департамент займався підготовкою договорів, в тому числі і договору по продажу приміщень по вулиці Воздвиженській. Будь-яких вказівок про те, щоб якимось чином сприяти ТОВ «ГК «Укргаз» під час придбання приміщень і укладання угоди, йому ОСОБА_10 не давала. Йому відомо, що спостережна рада приймала рішення про встановлення мінімальної ціни, нижче якої не можливо було опуститись. Попередній договір не підписувався одночасно з обох сторін. Спочатку договір було підписано з боку ТОВ «ГК «Укргаз», а потім договір було передано банку. Він займався супроводом договорів. Його підлеглі також займались супроводом договорів. Він приймав участь у підготовці договору про продаж приміщення. Сам договір готувала нотаріус, вони надавали документи, які потрібні. В основному підготовкою договору займався він. Йому невідомо, чому та як потрапила умова про відстрочку платежу в договір. З рішенням спільного засідання він знайомився. також знайомився з рішенням про відчуження приміщення. Про умови договору було відомо всім членам правління та членам наглядової ради. Основну частину документів виконувала секретар. За її відсутності обирався інший секретар із членів правління. Договір підписувався у його присутності ОСОБА_10 та директором ТОВ «ГК «Укргаз». З експертною оцінкою він не знайомився, бачив її. З юридичної точки зору договір укладено в рамках законодавства. Надання витягу з протоколу засідання спостережної ради нотаріусу законодавством не заборонено. Працюючи з документами по продажу приміщення, він не побачив будь-яких дій з боку працівників банку, які навмисно шкодили інтересам банку. Відстрочка оплати за придбання приміщень не суперечить законодавству.
В суді апеляційної інстанції свідок підтвердив надані ним в суді першої інстанції показання, додатково вказавши про те, що рішення про продаж приміщення приймалось колегіально, це не були повноваження ОСОБА_10 . Юридична служба, керівником якої він був, займалась підготовкою цього договору. Хто був оцінювачем, він не пам`ятає, але спочатку проводився тендер, який визначав оцінювача нерухомості. Договір готувався юридичним департаментом, але кінцевий варіант готував нотаріус. Зацікавленість покупки була у декількох осіб, але реальним покупцем був ТОВ «ГК «Укргаз». Рішення було про продаж нерухомості не менше балансової вартості. Так і продали. Балансова вартість визначається раз на рік та відображається у фінансових активах. Після договору через деякий час з`ясувалось, що договір оплачений неповністю, бо фонд гарантування вкладів відмовився приймати гроші. Ефективності Фонду гарантування вкладів немає. Він тільки оскаржує умови попередніх договорів і все. Укладений договір не суперечив діючому законодавству.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_26 , наданих останньою 16 січня 2018 року в суді першої інстанції, вона працювала у банку. Рішення про продаж майна приймалось колегіально Спостережною радою, а потім було спільне засідання Спостережної ради та Правління банку. Окремо засідання Правління з цього приводу, як їй здається, не було. Витяг з протоколу - це частина протоколу, в якому зазначене окреме питання. Якщо протокол великий, то нотаріусу увесь протокол не потрібен, тому робиться витяг з нього. На період проведення спільного засідання вона була у відпустці, але, незалежно від відпусток, могла дистанційно працювати. Коли прийшла до правління тимчасова адміністрація, то ОСОБА_34 наказав здати за два дні протоколи засідань спостережної ради та протоколи спільних засідань за 22 роки. Об`єм був надзвичайний. Вона не має відношення ні до коштів, ні до документів. Рішення про відчуження майна приймалось колегіально спостережною радою, а потім було спільне засідання. Чи була вона на роботі в день спільного засідання Спостережної ради та Правління банку, не пам`ятає. Протокол засідання завжди складається вчасно, а витяг з протоколу міг бути складений пізніше. Такої практики відображати, що витяг зроблений пізніше, не було. Відсутність оригіналу протоколу засідання Спостережної ради від 3 серпня 2015 року пояснити не може. Хто міг бути секретарем у її відсутність на засіданні Спостережної ради, не знає, таких випадків не пам`ятає. Секретарем на спільному засіданні була ОСОБА_10 . У витягу з протоколу № 317-2015 від 3 серпня 2015 року її підпис. Вона була секретарем на засіданні Спостережної ради, на спільному засіданні секретарем не була. На засідання Спостережної ради секретарем була вона, на спільному засіданні Спостережної ради та Правління банку - секретарем була голова Правління ОСОБА_10 . Виписку друкувала вона. Дана виписка з протоколу виготовлена в її стилі роботи. Назви компанії, які могли бути оцінювачами, ні про що їй не кажуть. Протокол або виписку з нього спочатку підписує вона, а потім голова. З приводу продажу приміщення банку їй інформація невідома, лише чула, що потрібно продати якомога дорожче приміщення, отримавши більшу вигоду, інтереси банку були перед усім. Вона підписувала витяг з протоколу № 317-2015 спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 3 серпня 2015 року, в якому ОСОБА_10 уповноважувалась підписати договір продажу приміщень за ціною, не нижче балансової, з оцінювачем ПП «ТА-Експерт-Сервіс». Будь-якої підробки документів не робила. При присвоєні нумерації протоколів допускали інколи помилки. Вона спочатку занотовує те, що проходить на засіданні, а потім складає в електронному виді протокол. Іноді одразу занотовує в електронному виді.

Допитана 15 серпня 2018 року в суді першої інстанції свідок ОСОБА_35 вказала, що працювала в ПАТ «Банк «Контракт» головою спостережної ради. До її повноважень відносилось, зокрема, контроль за діяльністю правління банку, проведення спільних засідань. Спільні засідання правління банку і спостережної ради, зокрема, проводились під час вирішення питань продажу нерухомості, надання дозволу правлінню на укладання угод на певну суму. Як правило, секретарем спільних зборів виступала ОСОБА_26 . До введення тимчасової адміністрації головою правління банку була ОСОБА_10 . Дійсно на спільних зборах неодноразово розглядалось питання щодо продажу приміщень банку, оскільки банк ніс збитки. На одному з останніх спільних засідань було прийнято рішення продати приміщення, однак, не нижче балансової вартості, взявши їх в оренду. Рішення це було колегіальним. Компанія, яку було обрано для проведення оцінки майна, була та, з якою банк вже працював. Потенційного покупця приміщення не було відомо. Рішення було колегіальним. Також було б достатньо, коли б таке рішення прийняла лише спостережна рада. Їй відомо, що приміщення було продане не нижче балансової вартості. Вона зараз вже не пам`ятає, кому пропонувалось доручити провести оцінку вартості приміщень. Кошти повинні були піти на покращення фінансового становища банку. Їй нічого не відомо про те, що ОСОБА_10 мала якусь особисту чи майнову зацікавленість у продажу приміщень банку і діяла всупереч інтересам банку. Були випадки, що ОСОБА_26 , будучи у відпустці, як працівник банку та як секретар спільних зборів, виходила на роботу для прийняття термінових рішень. Намагались планувати засідання таким чином, щоб ОСОБА_26 була на роботі. Якщо ж призначалось засідання на період відпустки ОСОБА_26 , то її викликали, оскільки як працівник банку вона була у відпустці, а як секретар - ні.

Згідно з показаннями в суді першої інстанції 26 березня 2018 року ОСОБА_18 з грудня 2015 року вона працює у банку «Контракт», займається питаннями кадрової роботи і архіву. Архівні банківські документи зберігаються в архіві на 5 поверсі банку, кабінет опечатаний. Доступ туди у неї є за участю представників служби охорони. На виконання ухвали Подільського районного суду м. Києва вона на вказівку керівника ОСОБА_9 підготувала для направлення протоколи спільних засідань спостережної ради та правління банку. При передачі документів до тимчасової адміністрації вона не була присутня. Їй не відомо, за який термін документи мають бути передані до архіву до введення тимчасової адміністрації. Протоколи, які вона передавала на вимогу суду, були підшиті. Підшивав їх ТОВ «Перший архів», з якими було укладено договір. Як ОСОБА_10 передавала документи під час звільнення, вона не знає, як і не знає, де зберігались документи за жовтень місяць. . Архівні справи формувала спеціально найнята організація.

Судом першої інстанції досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення та представником потерпілих, які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, а також докази, надані стороною захисту, а саме:
- заява про вчинене кримінальне правопорушення тимчасової адміністрації ПАТ Банк «Контракт» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_9 на ім`я першого заступника прокурора Подільського району м. Києва ОСОБА_8 , відповідно до змісту якої керівництво банку і працівники банку проявили зловживання службовим становищем, оскільки в процесі перевірки діяльності банку з`ясовано, що 30 вересня 2015 року між ПАТ Банк «Контракт» (в особі Голови Правління ОСОБА_10 ) та ТОВ ГК «Укргаз» (в особі Голови Правління ОСОБА_25 ) укладено договір купівлі продажу нежилих приміщень б/н від 30 вересня 2015 року, за яким приміщення головного офісу ПАТ Банк «Контракт» загальною площею 1169,3 кв. м за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58, продано за 45 400 000, 00 грн. Вказаний Договір посвідчений приватним нотаріусом КНО ОСОБА_15 30 вересня 2015 року. За ТОВ ГК «Укргаз» зареєстровано право власності на вказані приміщення, про що в реєстрі зроблено запис за № 920 від 30 вересня 2015 року. Вартість приміщення, згідно оцінки суб`єкта оціночної діяльності ПП «ТА- ЕкспертСервіс», складає 41 178 634, 00 грн. Станом на 19 жовтня 2015 року заборгованість по оплаті нерухомого майна становила 16 331 006, 00 грн. Після підписання указаного договору і акту прийманняпередачі приміщень ТОВ ГК «Укргаз» здає в оренду ПАТ Банк «Контракт» щойно викуплені у останнього приміщення терміном на 2 роки 11 місяців з щомісячною орендною платою 250 000 грн. Таким чином, під час перевірки встановлено, що на момент підписання і виконання пунктів договору виявленні суттєві порушення, а саме: заборгованість по розрахунках за нерухоме майно на суму 16331006, 00 грн., що завдало значної шкоди інтересам банку і Фонду гарантування, як представницькому органу Держави; суттєво занижена оцінка приміщення, що також завдало значної шкоди фінансовому стану банку; оренда приміщення з великою щомісячною орендною платою під час нестабільного фінансового стану банку є умовою значного послаблення його фінансового становища (т. 1 ас. 12-14);
- постанова прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_36 від 23 грудня 2015 року про об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження, об`єднанні матеріали досудових розслідувань по кримінальним провадженням № 0007282, №0000236, № 00002, № 00003, яке зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007282. Досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні доручено СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ( т. 1 ас. 10-11);
- постанова Київської місцевої прокуратури № 7 від 25 березня 2017 року про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0007282 в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо підозрюваних ОСОБА_10 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, та ОСОБА_37 у вчиненні злочину, передбаченого 2 ст. 358 КК України (т. 1 ас. 2-9);
- витяг з ЄРДР від 26 березня 2017 року, відповідно до якого по заяві ПАТ Банк «Контракт» від 19 листопада 2015 року до ЄРДР за № 0001316 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 364-1 КК України про те, що службові особи Банк «Контракт», зловживаючи своїм службовим становищем, тобто діючи всупереч інтересам зазначеної банківської установи, використовуючи свої повноваження, здійснили продаж приміщення банку за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58, чим спричинили тяжкі наслідки. Особа , якій повідомлено про підозру є ОСОБА_10 (т.1 ас. 1);
- копія договору купівлі продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року, відповідно до якого ПАТ Банк «Контракт»(ідентифікаційний код 19361746), в особі Голови Правління ОСОБА_10 ), яка діяла на підставі Статуту та Протоколу спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банк» Контракт» від 4 серпня 2015 року (Продавець) передала у власність ТОВ ГК « Укргаз» (ідентифікаційний код 39320386), в особі Директора ОСОБА_25 , який діяв на підставі Статуту та протоколу № 6 засідання Загальних Зборів учасників товариства від 30 вересня 2015 року (Покупець) нежилі приміщення - Офіс, загальною площею 1169,30 кв.м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58. За домовленістю сторін, продаж нежилих приміщень вчинено за 45 400 000,00грн., у тому числі ПДВ 7566666, 67 грн., які покупець перераховує на рахунок продавця № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ Банк «Контракт», у наступному порядку : 22200000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3700000, 00 грн. покупець перераховує продавцю у день укладання договору, 23200000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3866666, 67 грн. покупець перераховує продавцю не пізніше 5 жовтня 2015 року. Відповідно до звіту про оцінку майна, наданого суб`єктом оціночної діяльності ПП «ТА-ЕкспертСервіс», станом на 31 серпня 2015 року вартість нежитлової будівлі складала 41178634, 00 грн. Згідно довідки № 21/12-4260 від 30 вересня 2015 року, наданої ПАТ Банк «Контракт», балансова вартість нежилих приміщень становить 42338194, 82 грн. Покупець набуває право власності на нежилі приміщення після нотаріального посвідчення даного договору та реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та підписання акту прийому-передачі вказаних нежилих приміщень. Продавець та Покупець дійшли згоди, що право власності буде зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я Покупця в день підписання цього договору. Покупець зобов`язується протягом трьох робочих днів після укладення цього договору купівлі продажу, нерухоме майно, визначене у п.1 цього договору , передати Продавцю в оренду, на строк не менший за два роки і одинадцять місяців ( т.1 ас. 15-18);
- копія акту приймання-передачі нежитлових приміщень, відповідно до якого 30 вересня 2015 року продавець ПАТ Банк «Контракт» в особі Голови Правління ОСОБА_10 передав, а покупець ТОВ ГК «Укргаз» в особі Голови Правління ОСОБА_25 прийняв нежитлові приміщення, зазначені у договорі купівліпродажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року( т. 1 ас. 19-20);
- копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформований 30 вересня 2015 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_15 , відповідно до змісту якого власником нежилих приміщень ( в літ. А), що за адресою: місто Київ, вул. Воздвиженська, будинок 58, є ТОВ ГК « Укргаз» ( т.1 ас.15-16);
- копія договору оренди нежитлових приміщень б/н від 30 вересня 2015 року, відповідно до якого ТОВ ГК «Укргаз» в особі директора ОСОБА_25 (орендодавець) передав в строкове платне користування ПАТ Банк «Контракт» в особі Голови Правління ОСОБА_10 (орендарю) офіс, загальною площею 1169,30 кв.м , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58 ( літ. А), яке складається із групи нежитлових приміщень строком на два роки і одинадцять місяців за погодженою орендною платою за місяць 250000 грн., в т. ч. ПДВ 41666, 67 грн. ( т.1 .с. 21-26);
- копія акту приймання-передачі від 1 жовтня 2015 року, відповідно до якого Орендодавець ТОВ ГК «Укргаз» в особі директора ОСОБА_25 передав, а орендатор ПАТ Банк «Контракт» в особі в.о. Голови Правління ОСОБА_23 прийняв в оренду нежитлові приміщення, зазначені у договорі оренди від 30 вересня 2015 року(т.1 ас.27-28);
- копія довідки від 9 жовтня 2015 року, складена головним бухгалтером ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_22 , про те, що станом на 9 жовтня 2015 року в рахунок оплати по договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, 30 вересня 2015 року Покупцем сплачено грошові кошти :
· 1 жовтня 2015 року в сумі 22 200 000, 00 грн.( в т. ч. ПДВ 3 700 000, 00 грн.);

