Провадження № 11-кп/824/526/2020 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
представника колонії ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу виконуючого обов`язки начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» ОСОБА_9 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2019 року, якою подання начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» про приведення у відповідність вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишено без розгляду,-
В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло подання начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» про приведення у відповідність вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування подання зазначено, що 18 вересня 2019 року до ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» прибув для відбування міри кримінального покарання засуджений ОСОБА_7 , засуджений 19 червня 2019 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 20 липня 2019 року. При виконанні даного вироку встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 07 травня 2019 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07 червня 2019 року і даний вирок не врахований судом при постановленні вироку від 19 червня 2019 року. У теперішній час вищевказані вироки набрали законної сили та звернуті до виконання, а тому засуджений відбуває покарання за двома діючими вироками, що унеможливлює дотримання норм діючого законодавства.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2019 року подання начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» про приведення у відповідність вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишено без розгляду.

В обґрунтування ухвали зазначається, що відповідно до роз`яснень, викладених в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст.43 КК України не було вирішено.
Окрім того, у порядку передбаченому розділом VIII КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вирок та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

На підставі наведеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що подання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» про приведення у відповідність вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 слід залишити без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції виконуючий обов`язки начальника «Білоцерківської виправної колонії №35» ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2019 року, як таку, що ухвалена на підставі невідповідних висновків суду, фактичним обставинам провадження, та неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» про приведення вироку у відповідність вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2019 відносно ОСОБА_7 . Привести вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2019 відносно ОСОБА_7 у відповідність до вимог ч.4 ст.70 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що ухвала Білоцерківського районного суду Київської області від 06 листопада 2019 року є такою, що ухвалена на підставі висновків суду, які є формальними, та не відповідають фактичним обставинам справи, та базуються на поверхневому вивченні матеріалів справи.
Так, при ухваленні рішення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, залишено поза увагою те, що на час ухвалення вироку від 19.06.2019 Фастівським міськрайонним судом Київскої області, складу суду не було відомо про наявність вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2019, що підтверджується вступною частиною вироку, де в переліку минулих судимостей, судимість від 07.05.2019 не зазначена.
Таким чином, при розгляді вказаного подання, Білоцерківський міськрайонний суд Київської області повинен був керуватись п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» де зазначено: «питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядаються судом у порядку, передбаченому статтями 411, 413 КПК України, у випадках: а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків».

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника колонії, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,
пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу,
пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції не в повному обсязі дотримані вказані вимоги закону.
Відповідно до п.11 ч.1 ст. 535 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього кодексу має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку передбачено статтею 539 КПК України.
Так, ухвалюючи рішення про залишення без розгляду подання начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» про приведення у відповідність вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 , суд першої інстанції послався на роз`яснення викладені в п.12 Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» відповідно до якої не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.411 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Однак, як вбачається з матеріалів провадження, при ухваленні рішення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, залишено поза увагою те, що на час ухвалення вироку від 19.06.2019 Фастівським міськрайонним судом Київської області, складу суду не було відомо про наявність вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2019, що підтверджується вступною частиною вироку, де в переліку минулих судимостей, судимість від 07.05.2019 не зазначена.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» зазначено, що питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядаються судом у порядку, передбаченому статтями 411, 413 КПК України, у випадках: а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків.
На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції у відповідності до ст.413 КПК України неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
Окрім того, чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено повноваження суду щодо залишення без розгляду вказаного подання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу виконуючого обов`язки начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2019 року, якою подання начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» про приведення у відповідність вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишено без розгляду скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4