· 2 жовтня 2015 року в сумі 6 269 000, 00 грн.( в т.ч. ПДВ 1 044 833, 33грн.);

· 6 жовтня 2015 року в сумі 599 994,00 грн.( в т.ч. ПДВ 99 999, 00 грн.),

всього на загальну суму 29068994, 00 грн.(в т.ч. ПДВ 4 844 832,33 грн.). Залишок заборгованості по договору купівлі продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року складає 16331006, 00грн.( в т.ч. ПДВ 2 721 834, 34)( т.1 ас.31);
- копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 жовтня 2015 року, відповідно до якої право власності на нежилі приміщення (в літ А) загальною площею 1169,30 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58 зареєстровано за ТОВ ГК «Укргаз» ( т.1 ас.32-33);
- копія протоколу спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року, на якому були присутні Голова Спостережної ради - ОСОБА_35 , Голова правління ОСОБА_10 , заступники Голови правління : ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , члени Спостережної ради: ОСОБА_23 , ОСОБА_41 , ОСОБА_22 , та було прийняте рішення про укладення договору купівлі продажу майна, що належить банку на праві власності, приміщення за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58, за ціною не менше, ніж балансова вартість станом на останню звітну дату, оцінювачем майна обрано ТОВ «Експерт Нерухомості 2015» та затверджено умови договору, що укладатиметься з ним. Уповноважено голову Правління ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_10 підписати від імені банку договір купівлі продажу нерухомого майна ( т.1 ас. 34).
- копії повідомлень від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_9 від 20 жовтня 2015 року на адресу Реєстраційної служби Головного Управління юстиції у місті Києві, ТОВ ГК «Укргаз», Приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_15 про нікчемність договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 30 вересня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_15 , зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за номером 920, та вимогою негайного повернення ПАТ Банк «Контракт» майна, отриманого за вказаним договором (т.1 ас.36-38);
- копія відомостей з ЄДР, відповідно до якої станом на 21 жовтня 2015 року платник податків ТОВ ГК «Укргаз», , перебуває на обліку в органах доходів та зборів, податкового боргу не має, в стані припинення не перебуває, негативної інформації не виявлено (т.1 ас. 39 44);
- копія звіту суб`єкта оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» № 08/15-М58 від 31 серпня 2015 року, відповідно до якого ринкова вартість нежилих приміщень - Офіс, загальною площею 1169,30 кв.м, що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, буд. 58, станом на 31 серпня 2015 р. складала 41178634 грн. з урахуванням ПДВ. Метою проведення оцінки є визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для складання фінансової звітності (т. 1 ас. 45-81).
При цьому, визначена ринкова вартість об`єкта нерухомості без врахування вартості землі;
- копія ухвали Подільського районного суду м. Києва від 7 квітня 2016 року, відповідно до якої задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_36 та накладено арешт на нежилі приміщення з № 1 по № 17 ( групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 ( група приміщень №7), з № 1 по № 8 ( група приміщень № 1 0), з № 1 по № 18 ( група приміщень № 11), з № 1 по № 16 (група приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 1 5), № 1 ( групи приміщень № 1 6) Офіс, загальною площею 1169,30 кв.м , що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська,буд. 58 ( т. 1 ас. 109-112);
- копія рішення Господарського суду м. Києва від 2 червня 2016 року у справі № 910/28686/15, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог ПАТ Банк «Контракт» до ТОВ ГК «Укргаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про застосування наслідків нікчемності правочину та витребування майна відмовлено повністю ( т.1 ас. 115-123).
Згідно зі змістом вказаного рішення судом було з`ясовано, що між сторонами виник спір щодо вартості майна, яке було відчужено за Договором, оскільки Товариство та Банк подають суду заперечення щодо експертиз та не погоджуються з вартістю, яка ними визначалась. Встановлення вартості спірного майна є необхідним для правильного вирішення справи та її визначення потребує спеціальних знань, які у суду відсутні. Під час розгляду справи ухвалою Господарського суду м. Києва від 2 лютого 2016 року (ас. 93-101 т.3) призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру експортної служби МВС України.
15 квітня 2016 року до Господарського суду м. Києва надійшов Висновок, в якому судовий експерт вказав таке: ринкова вартість нежилих приміщень (в літері А) ... загальною площею 1169,3 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, будинок 58, складає 41941000 грн.;
- копія протоколу № 85 засідання Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України в м. Києві від 31 березня 2016 року, відповідно з якою прийнято рішення про надання оцінювачу ОСОБА_24 методичних рекомендацій для застосування їх в процесі оцінки та професійної оціночної діяльності в подальшому, а саме: при складанні звітів про оцінку майна посилити внутрішній контроль над якістю таких звітів ( т. 1 ас.124-158);
- постанова прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 від 6 квітня 2016 року, відповідно до якої нежилі приміщення - ОФІС, загальною площею 1169,30 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, будинок 58, визнані речовим доказом по кримінальному провадженню № 0007282 від 3 жовтня 2015 року. Речові докази передано на відповідальне зберігання уповноваженій особі фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» (т.1 ас.159-162);
- розписка про прийняття майна на відповідальне зберігання від 8 квітня 2016 року, відповідно до якої уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_9 прийняв на відповідальне зберігання нежилі приміщення - Офіс, загальною площею 1169,30 кв.м. ( т.1 ас.163);
- постанова прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 м. Києва ОСОБА_42 від 18 лютого 2016 року про призначення у кримінальному провадженні № 0007282 від 3 жовтня 2015 року судової будівельно-технічної експертизи (т. 1 ас. 167-169);
- висновок експерта Київської незалежної судово-експертної установи № 1646 від 5 березня 2016 року, відповідно до змісту якого
· Нежитлове приміщення офісного призначення, загальною площею 1169,3 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, є нерухомим майном.

· Технічний стан нежитлового приміщення офісного призначення загальною площею 1169,3 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, добрий, (ступінь фізичного зношення становить 13%).

· Дійсна вартість нежитлового приміщення офісного призначення загальною площею 1169,3 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, станом на 30 вересня 2015 року становить 55171831 п`ятдесят п`ять мільйонів сто сімдесят одну тисячу вісімсот тридцять одну) грн., в тому числі ПДВ 9195305 грн. (дев`ять мільйонів сто дев`яносто п`ять тисяч триста п`ять гривень)

· У зв`язку з тим, що питання визначення розміру матеріальної шкоди не входить до переліку питань науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, то надати відповідь на поставлене четверте питання не вбачається за можливе.

При цьому у висновку зазначено, що в результаті застосування порівняльного (ринкового) та дохідного методичних підходів були отримані наступні значення ринкової вартості Об`єкта оцінки станом на 30 вересня 2015 року:
- 55171831 грн. з ПДВ - в рамках порівняльного (ринкового) підходу (метод аналогів продажу);
- 12213542 грн. з ПДВ - в рамках дохідного підходу (метод прямої капіталізації).
Аналізуючи отримані результати, слід зазначити, що визначені величини вартості Об`єкта оцінки станом на 30 вересня 2015 року (на минулу дату) в рамках порівняльного (ринкового) та дохідного методичних підходів значно відрізняються один від одного.
В достатньо розвинутих ринкових умовах, за наявності достатньої і достовірної інформації бази, використання порівняльного (ринкового) методичного підходу дає можливість отримати найбільш реальний результат. Щодо дохідного методичного підходу, то необхідно зазначити, що розрахунки за цим підходом в значній мірі базуються на припущенням, а враховуючи різну тенденцію росту цін продажу та оренди нежитлових приміщень за останні роки, результати за цим підходом можуть бути непереконливими.
За таких обставин, узгоджена ринкова вартість об`єкта Оцінки станом на 30 вересня 2015 року становить 55171831 грн. з ПДВ. (т. 2 ас. 90-113);
- копія свідоцтва про право власності від 27 жовтня 2005 року № 1485-В, відповідно до якого група приміщень площею 1169 кв.м по АДРЕСА_2 , належить ВАТ Торгівельно-Фінансовому Банку «Контракт» ( т. 2 ас. 132);
- копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 червня 2013 року, згідно з яким за Публічним акціонерним товариством Банк «Контракт» () зареєстровано право приватної власності на нежилі приміщення ( вліт. А) за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, будинок 58 ( т.2 ас.133);
- копія технічного паспорту на нежитловий будинок по вулиці Воздвиженська, 58, виготовленого 16 жовтня 2008 року, відповідно до якого загальна площа приміщень складає 1169, 3 кв.м, балансова вартість приміщень, становить 43253799, 05 гривень (т.2 а.с.146-165);
- постанова Прокуратури міста Києва про визначення територіальної підслідності від 20 липня 2016 року, відповідно до якого місцем проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000332 від 28 березня 2016 року визначено територію Подільського району міста Києва ( т.2 ас. 180-181);
- постанова прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 від 28 листопада 2016 року, згідно з якою в одне провадження об`єднано матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №№ 0007282, 0000332, яке зареєстровано в ЄРДР за № 0007282 ( т.2 ас. 182-183);
- документи, надані ПП «ТА-ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» до прокуратури м. Києва, на підставі яких проведено оцінку ринкової вартості нежилих приміщень офісу загальною площею 1169,3 кв.м., що розташовані за адресою м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, та документи за результатами проведення оцінки.
Серед зазначених документів копії:
· договору на проведення оцінки майна та майнових прав від 27 серпня 2015 року між ПАТ Банк «Контракт » та ПП «ТА-ЕКСПЕРТ-СЕРВІС»;

· свідоцтва про право власності та технічного паспорта на майно, листа ПАТ Банк «Контракт» від 22 жовтня 2015 року, надісланого ПП «ТА-ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» та Фонду державного майна України;

· листа ПП «ТА-ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» від 28 жовтня 2015 року,

· листа Фонду держмайна України від 10 грудня 2015 року,

· листа тимчасової адміністрації ПАТ Банк «Контракт» від 23 листопада 2015 року;

· листів Фонду державного майна України від 23 листопада 2015 року та від 17 березня 2016 року,

· листа-пояснення ПП «ТА-ЕКСПЕРТ-СЕРВІС», листа Фонду держмайна України від 8 квітня 2016 року (т. 2 ас. 184-216);

Відповідно до змісту копії листа уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк « Контракт» ОСОБА_9 № 41/07-4494 від 22 жовтня 2015 року, він інформує ПП «ТА-ЕКСПЕРТ-СЕРВІС», що ПАТ Банк «Контракт» здійснив відчуження нежилих приміщень за адресою: Воздвиженська, 58, у місті Києві, загальною площею 1169,3 кв.м за ціною нижчою від звичайної. Станом на 22 жовтня 2015 року заборгованість по оплаті нерухомого майна становить 16331006 гривень. Також він інформує, що 20 жовтня 2015 року на адресу ТОВ ГК «Укргаз» направлено повідомлення про нікчемність договору (т.2 ас. 200-201);
Згідно зі змістом копії листа директора ПП «ТА-ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» ОСОБА_24 від 28 жовтня 2015 року, він повідомляє уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_9 про те, що метою проведення оцінки нежилих приміщень за адресою : м. Київ, вулиця Воздвиженська, будинок 58, є визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для складання фінансової звітності, що за змістом відповідає абзацу статті 7 розділу ІІ Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», але не для відчуження, що зазначено у Висновку на ст. 3-4. Також зазначає, що їм невідомо, чому звіт згадується і використовується у договорі купівліпродажу даних приміщень, адже він виконаний із зовсім іншою метою. В підтвердження викладеного з листом було надано рецензію на звіт виконаний ПАТ Державна Акціонерна Компанія «Національна Мережа Аукціонних Центрів»(т.2 ас.202-203);
З копії листів уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк « Контракт» ОСОБА_9 та Фонду Державного Майна України щодо перевірки діяльності ПП «ТА-ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» з питань дотримання законодавства України при проведенні оцінки ринкової вартості нежилих приміщень ( в літ. А), що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, будинок 58, було розглянуто питання щодо професійної оціночної діяльності оцінювача ОСОБА_24 під час складання вказаного звіту. За результатом розгляду матеріалів, з урахуванням письмових пояснень оцінювача, екзаменаційною комісією прийнято рішення надати останньому методичні рекомендації для застосування їх в процесі оцінки і професій оціночній діяльності ( т. 2 ас. 204-216);
- клопотання прокурора про тимчасовий доступ до речей і документів від 16 січня 2017 року та копія ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва по справі № 758/674/17 від 20 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 про тимчасовий доступ до речей і документів та надано останньому тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні ПАТ Банк «Контракт» і стосуються взаємовідносин між ПАТ Банк « Контракт» і ТОВ ГК «Укргаз» (), а саме до документів, що містять інформацію про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 за період з 30 вересня 2015 року по 31 грудня 2016 року із зазначенням контрагентів та призначення платежу( т. 2 ас. 217-225);
- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 1 березня 2017 року, проведеного у ПАТ Банк « Контракт» за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, будинок 58, копія вказаної вище ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року, була вручена начальнику служби безпеки ПАТ Банк « Контракт» ОСОБА_43 , йому ж залишено опис речей і документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді. В ході виконання ухвали слідчого судді зауважень, доповнень та скарг не надійшло ( т.2 ас. 226);
- опис речей і документів, що були вилучені на виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів від 1 березня 2017 року, відповідно до якого прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 в присутності начальника служби безпеки ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_44 провів вилучення: інформації про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 , відкритому ТОВ ГК « Укргаз» () у ПАТ Банк «Контракт», за період з 30 вересня 2015 року по 31 грудня 2016 року ( т.2 а.с.227-228);
- виписка з особового рахунку ТОВ ГК «Укргаз» № НОМЕР_3 , згідно з якою:
· 1 жовтня 2015 року проведена оплата по договору купівлі продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року, на суму 22200000 гривень,

· 2 жовтня 2015 року часткова оплата по договору купівлі продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року на суму 6269000 гривень,

· 6 жовтня 2015 року часткова оплата по договору купівлі продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року на суму 599 994 гривень( т.2 ас. 229-230);

- ухвала Подільського районного суду м. Києва від 5 липня 2017 року, якою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_10 ОСОБА_27 про надання тимчасового доступу до документів та надано дозвіл захиснику адвокату ОСОБА_27 на тимчасовий доступ до документів, а саме до витягу з протоколу Спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року, який знаходиться в архівній справі у приватного нотаріуса ОСОБА_15 , з можливістю його вилучення( т.2 ас. 231- 246);
- лист уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_9 на адресу адвоката ОСОБА_27 , відповідно до якого адвокату відмовлено у наданні належно завіреної копії Протоколу спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банк « Контракт» від 4 серпня 2015 року та витягу з даного Протоколу, з посиланням на банківську таємницю та на те, що запитувана інформація є з обмеженим доступом ( т.2 ас. 239-242);
- витяг по особовому рахунку ПАТ Банк « Контракт» з 30 вересня 2015 року по 26 грудня 2015 року по розрахунку з ТОВ ГК «Укргаз» ( 39320386) згідно з договором купівліпродажу будівлі ПАТ Банк «Контракт» від 30 вересня 2015 року, відповідно до якого сплачено кошти у загальній сумі 29068994 гривень:
· 1 жовтня 2015 року, як оплата по Договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 30 вересня 2015 року, у сумі 22200000 гривень,

· 2 жовтня 2015 року, як часткова оплата по договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 30 вересня 2015 року, у сумі 6269000 гривень,

· 6 жовтня 2015 року, як часткова оплата по договору купівлі - продажу нежитлових приміщень від 30 вересня 2015 року, у сумі 599 994 гривень (т.3 ас.4);

- постанова прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 м. Києва від 24 березня 2017 року, відповідно до якої матеріали досудового розслідування по кримінальним провадженням № 0007282, № 0000153 об`єднані в одне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0007282. Досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні доручено СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (т.3 ас. 5-6);
- клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_45 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, від 28 лютого 2016 року та ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 1 березня 2016 року по справі № 758/2700/16-к, якою надано тимчасовий доступ до речей і документів у приміщені ПАТ Банк «Контракт», розташованому за адресою : м. Київ, вулиця Воздвиженська, будинок 58, (т. 3 ас. 7-14);
- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17 березня 2016 року, згідно з яким старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_46 у присутності головного спеціаліста ОСОБА_47 , ознайомився та вилучив наступні документи:
· договір зберігання цінних паперів № 1/09 від 12 вересня 2014 року на 3-х арк.;

· акт № 1 до договору № 1/09 від 12 вересня 2014 року;

· акт № 2 до договору № 1/09 від 12 вересня 2014 року,

· акт прийому-передачі до договору зберігання,

· накази № ОС №№ 208, 183, 131, ОД №№ 200, 201, 202, 203, 204, 205, 206, 206-1, 207, 208, 210, 211, 212,213,214, 215;

· довіреності №№ 03/2015, 01/2015, 39/2015, 37/2015, 38 /2015;

· заява ОСОБА_10 від 28 серпня 2015 року;

· зобов`язання від 8 жовтня 2014 року за підписом ОСОБА_10 ;

· заява ОСОБА_10 від 8 жовтня 2014 року;

· копії документів на ОСОБА_10 ;

· особовий листок з обліку;

· автобіографія на ОСОБА_10 від 8 жовтня 2014 року;

· зобов`язання ОСОБА_10 від 8 жовтня 2014 року;

· заява ОСОБА_10 від 7 жовтня 2014 року;

· копія вихідного № № 1514, 181 від 18 квітня 2015 року ( т.3 ас. 15-19);

- особова справа ОСОБА_10 (т. 3 ас. 21-42), до якої входить:
· особова картка працівника ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_10 , відповідно до якої ОСОБА_10 має вищу освіту за спеціальністю фінанси і кредит, останнє місце роботи ПАТ «Універсал Банк», займала посаду директора Київського бізнес відділення № 21, 6 жовтня 2014 року звільнена за власним бажанням( т.3 ас. 21-23);

· наказ про прийняття на роботу № ОС-131 від 8 жовтня 2014 року, згідно з яким ОСОБА_10 приступила до виконання обов`язків Голови Правління ПАТ Банк «Контракт»( т.3 ас. 24);

· наказ про призначення на посаду № ОС-183 від 1 грудня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_10 призначена на посаду Голови Правління ПАТ Банк «Контракт» (т.3 ас. 25);

· наказ про звільнення з роботи № ОС-208 від 6 жовтня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_10 припинила виконання обов`язків Голови Правління та звільнена з роботи 7 жовтня 2015 року за власним бажанням (т. 3 ас. 26);

· протокол засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 7 жовтня 2014 року, на якому були присутні ОСОБА_48 - Голова Спостережної ради, ОСОБА_49 - член Спостережної ради, ОСОБА_26 - секретар Спостережної ради, 2-а члени Спостережної ради, що складає 2/3 від загальної кількості; запрошені: Голова Правління ОСОБА_50 , вирішено:

- призначити ОСОБА_10 виконуючим обов`язки Голови Правління ПАТ Банку «Контракт» 8 жовтня 2014 року до дати надання письмової згоди Національного банку України на призначення ОСОБА_10 Головою Правління;
- з дати надання письмової згоди Національного банку України ОСОБА_10 заступити на посаду Голови Правління ПАТ Банку «Контракт»;
- затвердити організаційну структуру банку в новій редакції;
- ввести в дію нову організаційну структуру банку з 8 жовтня 2014 року;
- перевести ОСОБА_51 з посади заступника Голови Правління, члена Правління ПАТ Банку «Контракт» на посаду директора Департаменту розвитку банківських продуктів з 8 жовтня 2014 року;
- звільнити ОСОБА_52 з посади заступника Голови Правління, члена Правління ПАТ Банку « Контракт» з 1 листопада 2014 року;
- призначити ОСОБА_23 на посаду заступника Голови Правління, члена Правління ПАТ Банку « Контракт» з 10 жовтня 2014 року та покласти на неї обов`язки Відповідального працівника за проведення фінансового моніторингу банку;
- призначити ОСОБА_53 на посаду в.о. заступника Голови Правління, члена Правління ПАТ Банку « Контракт» з 8 жовтня 2014 року(т. 3 ас. 28-29);
· заява ОСОБА_10 від 7 жовтня 2014 року про прийняття її на посаду виконуючим обов`язки Голови Правління ПАТ Банку «Контракт» 8 жовтня 2014 року (т. 3 ас. 30);

· заява ОСОБА_10 від 25 серпня 2015 року, відповідно до якої ОСОБА_10 просить звільнити її з посади Голови Правління 7 жовтня 2015 року за власним бажанням(т. 3 ас.31);

· зобов`язання ОСОБА_10 про нерозголошення банківської та комерційної таємниці ПАТ Банку «Контракт» (т. 3 ас. 32);

· повідомлення про права, визначені законодавством у сфері захисту персональних даних, та мету обробки персональних даних від 17 жовтня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_10 повідомлена Банком про включення інформації про неї до бази персональних даних Банку з метою обробки персональних даних та про права, визначені законодавством у сфері захисту персональних даних(т. 3 ас. 33);

· зобов`язання від 8 жовтня 2014 року ОСОБА_10 підтвердила, що зобов`язання буде чинним після припинення нею діяльності, пов`язаної з обробкою персональних даних, крім випадків, установлених Законом (т.3 ас.34);

- характеристика на ОСОБА_10 , надану ТОВ « УПК Сервіс», відповідно до якої за час мешкання ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 , скарг на останню не надходило ( т.3 ас. 44);
- інформація КМПНЛ № 2 від 31 березня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_10 на обліку у лікаря психіатра не перебуває (т.3 ас. 48);
- довідка Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» № 376582 від 30 березня 2017 року, згідно з якою ОСОБА_10 за даними облікової документації, під наркологічним диспансернодинамічним наглядом не перебуває ( т. 3 ас. 49);
- лист ТОВ ГК «Укргаз» від 10 липня 2017 року за підписом ОСОБА_25 , відповідно до якого станом на 20 жовтня 2015 року в рахунок оплати за договором ТОВ ГК «Укргаз» сплачено грошові кошти в загальній сумі 29068994 грн. Залишок суми не сплачено з об`єктивних підстав. Також зазначено про те, що постановою Вищого господарського суду України від 14 грудня 2016 року по справі № 910/28686/15 за позовом ПАТ Банк «Контракт» до ТОВ ГК «Укргаз» про застосування наслідків нікчемності правочину та витребування майна, рішення судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову залишено без змін. З моменту встановлення судом вищої інстанції правомірності відчуження спірного майна товариство розпочало вчиняти дії по проведенню трьохсторонньої зустрічі для можливості проведення розрахунків по договору купівліпродажу нерухомого майна та договору оренди. Однак, станом на 10 липня 2017 року уповноважена на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» особа ОСОБА_9 звернення директора ТОВ ГК «Укргаз» ігнорує. До вказаного листа долучені копія постанови ВГСУ від 14 грудня 2016 року, копії листа за підписом ОСОБА_25 на ім`я ПАТ Банк «Контракт» в особі уповноваженої особи ФГВ, копія - прокуратура м. Києва від 27 грудня 2016 року, в якому директор ТОВ ГК « Укргаз» звертався до уповноваженої на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» особи ОСОБА_9 щодо виставлення Банком рахунку для можливості сплати суми залишкової вартості за договором купівлі - продажу майна від 30 вересня 2015 року, а також копія листа від 12 січня 2017 року, згідно з яким директор ТОВ ГК « Укргаз» звертався з на ім`я директора розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_54 щодо забезпечення проведення трьохсторонньої зустрічі банку, Фонду та ТОВ ГК « Укргаз», з метою проведення взаємозаліку розрахунків за договором купівлі - продажу та заборгованість Банку за орендними платежами (т. 3 а.с.50-60);
- характеристика від 3 квітня 2017 року, згідно з якою ОСОБА_10 працює в ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» з грудня 2015 року, як позаштатний радник Спостережної ради банку, а з лютого 2017 року як штатний радник Спостережної ради банку, характеризується позитивно ( т. 3 ас.92);
- копія експертного висновку № 19/12-3/15 від 12 квітня 2016 року, проведеного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України на підставі ухвали Господарського суду м. Києва, відповідно до якого ринкова вартість нежилих приміщень ( в літ. А)...... загальною площею 1169,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58, визначена із застосуванням порівняльного методу станом на 30 вересня 2015 року та складає 41941000 гривень (т. 3 ас. 62-91);
- постанова Київського Апеляційного господарського суду від 6 вересня 2016 року, якою залишено без змін рішення Господарського суду м. Києва від 2 червня 2016 року у справі № 910/28686/15, а апеляційна скарга ПАТ Банк «Контракт» - без задоволення. (т. 3 ас. 102-111);
- постанова Вищого господарського суду України від 14 грудня 2016 року, якою касаційну скаргу ПАТ Банк «Контракт» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 2 червня 2016 року та постанову Київського господарського суду від 6 вересня 2016року у справі № 910/28686/15 залишені без змін (т. 3 112-116);
- ухвала Подільського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_8 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом розкриття банківської таємниці ПАТ «Банк «Контракт» та надано прокурору Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 тимчасовий доступ до інформації про рух коштів з 1 січня 2015 року по 30 вересня 2015 року, із зазначенням контрагентів та призначенням платежу по рахунку № НОМЕР_2 , відкритому ТОВ «ГК» Укргаз»; документів щодо відкриття та використання зазначеного рахунку, з можливістю вилучення їх належним чином завірених копій (т. 3 ас.130-131);
- витяг з протоколу Спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року за підписом голови засідання ОСОБА_55 , секретаря ОСОБА_10 , відповідно до якого прийнято рішення про укладення договору купівлі-продажу майна, що належить банку на праві власності, приміщення за адресою м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, за ціною не менше ніж балансова вартість станом на останню звітну дату. У зв`язку з прийняттям рішення про продаж майна, що належить банку, обрати оцінювачем майна ПП «ТА-Експерт-Сервіс» та затвердити умови договору, що укладатиметься з ним; уповноважити Голову Правління ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_10 підписати від імені банку договір купівлі-продажу нерухомого майна (т. 3 ас. 145);
- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 25 липня 2017 року, відповідно до якого прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 на виконання ухвали суду від 18 липня 2017 року в ПАТ Банк «Контракт» вилучені копії наступних документів:
· виписка з особового рахунку ТОВ ГК «Укргаз»,

· копія заяви про відкриття поточного рахунку ТОВ «Укргаз»,

· копії електронного повідомлення відповіді,

· копія виписки з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб,

· копія протоколу № 5 загальних зборів ТОВ ГК «Укргаз»,

· копія паспорта ОСОБА_25 ,

· копія ідентифікаційного коду ОСОБА_25 ,

· копія паспорта ОСОБА_56 ,

· копія ідентифікаційного коду ОСОБА_56 ,

· копія наказу № 3 ТОВ ГК «Укргаз»,

· копія картки із зразками підписів ТОВ «Укргаз»,

· копія опитувальника ТОВ ГК «Укргаз»,

· копія заяви про відкриття рахунку ТОВ ГК «Укргаз»,

· копія договору банківського рахунку № 19675-00 ТОВ ГК «Укргаз»,

· копія додаткової угоди № 1 до договору № 19675-00,

· копія договору на обслуговування банківського рахунку № 19675-00 ТОВ ГК «Укргаз»,

· копія заяви на підключення до системи « Інтернет Банкінг»,

· копія статуту ТОВ ГК «Укргаз», копія статуту ПАТ Банк « Контракт» у новій редакції

( т.3 ас. 147-211).
Згідно з даними виписки з особового рахунку ТОВ ГК «Укргаз» НОМЕР_3 з 1 січня 2015 року по 30 вересня 2015 року, всього проведено проводок 62 по дебету на загальну суму 62901039, 80 грн. по кредиту 62 949 663,23 грн., вихідний станом на 30 вересня 2015 року 48 623,43 грн.(т.3 ас.150-155);
Відповідно до наказу ТОВ ГК «Укргаз» № 3 від 29 травня 2015 року ОСОБА_25 приступив до виконання своїх обов`язків Директора Товариства з 29 травня 2015року на підставі протоколу загальних зборів учасників № від 28 травня 2015 року(т.3 ас.173);
- Статут Публічного акціонерного товариства Банку «Контракт», затверджений рішенням Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Банку «Контракт» протокол № 106 від 21 квітня 2015 року ( т. 3 ас. 212-246).
Відповідно до п.п. 10.1, 10.2. ст. 10 статуту ПАТ Банк «Контракт» Органами управління Банку є: Загальні збори акціонерів Банку, правління Банку; органами контролю банку є: Спостережна рада Банку, Внутрішній аудит Банку;
Згідно з підпунктами 33, 35 п. 12.6. ст. 12 Статуту до виключної компетенції Спостережної Ради банку належить, серед іншого, прийняття рішення про вчинення значних правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Банку; прийняття рішення про обрання оцінювача майна Банку та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг;
Статтею 12 Статуту банку передбачено, що до компетенції Правління банку належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю Банку, крім питань що належать до виключної компетенції Загальних зборів акціонерів та Спостережної ради Банку. Зокрема, пп.11 п.13.2. ст.13 Статуту встановлено, що до компетенції Правління відноситься прийняття рішення щодо розпорядження майном Банку, з урахуванням обмежень, встановлених законодавством України та цим Статутом;
- копії сертифікатів №№ В000795-09, В000616-09, В000679, В000960, В0010-14 приміщення ПАТ «Банк «Контракт», якими підтверджується факт відповідності приміщення банку вимогам технічного стану приміщень для приміщень банків ( т. 4 ас.21-50).
- ухвала Подільського районного суду м. Києва від 3 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на розкриття банківської таємниці ПАТ «Банк «Контракт» (т. 4 ас. 18-20, 51-52);
- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 15 серпня 2017 року, проведений на підставі ухвали Подільського районного суду від 3 серпня 2017 року, згідно з яким вилучені книга протоколів спільних засідань Спостережної Ради та Правління Банку з 8 квітня 2015 року по 27 серпня 2015 року, книга протоколів Загальних зборів акціонерів банку з 21 квітня 2015 року по 13 липня 2015 року, в яких наявні оригінали:
· протоколу № 16 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 19 травня 2015 року,
· протоколу № 1 6/1 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 20 травня 2015 року,
· протоколу № 17 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 2 червня 2015 року,
· протоколу № 18 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 10 червня 2014 року,
· протоколу № 19 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 18 червня 2015 року,
· протоколу № 20 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 24 червня 2015 року,
· протоколу № 21 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 30 червня 2015 року,
· протоколу № 22 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 01 липня 2015 року,
· протокол № 23 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 11 серпня 2015 року,
· протоколу № 24 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 20 серпня 2015 року,
· протоколу № 25 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 2 вересня 2015 року,
· протоколу № 26 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 3 вересня 2015 року,
· протоколу №27 засідання Правління ПАТ Банку «Контракт» від 16 вересня 2015 року,
· протоколу № 310-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 2 червня 2015 року,
· протоколу № 311-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 17 червня 2015 року,
· протоколу № 312-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 30 червня 2015 року,
· протоколу № 313-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 1 липня 2015 року,
· протоколу № 314-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 9 липня 2015 року;
· протоколу № 315-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 10 липня 2015 року,
· протоколу № 316-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 17 липня 2015 року,
· протоколу № 317-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 24 липня 2015 року,
· протоколу № 318-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 10 серпня 2015 року,
· протоколу № 319-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 21 серпня 2015 року,
· протоколу № 320-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 11 вересня 2015 року,
· протоколу № 321-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 18 вересня 2015 року,
· протоколу № 322-2015 засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт» від 30 вересня 2015 року;
· протоколи Загальних Зборів Акціонерів Банку з 21 квітня 2015 року 13 липня 2015 року, а саме:
u оригінал протоколу № 106 чергових Загальних зборів акціонерів ПАТ Банку «Контракт» від 21 квітня 2015 року,
u оригінал протоколу № 107 чергових Загальних зборів акціонерів ПАТ Банку «Контракт» від 13 липня 2015 року;
u оригінали протоколів Спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банку «Контракт» від 8 квітня 2015 року, 20 квітня 2015 року, 2 червня 2015 року, 17 червня 2015 року, 3 серпня 2015 року, 4 серпня 2015 року, 27 серпня 2015 року ( т.4 ас. 79- 142);
- скан витягу з протоколу № 317-2015 засідання Спостережної ради ПАТ «Банку «Контракт» від 3 серпня 2015 року, на якому вирішено питання про надання згоди на укладення договору купівлі-продажу майна, що належить банку на праві власності приміщення за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, за ціною не нижче балансової вартості станом на останню звітну дату; у зв`язку з прийняттям рішення про продаж майна, що належить банку, обрати оцінювачем майна ПП «ТА-Експерт-Сервіс» та затвердили умови договору, що укладатиметься з ним; уповноважити Голову Правління ПАТ Банку «Контракту» ОСОБА_10 підписати від імені банку договір купівлі-продажу нерухомого майна. Витяг за підписом голови Спостережної Ради - ОСОБА_55 , секретаря - ОСОБА_26 (т. 5 ас. 10);
- копія попереднього договору купівлі-продажу нерухомості від 23 липня 2015 року, згідно з умовами якого ПАТ банк «Контракт» в особі Голови правління ОСОБА_10 , яка діє на підставі Статуту, (Продавець) та ТОВ ГК «Укргаз» в особі директора ОСОБА_25 (Покупець) уклали попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна про те, що сторони зобов`язуються у строк до 1 жовтня 2015 року укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) нерухомого майна (зазначений перелік) загальною площею 1169,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, ...на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності та обліковується за ПАТ банк «Контракт» і ТОВ «Воздвиженській» на підставі технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування;. Сторони домовилися, що істотними умовами Основного договору купівлі-продажу будуть наступні:
· продаж зазначеного у пункті 1 нерухомого майна буде вчинено за ціною, визначеною незалежним оцінювачем, але не меншою за його балансову вартість;
· покупець зобов`язується протягом трьох днів з моменту укладення договору купівлі-продажу нерухоме майно передати Продавцю в оренду ( т.4 ас. 229-230).
- лист уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_9 від 28 грудня 2017 року за № 01/10-1976 про те, що витяг з протоколу засідання Спостережної ради ПАТ Банк «Контракт» № 317-2015 від 3 серпня 2015 року у банку відсутній (т. 5 ас. 14);
- копія висновку за результатами проведення службового розслідування від 17 січня 2018 року, відповідно до якого перевіркою встановлено, що ОСОБА_26 перед своєю черговою відпусткою за 2015 рік останній раз проходила через систему контролю доступу ПАТ Банк «Контракт» 24 липня 2015 року. Наступний раз після відпустки ОСОБА_26 проходила через систему контролю доступу - 10 серпня 2015 року. Також перевіркою журналу реєстрації відвідувачів банку встановлено, що ОСОБА_26 в період часу з 27 липня 2015 року по 9 серпня 2015 року в журналі реєстрації відвідувачів ПАТ Банк «Контракт» не зареєстрована (т. 5 ас. 29);
- витяг з кримінального провадження за № 0000265, відповідно до якого 14 листопада 2017 року до ЄРДР внесені відомості за ч. 1 ст. 366 КК України, фабула: невстановлені службові особи ПАТ «Бан Контракт», діючи умисно наприкінці вересня 2015 року, перебуваючи за місцем знаходження банку по вулиці Воздвиженській в місті Києві склали та видали витяг з протоколу спільного засідання спостережної ради та правління банку, до якого внесли завідомо неправдиві відомості, що у зв`язку з прийняттям рішення про продаж нерухомого майна, що належить банку обрати оцінювачем майна «Та-Експерт-Сервіс», чим вчинили його підроблення. Особа, якій оголошено підозру не вказано. Вказано, що кримінальне правопорушення було виявлено безпосередньо прокурором ОСОБА_8 (т. 5 а.с.133);
- рапорт прокурора ОСОБА_8 від 14 листопада 2017 року, згідно з яким він звернувся на ім`я керівника Київської місцевої прокуратури №7 щодо погодження внесення відомостей до ЄРДР та реєстрації кримінального провадження за фактом підроблення витягу з протоколу спільного засідання спостережної ради та правління ПАТ «Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року ( т. 5 ас.135-137);
- постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 23 лютого 2018 року, згідно з якою прокурором ОСОБА_8 з матеріалів кримінального провадження № 0000265 виділені матеріали щодо службових осіб ПАТ «Банк «Контракт», які у невстановлений час та невстановленому місці, склали завідомо неправдивий офіційний документ ( т.5 ас.140-143).

Оцінюючи наявні у кримінальному провадженні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинувачену, свідків запропонованих стороною обвинувачення та стороною захисту, дослідивши запропоновані сторонами докази, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час розгляду справи в суді не встановлені достатні докази наявності у діях ОСОБА_10 прямого умислу на вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1 КК України та ч.1 ст.366 КК України, так само, як і мотивів діяти всупереч інтересам ПАТ «Банк «Контракт» та на користь ТОВ ГК «Укргаз», у зв`язку з чим виправдав ОСОБА_10 за недоведеністю у її діяннях складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1 КК України та ч.1 ст.366 КК України, і з таким висновком суду погоджується й колегія суддів.

Відповідно до положень ст.. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При цьому, згідно до ст.. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, а слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд першої інстанції, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, дійшов висновку, що вони відповідно до вимог ст. 85 КПК України є належними, оскільки прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

На переконання колегії суддів, розглядаючи зібрані у справі докази з точки зору їх допустимості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що показання обвинуваченої, представника потерпілого, свідків у судовому засіданні отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими. Судом першої інстанції також визнані належними і допустимим, як джерело доказів, долучені до справи документи та висновки експертиз, і з таким висновком погоджується колегія суддів.

Разом з тим, як правильно зазначив суд у вироку, аналіз досліджених доказів свідчить про те, що жодний доказ, як окремо, так і в сукупності, не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_10 за ч.2 ст.364-1 КК України та ч.1 ст.366 КК України.

Згідно з висунутим обвинуваченням ОСОБА_10 , як голова правління банку, достовірно знаючи, що 4 серпня 2015 року під час спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт», де вона особисто була присутня, прийнято рішення, що у зв`язку з прийнятим рішенням про продаж майна, що належить ПАТ «Банк «Контракт», обрати оцінювачем майна ТОВ «Експерт Нерухомості-2015», діючи умисно, всупереч інтересам очолюваної нею банківської установи, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, з метою реалізації майна банку за ціною, що нижче його дійсної вартості, підписала завідомо неправдивий офіційний документ «Витяг з протоколу Спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року», у якому зазначено, що оцінювачем визначено ПП «ТА-ЕКСПЕРТ-СЕРВІС», і цього ж дня підписаний нею завідомо неправдивий офіційний документ «Витяг з протоколу Спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року надала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 для здійснення нотаріального посвідчення договору від 30 вересня 2015 року купівлі-продажу нерухомого майна, чим вчинила видачу завідомо неправдивого офіційного документу.
У подальшому, голова правління ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_10 , діючи умисно, зловживаючи своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, всупереч інтересам очолюваної нею банківської установи, 30 вересня 2015 року уклала з ТОВ «ГК «Укргаз» договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень №7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 1 0), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16) ОФІС, загальною площею 1169,30 кв. м., розташованих у будівлі за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58, за ціною 45000400 грн., в тому числі ПДВ 7 566 666, 67 грн. При цьому, згідно з п. 2.2 зазначеного договору купівлі-продажу, всупереч рішенню спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року, при визначенні ціни предмету договору до уваги прийнято звіт про оцінку майна, виконаний ПП «ТА-Експерт-Сервіс», згідно з яким вартість відчужуваного об`єкту нерухомості станом на 31 серпня 2015 року становить 41 178 634 грн. з урахуванням ПДВ.
У той же час відповідно до висновку експерта ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» ОСОБА_14 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1646 від 5 березня 2016 року технічний стан нежитлових приміщень офісного призначення загальною площею 1169,3 м2, розташованих за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, 58, добрий, ступінь фізичного зношення становить 13%, дійсна вартість вказаного нежитлового приміщення, станом на 30 вересня 2015 року, становить 55171831 грн., в тому числі ПДВ 9195305 грн.
За таких обставин орган досудового розслідування дійшов висновку, що голова правління ПАТ «Банк «Контракт» ОСОБА_10 , діючи умисно, зловживаючи своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, всупереч рішенню спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року та всупереч інтересам очолюваної нею банківської установи, здійснила відчуження майна ПАТ «Банк «Контракт» за ціною, що на 10171431 грн. нижче їх дійсної вартості, чим спричинила шкоду ПАТ «Банк «Контракт» на зазначену суму, що є тяжким наслідком.

Разом з тим, будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження зазначених обставин стороною обвинувачення не надано, на що обґрунтовано послався суд у вироку.

Так, ОСОБА_10 ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду, вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів не визнавала, надавши відповідні показання по вказаних обставинах.

При цьому, як встановлено в суді першої інстанції, і знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, рішення про продаж приміщень та обрання оцінювача, з урахуванням стану банку, необхідності капіталізації його активів, стану ринку нерухомості на час прийняття рішення, приймалось на спільному засіданні Спостережної ради банку та Правління банку, що відповідає вимогам Статуту, і ці обставини не заперечуються ні стороною обвинувачення, ні представником потерпілим.

Окрім того, посилання сторони обвинувачення та представника потерпілого про те, що діями ОСОБА_10 , спрямованими на продаж нежитлових приміщень банку за обставин, викладених в обвинуваченні, на 10171431 грн. нижче їх дійсної вартості, спричинена істотна шкода ПАТ «Банк «Контракт» на зазначену суму, що є тяжким наслідком, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, на що правильно послався суд першої інстанції.
Так, згідно з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, ОСОБА_57 інкримінується продаж належних Банку нежитлових приміщень за ціною нижче, ніж встановлена висновком експерта Київської незалежної судово-експертної установи № 1646 від 5 березня 2016 року.
Разом з тим, з наявних у справі доказів, досліджених як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду встановлено таке.

Згідно з рішенням спільного засідання Спостережної ради банку та Правління банку від 4 серпня 2015 року ОСОБА_10 , як Голові правління банку, надано дозвіл на продаж нежитлових приміщень за ціною, не нижче балансової, і ці обставини не заперечуються стороною обвинувачення та представником потерпілого.

Відповідно до звіту Суб`єкта оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» № 08/15-М58 від 31 серпня 2015 року (дата дії звіту 29 лютого 2016 року), метою проведення оцінки є визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для складання фінансової звітності. Отриманий результат ринкової вартості оцінюваного майна, за узгодженим порівняльним методичним підходом, - нежилих приміщень - Офіс, загальною площею 1169,3 кв.м. , що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, станом на 31 серпня 2015 року складає 41178634 грн. з урахуванням ПДВ.

Зі змісту копії договору купівлі продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року між ПАТ Банк «Контракт» в особі Голови Правління ОСОБА_10 ТОВ ГК «Укргаз» в особі директора ОСОБА_25 випливає, що нежилі приміщення - Офіс, загальною площею 1169,30 кв.м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, продані за домовленістю сторін за 45400000,00грн., у тому числі ПДВ 7566666, 67 грн.

Таким чином, з наявної сукупності доказів у кримінальному провадженні вбачається, що нежитлові приміщення, належні Банку, на виконання рішення спільного засідання Спостережної ради банку та Правління банку від 4 серпня 2015 року продані за ціною, яка вище балансової.

Щодо заподіяння з боку ОСОБА_10 шкоди ПАТ Банк «Контракт» вказаною угодою у зв`язку з недоотриманням грошових коштів внаслідок продажу нежитлових приміщень, як зазначено в обвинувальному акті, за ціною нижче, ніж встановлено висновком експерта, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до рішенні Господарського суду м. Києва від 2 червня 2016 року по справі № 910/28686/15 у задоволенні позовних вимог ПАТ Банк «Контракт» до ТОВ ГК « Укргаз» про застосування наслідків нікчемності правочину та витребування майна відмовлено повністю.

Зазначене рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 6 вересня 2016 року, а апеляційна скарга ПАТ Банк «Контракт» без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 14 грудня 2016 року касаційну скаргу ПАТ Банк «Контракт» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 2 червня 2016 року та постанову Київського господарського суду від 6 вересня 2016року у справі № 910/28686/15 залишені без змін.
Як зазначено у постанові Вищого господарського суду України господарськими судами під час розгляду справи встановлено, що між ПАТ Банк «Контракт» (Продавець) та ТОВ ГК «Укргаз» (Покупець) 30 вересня 2015 року укладено договір, за умовами якого Продавець передає (продає), а Покупець приймає у власність (купує) нежилі приміщення в літері А з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10). з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16) (далі - нежилі приміщення), загальною площею 1 169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, будинок 58.

Пунктом 2.1 договору визначено, що за домовленістю сторін продаж нежитлових приміщень вчинено за 45400000 грн., в тому числі ПДВ 7566666,67 грн., які Покупець перераховує на рахунок Продавця № 373990005, відкритий у Банку, МФО 322465 у такому порядку: 22200000 грн., у тому числі ПДВ 3700000 грн, покупець перераховує Продавцю у день укладення договору, а 23200000 грн., у тому числі ПДВ 3866666,67 грн., Покупець перераховує Продавцю не пізніше 5 жовтня 2015 року.
Відповідно до звіту про оцінку майна, наданого суб`єктом оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» станом на 31 серпня 2015 року оціночна вартість нежитлової будівлі складає 41178634 грн. з врахуванням ПДВ (п. 2.2 договору).
Згідно довідки від 30 вересня 2015 року № 21/12-4260, наданої Банком, балансова вартість нежилих приміщень складає 42338194,82 грн. (п. 2.3 договору).
Покупець набуває право власності на нежилі приміщення після нотаріального посвідчення договору та реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та підписання акту прийому-передачі вказаних нежилих приміщень. Продавець та Покупець дійшли згоди, що право власності буде зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я Покупця в день підписання договору (п. 3.1 договору).
Господарські суди дослідили, що 30 вересня 2015 року сторонами здійснено приймання-передача нежилих приміщень, про що складено відповідний акт.
Як встановили попередні судові інстанції, станом на 20 жовтня 2015 року в рахунок оплати за договором відповідачем сплачено грошові кошти в загальній сумі 29068994 грн., а тому заборгованість перед позивачем становить 16331006 грн., тобто, з врахуванням набуття відповідачем права власності на нежилі приміщення ще 30 вересня 2015 року, фактичне відчуження відбулося за ціною 29068994 грн.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач послався на те, що постановою Правління Національного банку України від 6 жовтня 2015 року № 671 позивача віднесено до категорії неплатоспроможних. Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду від 6 жовтня 2015 року № 183 розпочато процедуру виведення позивача з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 7 жовтня 2015 року по 6 січня 2016 року (включно).
На виконання вимог ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо зобов`язань Фонду забезпечити протягом дії тимчасової адміністрації перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону, було видано наказ від 19 жовтня 2015 року № 42/1 про здійснення в Банку перевірки договорів (правочинів), укладених за період з 7 жовтня 2014 року по 6 жовтня 2015 року, на предмет виявлення нікчемних правочинів.

З метою виконання покладених на Фонд завдань, відповідно до вимог Закону, Банк звернувся до суб`єкта оціночної діяльності «Українська універсальна біржа» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 18 лютого 2014 року № 16049/14, виданий Фондом Державного майна України) для визначення ринкової вартості об`єкту оцінки (нежилих приміщень).
За результатами проведеної оцінки отримано звіт з незалежної оцінки майна від 20 жовтня 2015 року № Нв 10/10, відповідно до якого, ринкова вартість нежилих приміщень станом на 7 жовтня 2015 року становила 70532210 грн.
На думку позивача, ціна, яка вказана у договорі, на 36,7 % менша за ринкову вартість, зазначену у звіті з незалежної оцінки майна від 20 жовтня 2015 року № Нв 10/10, а фактична ціна продажу - 29068994 грн. на 36 % менша ціни, зазначеної в договорі - 45400000 грн.
20 січня 2015 року позивач надіслав на адресу відповідача повідомлення № 41/07-4439 про визнання договору нікчемним з вимогою повернення отриманого майна відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у якій визначено, що у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни. Проте, вимога позивача залишена відповідачем без виконання, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 2 лютого 2016 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу. На вирішення експерта поставлене наступне питання:
- Яка ринкова вартість станом на 30 вересня 2015 року нежилих приміщень (в літері А) з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 18 (групи приміщень №11), з №1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16) - офіс, загальною площею 1 169, 3 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ?
За результатами проведеної експертизи складено експертний висновок від 12 квітня 2016 року № 19/12-3/15, в якому зазначено, що ринкова вартість нежилих приміщень (в літері А) з № 1 по № 17 (групи приміщень № 1), з № 1 по № 24 (групи приміщень № 4), з № 1 по № 14 (групи приміщень № 7), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 18 (групи приміщень № 11), з №1 по № 16 (групи приміщень № 13), № 1 (групи приміщень № 15), № 1 (групи приміщень № 16) - офіс, загальною площею 1169,3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , складає 41941000 грн.
Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходив з положень ЦК України та, надавши оцінку всім матеріалам справи в сукупності, і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Як вірно визначили суди попередніх інстанцій, підставою визнання договору нікчемним, на думку позивача, є те, що ціна визначена у правочині більше ніж на 20% відрізняється від вартості нерухомого майна, яке було продано відповідачу.
Водночас, судовою експертизою визначено ринкову вартість нерухомого майна станом на день купівлі-продажу, яка є нижчою (41941000 грн.), ніж та, яку сторони узгодили (45400000 грн.), а тому Банк продав майно за ціною більшою, ніж ринкова вартість на день укладення правочину.

Доводи апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого про те, що проведення розрахунку в декілька платежів, передача нежилих приміщень у власність покупця до повного розрахунку, підтверджує навмисність дій обвинуваченої, є необґрунтованими, оскільки встановлений порядок розрахунку не суперечить вимогам закону.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів доходить висновку, що стороною обвинувачення і представником потерпілого не надано належних, допустимих, достатніх доказів, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання ПАТ Банк «Контракт» грошових сум у більшому розмірі, ніж було зазначено у договорі купівлі-продажу, що ці доходи не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані, а також не підтвердили наявність інших реальних покупців на вказані нежитлові приміщення за ціною вище, ніж вказані приміщення були продані.

При цьому колегія суддів враховує, що виписки з особового рахунку ТОВ ГК «Укргаз» № НОМЕР_3 з 1січня 2015 року по 30 вересня 2015 року свідчать про господарську діяльність товариства, проведення 62 проводки по дебету на загальну суму 62901039, 80 грн. та по кредиту 62949663,23 грн., і не підтверджують доводи апеляційної скарги представника потерпілого про фіктивність даного підприємства, та доводи прокурора та представника потерпілого про те, що саме з грошових коштів, які були перераховані банком за придбання цінних паперів, ТОВ ГК «Укргаз» розрахувалось по договору купівлі-продажу від 30 вересня 2015 року.
Окрім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, відомості з особового рахунку ТОВ ГК «Укргаз» не мають безпосереднього відношення до дій ОСОБА_10 і не свідчать про вчинення останньою інкримінованих їй злочинів, в т.ч. про наявність у неї умислу або намірів вчинити кримінальні правопорушення.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення в порядку ст. 290 КПК України відкриті учасникам апеляційного провадження додаткові докази, надані прокурору представником потерпілих, про які, як зазначив представник потерпілих, стало відомо після винесення вироку.
Згідно з відкритими доказами стороною обвинувачення надана копія справи № 908/1618/18, відповідно до якої Господарським судом Запорізької області 21 серпня 2018 року відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ ГК «Укргаз». У вказаних матеріалах справи, які стосуються діяльності підприємства ГК «Укргаз», наявні копії документів, які свідчать про роботу протягом певного часу ТОВ ГК «Укргаз», у т.ч. і у період, який стосується обставин укладеного ТОВ ГК «Укргаз» та ПАТ Банк «Контракт» договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 30 вересня 2015 року, та судові рішення, які стосуються, у тому числі, обставин договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, належних ПАТ Банк «Кредит» від 30 вересня 2015 року.
Згідно з рішенням господарського суду міста Києва від 9 листопада 2017 року задоволено частково позов Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до Товариства з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, розірвано договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року, укладений між ПАТ Банк «Контракт» та ТОВ ГК «Укргаз». В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19 квітня 2018 року зазначене рішення господарського суду міста Києва в частині розірвання договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року, укладеного між ПАТ Банк «Контракт» та ТОВ ГК «Укргаз» скасовано. Прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог про розірвання договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року відмовлено. В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 9 листопада 2017 року залишено без змін (т. 7 ас. 1-154).

Як зазначено у вказаному рішенні, позивач посилався на те, що відповідач не в повному обсязі розрахувався за придбані нежилі приміщення згідно договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року та має заборгованість, що в свою чергу, на думку позивача, є істотним порушенням умов вказаного договору та є підставою для односторонньої відмови позивачем від вказаного договору, а також надає позивачеві право вимагати повернення нежилих приміщень. Колегія суддів ... дійшла до висновку про те, що договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 та зареєстрований у реєстрі за № 920 за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач посилається як на підставу позову на ч. 3 ст. 695 ЦК України, якою встановлено право продавця відмовитись від договору купівлі-продажу. Тобто даною статтею встановлено право продавця відмовитись від договору купівлі-продажу якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу. Як зазначалось раніше, така відмова від договору здійснюється у формі одностороннього правочину шляхом повідомлення контрагента у письмової формі про відмову від договору та такий договір буде відповідно розірваним.

Матеріали справи не містять та сторонами не заперечується, що такої відмови від договору у формі одностороннього правочину, шляхом надіслання відповідачеві листа про відмову від договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 30 вересня 2015 року, позивачем зроблено не було.
Як зазначив представник третьої особи у судовому засідання 19.04.2018 року, у зв`язку з тим, що подальше виконання зобов`язання по договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року втратило інтерес для позивача, останнім надіслано на адресу відповідача повідомлення № 41/07-4439 від 20 жовтня 2015 року про визнання вищезазначеного договору нікчемним з вимогою повернення отриманого майна відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Дане повідомлення представник третьої особи вважає повідомленням про відмову від договору. Однак, з такими доводами представника колегія суддів не може погодитись, оскільки відмова від договору та нікчемність договору мають різну правову природу та різні правові наслідки. Таким чином, колегією суддів встановлено, що відповідачем не здійснювались ніякі дії спрямовані на повідомлення відповідача про односторонню відмову від договору саме на підставі ч.3 ст. 695 ЦК України.

27 грудня 2016 року позивач звертається з даною позовною заявою про розірвання вищезазначеного договору у судовому порядку з підстав істотного порушення умов договору відповідачем на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Заявляючи позов про розірвання договору у судовому порядку з підстав істотного порушення умов договору на підставі ч.2 ст. 651 ЦК України, на позивача покладається обов`язок довести наявність саме істотного порушення умов договору, що змусило сторону, яка не отримала бажаного, наполягати на розірванні договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абз.2 ч.2 ст.651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Оцінка порушення договору, як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч.2 ст.651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (Постанова Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13).
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям покупця щодо несвоєчасності внесення передбаченої договором плати за нерухоме майно в контексті істотності, про яку мова йдеться у ч. 2 ст.651 ЦК України. Істотним є таке порушення умов договору, у результаті якого сторони не досягають цілей, обумовлених самим договором. Водночас, порушення умов договору не може вважатися істотним, якщо таке порушення може бути усунуте боржником, тобто необхідно з`ясовувати обставини, які свідчать про неможливість виконання покупцем свого обов`язку щодо повної оплати товару.

Так, як вбачається з матеріалів справи № 910/23976/16, відповідач дійсно допустив порушення строків оплати за придбані нежилі приміщення згідно договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року, а саме відповідачем здійснено оплату за нежилі приміщення наступним чином: 22 200 000, 00грн. сплачено 1 жовтня 2015 року; 6 269 000, 00грн. сплачено 2 жовтня 2015 року; 599 994, 00грн. сплачено 6 жовтня 2015 року. Відтак, станом на 20 жовтня 2015 року (дату прийняття рішення про нікчемність даного договору) відповідачем сплачено позивачеві 29 068 994, 00грн., а борг відповідача перед позивачем становить 16331006,00грн. (довідка ПАТ Банк «Контракт», та прострочення останнього платежу становило 14 днів.
Однак, на переконання колегії суддів, встановлений факт неналежного виконання відповідачем умов договору, а саме проведення оплати не у повному обсязі, сам по собі не може слугувати достатньою правовою підставою для розірвання договору.
Натомість, дії позивача свідчать про небажання останнього отримати від відповідача реального виконання договору, оскільки матеріали даної справи не містять доказів про те, що позивач вимагав від відповідача належного виконання умов договору, а саме оплати проданих нежилих приміщень.
Так, по-перше, позивачем надіслане відповідачеві повідомлення № 41/07-4439 від 20 жовтня 2015 року про визнання вищезазначеного договору нікчемним з вимогою повернення отриманого майна відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

По-друге, колегією суддів встановлено, що 21 жовтня 2015 року позивач на рахунок відповідача, відкритого в ПАТ Банк «Контракт» (позивач), повернув сплачені кошти за вказаним договором у розмірі 29 068 994 грн. 6 жовтня 2015 року № 671 ПАТ Банк «Контракт» віднесено до категорії неплатоспроможних. Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду від 6 жовтня 2015 року № 183 розпочато процедуру виведення Банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тобто, повертаючи кошти відповідачеві, позивач не міг не усвідомлювати, що відповідач не зможе розпоряджатись даними коштами, оскільки Банк припинив виконувати вимоги вкладників та кредиторів з 30 вересня 2015 року ( довідка ПАТ Банк «Контракт»).
Крім цього, колегією суддів встановлено, що спірне майно включено до ліквідаційної маси ПАТ Банк «Контракт». ( довідка ПАТ Банк «Контракт»).
Третє, 9 листопада 2015 року позивач звернувся з позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та зобов`язання позивача повернути спірне приміщення (справа № 910/28685/15). До остаточного вирішення справи № 910/28685/15 щодо, в тому числі, встановлення дійсності договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року відповідач був позбавлений можливості виконати зобов`язання по договору в повному обсязі.
Частиною 4 ст.612 ЦК України встановлено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до п.1, п.1 ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що, в тому числі, дії позивача не сприяли належному виконанню відповідачем свого обов`язку по договору.
Як вбачається, з матеріалів справи, з моменту встановлення судом касаційної інстанції (14 грудня 2016 року) правомірності відчуження спірного майна, відповідач розпочав вчиняти дії по проведенню із Банком в особі Уповноваженої особи Фонду трьохсторонньої зустрічі для можливості проведення взаємозаліку розрахунків по договору купівлі - продажу нерухомого майна та договору оренди майна.
Матеріали справи місять листи ТОВ «Укргаз» до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банку «Контракт» ОСОБА_9 , в якій відповідач пропонував проведення трьохсторонньої зустрічі Банку, Фонду та ТОВ «ГК «Укргаз» з метою здійснення взаємозаліку розрахунків, враховуючи заборгованість товариства за договором та заборгованість Банку за орендними платежами.
27 грудня 2016 року відповідачем надіслано лист до ПАТ Банк «Контракт» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банку «Контракт» щодо виставлення Банком рахунку для можливості сплати ТОВ «ГК «Укргаз» суми залишкової вартості за договором купівлі - продажу майна від 30 вересня 2015 року. 12 січня 2017 року ним же підписано лист на ім`я директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_54 , яким відповідач просив забезпечити проведення трьохсторонньої зустрічі Банку, Фонду та ТОВ «ГК «Укргаз» з метою проведення взаємозаліку розрахунків, враховуючи необхідність сплати залишку ТОВ за договором купівлі - продажу та заборгованість Банку за орендними платежами, а також для вирішення питання щодо повернення сплачених покупцем - ТОВ «ГК «Укргаз» коштів за договором купівлі - продажу в розмірі 29 068 994 грн. на рахунок продавця майна.
Однак, як свідчать матеріали справи, вказані звернення залишені без відповіді, 26 грудня 2016 року Банк звернувся до суду з новим позовом про розірвання вказаного договору купівлі-продажу.
При цьому, колегія суддів бере до уваги, що під час розгляду справи №910/23976/16 відповідач неодноразово у своїх письмових поясненнях наголошував на тому, що має намір та можливість виконати договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року в частині повного розрахунку за придбані нежилі приміщення.
Враховуючи об`єктивні обставини, які унеможливили виконання покупцем свого обов`язку щодо оплати товару у визначені строки, а також те, що таке порушення може бути усунуто боржником, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для розірвання судом договору на підставі ч. 2 ст.651 ЦК України
Отже, з урахуванням наведених вище обставин справи та положень чинного законодавства України, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року на підставі ч.2 ст.651 ЦК України, так як позивачем не доведено факту наявності саме істотного порушення договору відповідачем, оскільки позивачем не доведено того факту, що дії відповідача не дозволяють йому отримати очікуване при укладенні договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року (повну суму грошових коштів), як і не доведено того, що порушення, допущене відповідачем, не може бути ним усунуте.

При цьому, на переконання колегії суддів, заявлення позову у даній справі не спрямоване на захист порушеного права позивача, а саме досягнення останнім мети договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року шляхом отримання грошових коштів від відповідача в повному обсязі.
До цього, позивач у своїй позовній заяві жодним чином не пояснює, яку саме шкоду йому завдав відповідач і яким чином така шкода позбавила його того, на що він розраховував при укладенні договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року, не наводить доказів неможливості отримання грошових коштів за договором, не містить позовна заява і посилань на причинно-наслідковий зв`язок між неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині оплати та наслідками такого невиконання.
Відтак, рішення суду від 9 листопада 2017 року у вказаній частині підлягає скасуванню із прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.
Разом із цим, з урахуванням безпідставності вимог про розірвання договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року, то і відсутні підстави для зобов`язання ТОВ ГК «Укргаз» повернути на користь ПАТ Банк «Контракт» такі нежилі приміщення. Тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову в частині заявлених позовних вимог щодо повернення майна, визнання за позивачем права власності на спірне майно та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 11408434 від 30 вересня 2015 року.

При цьому під час апеляційного розгляду будь-яких даних про те, що вказане рішення скасовано, а ні стороною обвинувачення, а ні представником потерпілих суду апеляційної інстанції не надано.

З досліджених в судовому засіданні листів директора ТОВ ГК « Укргаз» ОСОБА_25 від 10 липня 2017 року, від 27 грудня 2016 року, від 12 січня 2017 року на ім`я уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» щодо врегулювання можливості сплати суми залишкової вартості за договором купівлі-продажу майна від 30 вересня 2015 року, проведення взаємозаліків, свідчать про характер господарських стосунків між підприємницькими структурами, бажання ТОВ ГК «Укргаз» виконати умови договору, і, як обґрунтовано дійшов висновку суд першої інстанції, не підтверджують будь-які обставини інкримінованих ОСОБА_10 злочинів.

Колегія суддів при цьому звертає увагу, що під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_10 зазначила про те, що Господарським судом м. Києва розглядався позов ПАТ Банк «Контракт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вівен Груп» про погашення заборгованості за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 30 вересня 2015 року в розмірі 23384528,32 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме нежилі приміщення загальною площею 1169,3 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах. За результатами розгляду господарським судом затверджена мирова угода, відповідно до якої сторони («Торговий Дім «Возвиженський» (правонаступник ПАТ Банк «Контракт») та ТОВ «Вівен Груп» правонаступник ТОВ ГК «Укргаз») домовились визначити порядок припинення примусового стягнення боргу через звернення стягнення на предмет іпотеки через продаж на публічних торгах шляхом добровільного погашення заборгованості ТОВ «Вівен Груп» перед ТОВ «Торговий Дім «Возвиженський», а, окрім того, відповідач зобов`язується здійснити погашення заборгованості перед позивачем на загальну суму 16331006,00 грн., що випливають з договору купівлі-продажу нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, загальною площею 1169,30 м.кв.
На підтвердження вказаних обставин захисником надана копія ухвали Господарського суду м. Києва від 5 листопада 2019 року, і зазначені обставини не спростовані стороною обвинувачення.

З огляду на викладене стороною обвинувачення не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження обставин заподіяння діями ОСОБА_10 при укладання 30 вересня 2015 року договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, належних банку, а посилання представника потерпілого та сторони обвинувачення на те, що внаслідок таких дій ОСОБА_10 ПАТ Банку «Контракт» заподіяна шкода, оскільки продаж приміщень відбувся за меншою вартістю, ніж встановлено висновком експерта, є необґрунтованим, виходячи з такого.

Так, наявні у справі:
- експертний висновок № 19/12-3/15 від 12 квітня 2016 року у господарській справі, про те, що ринкова вартість нежилих приміщень ( в літ. А), що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, будинок, 58, станом на 30 вересня 2015 р. складає 41 941 000 гривень;
- висновок експерта № 1646 від 5 березня 2016 року, що ринкова вартість оцінюваного майна, за узгодженим порівняльним методичним підходом, - нежилих приміщень - Офіс, загальною площею 1 169,3 кв.м. , що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , ринкова вартість об`єкта Оцінки станом на 30 вересня 2015 року становить 55171831 грн. з ПДВ.,
свідчать про можливу вартість нежитлових приміщень станом на час їх продажу, про різний підхід спеціалістів до оцінки приміщення в залежності від значної кількості факторів, у тому числі коливаннями ринку, співвідношення попиту та пропозиції в конкретних умовах і для конкретних цілей, та, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, не розкривають направленість умислу і мотивів ОСОБА_10 на вчинення інкримінованих їй злочинів.
При цьому, як правильно зазначив суд, погоджуючись з доводами обвинуваченої ОСОБА_10 , що значний вплив на визначення вартості об`єкту має значення на праві чого - оренди чи власності - володіє землею власник приміщення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дані протоколу № 85 засідання Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України в м. Києві від 31 березня 2016 року, на якому прийнято рішення надати оцінювачу ОСОБА_24 методичні рекомендації для застосування їх в процесі оцінки та професійної оціночної діяльності в подальшому, а саме: при складанні звітів про оцінку майна посилити внутрішній контроль над якістю таких звітів, не стосуються безпосередньо дій обвинуваченої і не можуть самі по собі бути покладені в основу обвинувального вироку, а тому доводи представника потерпілого про те, що судом не враховано, що звіт ПП «ТА-ЕКСПЕРТ-СЕРВІС» не відповідає вимогам нормативно-правових актів, є необгрунтованими.

Окрім того, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що показання представника потерпілого ОСОБА_9 не містять фактичних даних, які підтверджують наявність прямого умислу в діях ОСОБА_10 діяти всупереч інтересів банку та усвідомлення нею підписання завідомо неправдивого документу та бажання такий документ підписати. Згідно з показаннями останнього, він не володіє фактичними обставинами про те, що ОСОБА_10 мала корисний, особистий чи інший спонукальний мотив діяти в інтересах ТОВ «ГК «Укргаз», бажала вчинити дії всупереч інтересам ПАТ «Банк «Контракт».
В цій частині представник потерпілого і під час апеляційного розгляду не зміг зазначити будь-яких обставин на підтвердження корисного особистого чи іншого мотиву ОСОБА_10 при укладенні зазначеного договору.

Відповідно до показань допитаних як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції, свідків жодному з них невідомо будь-яких обставин про будь-яку зацікавленість ОСОБА_10 при укладанні з ТВ «ГК «Укргаз» договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, належних банку, як у своїх інтересах, так й інтересах покупця, або в інтересах інших осіб.

Таких доказів не надано стороною обвинувачення і під час апеляційного розгляду.

Більш того, відповідно до показань свідків ОСОБА_58 - директора юридичного департаменту Банку, ОСОБА_22 - заступника головного бухгалтера ПАТ Банк «Контракт», ОСОБА_23 - заступника голови правління ПАТ Банк «Контракт», ОСОБА_59 , - заступника голови правління ПАТ Банк «Контракт», ОСОБА_55 - голови Спостережної ради Банку продаж приміщень по вулиці Воздвиженській, 58, рішення про що приймалось одноголосно на засіданні Правління банку та Спостережної ради, було економічно вигідним для банку.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин стороною обвинувачення не надано.

Таким чином доводи прокурора та представника потерпілого про те, що ОСОБА_10 при укладання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, належних ПАТ Банку «Контракт» діяла умисно, зловживаючи своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, є необґрунтованими.

Окрім того, відповідно до показань в судовому засіданні свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_55 питання визнання оцінювачем іншого підприємства, а ніж ПП «ТА-ЕКСПЕРТ-СЕРВІС», не обговорювалось, оскільки із вказаним підприємством банк вже працював, і банк влаштовувало як підприємство, так і його цінова політика.
Також з наданого витягу з протоколу № 317-2015 від 3 серпня 2015 року засідання Спостережної Ради ПАТ Банку «Контракт», отриманого 25 серпня 2015 року о 14.01.04 на електронну пошту, Спостережна рада уповноважила ОСОБА_10 підписати договір за ціною не менше балансовою, визначивши оцінювачем саме ПП «ТА-Експерт-Сервіс» (ас. 9-10 т.5).
При цьому як в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, встановлено, що витяг з протоколу спільного засідання Спостережної ради та Правління банку від 4 серпня 2015 року виготовляла не ОСОБА_10 , а інша особа. ОСОБА_10 його підписала, а в подальшому надала нотаріусу для оформлення договору купівлі продажу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ані в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду, будь-яких об`єктивних, належних, допустимих та достатніх доказів того, коли, за яких обставин ОСОБА_10 підробила офіційний документ, знала про його підроблення і беззаперечно усвідомлювала, що підписує саме завідомо для неї неправдивий документ, тобто, будучи службовою особою, умисно видала завідомо неправдивий офіційний документ, стороною обвинувачення не надано, на що обґрунтовано послався суд в оскаржуємому вироку.

Суд першої інстанції, аналізуючи показання допитаних під час розгляду справи представника потерпілого та свідків дійшов висновку, що показання зазначених осіб не підтверджують наявність в діях ОСОБА_10 прямого умислу на вчинення діянь, передбачених ч.2 ст.364-1 КК України та ч.1 ст.366 КК України, а, відтак, показання вказаних осіб не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_10 , і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

Також, на думку колегії суддів, долучені до справи за клопотанням прокурора процесуальні документи у кримінальному провадженні, а саме: витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, процесуальні рішення щодо визначення місця розслідування, виділення та об`єднання кримінальних проваджень, клопотання про надання дозволу на проведення певних слідчих дій та протоколи їх проведення, постанови про призначення експертиз, визнання речовими доказами - тільки підтверджують законність процесуальних рішень слідчого і прокурора під час досудового розслідування, однак, ніяким чином не розкривають направленість умислу та мотивів дій ОСОБА_10 , на що обґрунтовано послався суд першої інстанції.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заява уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_9 від 17 листопада 2015 року про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення містить викладення обставин, які, на думку заявника, свідчать про вчинення ОСОБА_10 злочинів, проте, жодних беззаперечних фактичних даних або обставин, що ОСОБА_10 мала мотиви діяти всупереч інтересів ПАТ Банк «Контракт» і мала мотив діяти в інтересах ТОВ ГК «Укргаз» і бажала та вчинила службове підроблення, у вказаній заяві відсутні, і з таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки вказані у заяві обставини підлягали перевірці і доказуванню стороною обвинувачення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що фактичні дані, які містяться:
- в договорі купівлі продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року між ПАТ Банк «Контракт» та ТОВ ГК « Укргаз»,
- в акті приймання передачі нежитлових приміщень, зазначених у договорі купівлі продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року
- договорі оренди нежитлових приміщень б/н від 30 вересня 2015 року
- витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 30 вересня 2015 року;
- довідці від 9 жовтня 2015 року, складеної головним бухгалтером ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_22 , що залишок заборгованості по договору купівлі продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року складає 16331006 грн.;
- інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.10.2015 року, що право власності на нежилі приміщення ( в літ А ) загальною площею 1169,30 кв.м , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвижинська, 58, зареєстровано за ТОВ ГК «Укргаз»;
не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки не спростовують доводів обвинуваченої про відсутність у неї мотивів діяти всупереч інтересів ПАТ Банк «Контракт» і діяти в інтересах ТОВ ГК «Укргаз» та не підтверджують висновку органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_10 при обставинах, пов`язаних із укладенням вказаного договору, діяла умисно, зловживаючи своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, а також те, що її діями заподіяна шкода.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактичні дані, які містяться в протоколі Спільного засідання Спостережної Ради та Правління ПАТ Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року, в якому зазначено, що прийнято рішення про обрання оцінювачем майна ТОВ «Експерт Нерухомості 2015» , а також фактичні дані, які містяться у витягу з протоколу Спільного засідання Спостережна Рада та Правління ПАТ Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року, в якому зазначено, що прийнято про обрання оцінювачем майна ПП «ТА-ЕкспертСервіс», не спростовують твердження ОСОБА_10 , що приміщення дійсно було продано не менше, а, навіть, більше їх балансової вартості, що у неї не було мотивів діяти в інтересах ТОВ ГК «Укргаз», що, виходячи із фінансового стану банківської системи на той час, такий продаж був вигідним, що вона допускає, що сторінка протоколу, де відображена вказівка про оцінювача могла бути підроблена в подальшому, або особа, яка готувала протокол допустила помилку, що вона не знала про можливу різницю в тексті протоколу і його виписці, що виписку готували відповідні служби, яким вона довіряла, а тому ніяких навмисних дій в супереч інтересів банку не вчиняла, службове підроблення не вчиняла.
При цьому колегія суддів враховує показання свідка ОСОБА_55 - голови Спостережної ради Банку, ОСОБА_22 - заступника головного бухгалтера ПАТ Банк «Контракт», про те, що оцінювачем було визначено ПП «ТА-ЕКСПЕРТ-СЕРВІС», з яким банк уже працював.
Вказані обставини підтверджуються також сканом витягу з протоколу № 317-2015 від 3 серпня 2015 року засідання Спостережної ради ПАТ «Банку «Контракт» від 3 серпня 2015 року, на якому, серед іншого, вирішено питання про обрання оцінювачем майна ПП «ТА-Експерт-Сервіс». Зазначений скан автоматично створений в електронній службі Gmail 25 серпня 2015 року о 14.01 год., що свідчить про його дійсність.
Більш того, свідок ОСОБА_35 вказала про те, що для проведення оцінки майна та продажу нежитлових приміщень було достатньо рішення тільки Спостережної ради банку.
Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що у вироку судом помилково зазначено про те, що протокол засідання Спостережної ради банку датований 4 серпня 2015 року. Однак, вказана технічна описка не впливає на суть постановленого вироку.

На переконання колегії суддів є правильним і висновок суду першої інстанції про те, що фактичні дані, які містяться у:
- долученому прокурором зверненні від 20 жовтня 2015 року уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_9 до Реєстраційної служби Головного Управління юстиції у місті Києві, ТОВ ГК «Укргаз», Приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_15 , з повідомленням про нікчемність договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 30 вересня 2015 року,
- даних ДФС, що станом на 21 жовтня 2015 року платник податків ТОВ ГК «Укргаз» перебуває на обліку в органах доходів та зборів, податкового боргу не має, в стані припинення не перебуває,
- у звіті суб`єкта оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» в особі оцінювача ОСОБА_24 № 08/15-М58 від 31 серпня 2015 року, що ринкова вартість нежилих приміщень - Офіс, загальною площею 1169,30 кв.м, що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, буд. 58, станом на 31.08.2015 р. складає 41178634 грн. з урахуванням ПДВ, та метою проведення оцінки є визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для складання фінансової звітності,
не містять доказів, які б підтверджували направленість умислу ОСОБА_10 діяти всупереч інтересів ПАТ Банк «Контракт», але на користь ТОВ «ГК «Укргаз», або про її наміри та бажання вчинити службове підроблення та спонукальні до цього саме навмисні мотиви. а, відтак, не можуть бути покладені в основу обвинувального висновку щодо ОСОБА_10 .

Окрім того, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно визнав, що долучені в судовому засіданні свідоцтва про право власності на приміщення, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нежилі приміщення ( вліт. А) за адресою: м. Київ, вулиця Воздвиженська, будинок 58, технічні паспорти, вимоги уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк « Контракт» ОСОБА_9 про нікчемність договору не містять будь-яких фактичних даних про вчинення злочину ОСОБА_10 , а тому не можуть слугувати доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_10 у вчиненні нею інкримінованих їй злочинів.

Що стосується даних, викладених у відповіді директора ПП «ТАЕкспертСервіс» ОСОБА_24 від 28 жовтня 2015 року, в якій він повідомляє уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_9 про те, що метою проведення оцінки нежилих приміщень за адресою : м. Київ, вулиця Воздвиженська, будинок 58, є визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для складання фінансової звітності, але не для відчуження, то вказані обставини не свідчать про вчинення ОСОБА_10 інкримінованих їй кримінальних правопорушень та ніяким чином не розкриває мотивів дій ОСОБА_10 та направленість її умислу.

Колегія суддів також вважає, що виписка з особового рахунку ТОВ ГК «Укргаз» № НОМЕР_3 підтверджує факт часткової оплати в перших числах жовтня 2015 року товариством грошових коштів на виконання умов договору купівлі продажу нежилих приміщень від 30 вересня 2015 року, як і витяг по особовому рахунку ПАТ Банк «Контракт» з 30 вересня 2015 р. по 26 грудня 2015 року - отримання саме цих коштів на виконання умов договору, проте, не є доказами вчинення ОСОБА_10 злочинів, передбачених ч.2 ст.364-1 КК України та ч.1 ст.366 КК України, а тому не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

На переконання колегії суддів, долучені до справи копії наказів про призначення ОСОБА_10 на відповідні посади, копія її особової картки, позитивні характеристики, довідки про відсутність судимості, не перебування на обліках у лікарів психіатра і нарколога, лише характеризують особу ОСОБА_10 , проте, жодним чином не підтверджують вчинення нею інкримінованих їй злочинів, а, відтак, не можуть бути взяті до уваги як докази на підтвердження винуватості останньої.

Окрім того, на думку колегії суддів, долучені в суді першої інстанції за клопотанням представника потерпілого схема придбання іменних облігацій ПАТ «Банк «Контракт» 23 та 24 травня 2013 на суму 22 793474, 80 грн., не мають відношення до інкримінованих ОСОБА_10 злочинів, оскільки угоди по придбанню вказаних цінних паперів мали місце до часу роботи ОСОБА_10 у ПАТ Банк «Контракт».

Що стосується копії попереднього договору придбання приміщень від 23 липня 2015 року, то, на думку колегії суддів, відомості, зазначені у вказаному договорі, жодним чином не свідчать та не підтверджують наявність умислу ОСОБА_10 вчинити інкриміновані їй кримінальні правопорушення і не суперечать встановленим під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції обставинам про те, що протягом певного часу з метою покращення роботи банку в умовах, які склались, неодноразово обговорювалось питання щодо можливого продажу приміщень. Окрім того, не спростовують доводів сторони захисту про те, що попередній договір був укладений саме в інтересах банку, щоб переконатись, що покупець накопичив для купівлі на рахунку у банку гроші, що було і зроблено.

Матеріали службового розслідування, накази про відпустку ОСОБА_26 та відрядження ОСОБА_10 достовірно не розкривають направленість умислу обвинуваченої на вчинення інкримінованих їй злочинів, а, відтак, не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції.
При цьому, на переконання колегії суддів, стороною обвинувачення та представником потерпілого не спростовані показання допитаних в судовому засіданні ОСОБА_10 та свідків про те, що ОСОБА_26 , навіть, перебуваючи у відпустці, могла бути викликана на засідання Спостережної ради банку та могла не реєструватись при вході у банк.

Долучені до справи за клопотанням прокурора:
- витяг з кримінального провадження №0000265 від 14 листопада 2017 року про те, що невстановлені службові особи ПАТ Банк «Контракт», діючи умисно, наприкінці вересня 2015 року, перебуваючи за місцем знаходження банку по вулиці Воздвиженській місті Києві, склали та видали витяг з протоколу спільного засідання Спостережної ради та Правління банку,
- рапорт прокурора ОСОБА_8 від 14 листопада 2017 року на ім`я керівника Київської місцевої прокуратури №7 щодо погодження внесення відомостей до ЄРДР кримінальне провадження за фактом підроблення витягу з протоколу спільного засідання спостережної ради та правління ПАТ Банк «Контракт» від 4 серпня 2015 року,
- постанова від 23 лютого 2018 року про виділення прокурором ОСОБА_8 матеріалів досудового розслідування щодо службових осіб ПАТ Банк «Контракт», які у невстановлений час та невстановленому місці склали завідомо неправдивий офіційний документ,
є процесуальними документами у справі, отриманими в порядку КПК України, проте, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, не можуть бути доказами інкримінованих ОСОБА_10 злочинів, оскільки не розкривають направленість умислу ОСОБА_10 підробити документ та вчинити злочини, передбачені як ч. 2 ст. 364-1 КК України, так і ч.1 ст. 366 КК України.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що прокурором поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, а, окрім того, прокурором не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_10 давала будь-якому вказівку внести в офіційний документ неправдиву інформацію, який в подальшому був нею підписаний.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй злочинів стороною обвинувачення не надано.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора та представника потерпілого, судом першої інстанції досліджені всі надані сторонами докази, яким надана належна оцінка, та суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що як у сукупності, так і кожний доказ окремо, не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, а інших доказів, які б були належними та допустимими, стороною обвинувачення не надано та в судовому засіданні таких даних не встановлено.

Оскільки вичерпані всі можливості одержання додаткових достовірних доказів, колегія суддів погоджується з рішенням місцевого суду про виправдання ОСОБА_10 за висунутим їй обвинуваченням, так як обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку проте, що стороною обвинувачення не доведена наявність в діяннях ОСОБА_10 складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку з чим виправдав ОСОБА_10 , а тому доводи, викладені в апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження.

Доводи прокурора та представника потерпілого про те, що суд в обґрунтування виправдання ОСОБА_10 у вчиненні злочинів фактично у вироку поклав показання самої обвинуваченої та безпідставно зазначив, що прокурором, поза розумним сумнівом, не спростовано доводи обвинуваченої, є безпідставними та спростовуються змістом вироку, відповідно до якого судом надана оцінка кожному доказу у кримінальному провадженні як окремо, так і в сукупності.

Посилання прокурора на те, що висновки суду, викладені у вироку, серед іншого, є також наслідком ігнорування (або незнання) судом змісту примітки до ст. 364-1 КК України, відповідно до якої під неправомірною вигодою слід розуміти і будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які пропонують, надають або одержують без законних на те підстав, є безпідставними, оскільки саме на сторону обвинувачення законом покладено обов`язок доводити обставини інкримінованого особі злочину. Проте, окрім абстрактного обвинувачення ОСОБА_10 в тому, що вона з метою отримання неправомірної вигоди для інших осіб використала всупереч інтересам юридичної особи приватного права своїх повноваження, прокурором так і не зазначено, в чиїх же інтересах, на думку сторони обвинувачення, діяла ОСОБА_10 . Більш того, з технічного запису судового засідання встановлено, що саме сторона захисту та суд з`ясовували у допитаних під час судового розгляду осіб: представника потерпілого, свідків вказані обставини.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора на те, що в оскаржуваному вироку у мотивувальній частині вироку наведено вийняті з контексту окремі фрази з показань представника потерпілого та свідків, допитаних у судовому засіданні, то вони є необґрунтованими, оскільки судом у вироку викладені показання зазначених осіб в тій частині, що стосується висунутого обвинувачення.

На переконання колегії суддів, доводи прокурора про те, що судом не надана належна оцінка всім доказам у справі, не взяті до уваги показання представника потерпілого ОСОБА_9 , свідків спростовуються змістом вироку.

Посилання прокурора про те, що судом також допущено неповнота, оскільки судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про надання доручення СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві провести в порядку ст. 237 КПК України, огляд оригіналу протоколу від 4 серпня 2015 року спільного засідання Спостережної ради та Правління ПАТ «Банк «Контракт», яким зафіксовано факт прийняття рішення про укладання договору купівлі-продажу майна, що належить на праві власності ПАТ «Банк «Контракт», а також інших протоколів, як спільного засідання, так і окремо Спостережної ради та Правління даної банківської установи, складених протягом 2015 року, а також безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про долучення до матеріалів кримінальної справи та дослідження в ході судового розгляду документів щодо операцій з цінними паперами, є необґрунтованими, оскільки оригінали протоколів наявні у матеріалах кримінального провадження, дослідження під час судового розгляду питання щодо операцій з цінними паперами виходить за межі висунутого ОСОБА_10 обвинувачення.

Посилання прокурора про те, що у вироку судом помилково зазначено, що статутом ТОВ ГК «Укргаз» визначено повноваження органів правління ПАТ «Банк «Контракт», заслуговують на увагу, проте, не впливають на суть постановленого рішення, оскільки зі змісту наведеного доказу вбачається, що викладені у вироку у цьому абзаці обставини стосуються повноважень Спостережної ради банку, голови правління, і вказівка з посиланням на Статут ТОВ ГК «Укргаз» є технічною опискою.

Окрім того колегія суддів вважає, що доводи прокурора про порушення судом першої інстанції при постановленні вироку вимог ст. 368 КПК України спростовуються змістом вироку.

Доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом положень ст. 339 КПК України є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Згідно з положеннями ст. 339 КПК України у разі отримання відомостей про можливе вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, щодо якого обвинувачення не висувалось і яке тісно зв`язане з первісним та їх окремий розгляд неможливий, а так само встановлення наявності підстав для застосування кримінально-правових заходів до юридичної особи, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу має право звернутися до суду з вмотивованим клопотанням про розгляд додаткового обвинувачення в одному провадженні з первісним обвинуваченням та/або про початок провадження щодо юридичної особи.

У разі задоволення такого клопотання прокурора, суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд на строк, необхідний для підготовки до захисту від додаткового обвинувачення або підготовки представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, до судового розгляду та виконання прокурором вимог, передбачених статтями 276-278, 290-293 цього Кодексу, але не більше ніж на чотирнадцять днів. Строк відкладення судового розгляду може бути продовжений судом за клопотанням сторони захисту або представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у випадку, якщо обсяг або складність нового обвинувачення або провадження щодо юридичної особи вимагають більше часу для підготовки до захисту.

Після закінчення встановленого судом строку, судове провадження повинно бути розпочате з підготовчого судового засідання. Нове дослідження доказів, які вже були досліджені судом до висунення додаткового обвинувачення, здійснюється тільки у разі визнання судом такої необхідності.
Нове дослідження доказів, які вже були досліджені судом до початку провадження щодо юридичної особи, здійснюється за клопотанням представника такої юридичної особи тільки у разі визнання судом такої необхідності.
Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.
У судовому засіданні 15 лютого 2018 року прокурором подане клопотання, датоване 16 листопада 2017 року, про розгляд додаткового обвинувачення в одному провадженні з первісним обвинуваченням (в порядку ст. 339 КПК України). Судом відкладено розгляд справи для надання стороні захисту для підготовки до захисту від додаткового обвинувачення на 1 березня 2018 року на 16.30 год. (ас. 68-79 т. 5).
Відповідно до матеріалів кримінального провадження 27 лютого 2018 року до Подільського районного суду направлений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (додаткове обвинувачення) для розгляду в одному провадженні з первісним обвинуваченням за ч. 2 ст. 364-1 КК України (ас. 97 т. 5).
Ухвалою суду від 28 лютого 2018 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче засідання на 1 березня 2018 року на 16.30 год. (ас. 99 т. 5).
1 березня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні проведено підготовче засідання, в ході якого прийнято рішення про об`єднання зазначеного кримінального провадження з кримінальним провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 364-1 КК України, та призначено судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України на 6 березня 2018 року на 17.30 год. (ас. 104-108 т.5).

Посилання представника потерпілого на те, що судом не враховано, що рішення Спостережної ради та Правління ПАТ Банк «Контракт» не містить жодних посилань на можливість розстрочення оплати за нерухоме майно та реєстрацію права власності на нього на ТОВ ГК «Укргаз» без отримання грошових коштів, є необґрунтованими, оскільки вказане рішення не містить і заборони про можливість розстрочення оплати за нерухоме майно та реєстрацію права власності на нього без отримання грошових коштів.

При цьому, на думку колегії суддів, доводи представника потерпілого про те, що укладення Договору купівлі-продажу не тільки не принесло економічної вигоди для юридичної особи приватного права - ПАТ Банк «Контракт», а навпаки, лише погіршило його майновий стан внаслідок безоплатного вибуття високоліквідного активу з власності Банку, є припущенням, оскільки будь-яких належних достатніх та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять.

Щодо відсутності віз куратора на договорі купівлі-продажу від 30 вересня 2015 року, то в цій частина доводи представника потерпілого суперечать показанням свідків, в т.ч. й свідка ОСОБА_58 , який показав, що очолюваний ним відділ займався супроводом вказаного договору, готував його, але остаточний варіант договору був викладений саме нотаріусом, а, відтак, на думку колегії суддів, на вказаному договорі не можуть бути наявні візи кураторів. Більш того, Статутом банку вказаний порядок не встановлений.

Доводи представника потерпілого про те, що судово-будівельна експертиза проведена без урахування вартості землі, є безпідставними, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що земельна ділянка, на який розташоване приміщення Банку, перебуває у комунальній власності, а не у власності Банку.

Посилання ОСОБА_9 на те, що секретарем спільного засідання правління і спостережної ради була ОСОБА_10 , а тому вона фактично виготовила виписку з протоколу спільного засідання, виходять за межі висунутого обвинувачення і не підтверджуються наявними у справі доказами.

Доводи представника потерпілого про те, що балансова вартість приміщень на початку 2015 року не збільшувалась, і судом прийнято це як факт зі слів обвинуваченої, спростовуються наявними у справі доказами щодо встановлення балансової вартості приміщень станом на початок 2015 року.

Таким чином, під час апеляційного розгляду порушень норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, які були б підставами для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого не підлягають до задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Вирок Подільського районного суду м. Києва від 4 квітня 2018 року щодо ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366 КК України - залишити без змін, апеляційні скарги прокурора у провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 та представника потерпілого ПАТ Банк «Контракт» ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________________ ____________________________ _____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_60