ЄУН 331/1379/20
Провадження № 1-кп/331/385/2020

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000453 від 02.03.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, освіта базова вища, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2020 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Центрального парку культури та відпочинку «Дубовий гай», що в Олександрівському району м. Запоріжжя, помітив на землі згорток з липкою стрічкою червоного кольору та, дослідивши який, зрозумів, що в зазначеному згортку знаходиться психотропна речовина амфетамін. Після цього, ОСОБА_4 поклав вищевказаний згорток до лівої нагрудної кишені своєї джинсової куртки та став незаконно зберігати при собі, зрозумівши, що дана речовина є психотропною речовиною амфетаміном, обіг якої обмежено, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, всупереч ст. ст. 13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 року (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995 року (зі змінами), продовжив пересуватися по Набережній магістралі, навпроти будинку № 87 по вулиці Академіка Амосова в м. Запоріжжі пішим ходом.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свій умисел на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, тримав її безпосередньо при собі до того часу, як в цей же день, навпроти будинку № 87 по вулиці Академіка Амосова в м. Запоріжжі, о 16 годині 40 хвилин вищевказаний згорток з липкої червоної стрічки, в якому містився зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, було виявлено та вилучено працівниками поліції в ході огляду місця події, яка згідно висновку експерта містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого в перерахунку на основу складає 0,233 г., яку ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Під час досудового розслідування, 09 квітня 2020 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 1 ст. 474 КПК України разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 309 КК України і ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Згідно даної угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання винуватості, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони погодились на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і останній погодився на його призначення.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого між ним та прокурором виду та розміру покарання.

Прокурор наполягає на затвердженні угоди, захисник не має заперечень проти її затвердження.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 квітня 2020 року, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази:

- флеш-накопичував «Kingston», який містить відеозапис проведення огляду місця події від 02.03.2020 року, який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 36-37);

- спецпакет № 2610249, в якому знаходиться психотропна речовина амфетамін, який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, відповідно до квитанцій у провадженні № 0000453 (номер книги обліку речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 344, порядковий номер 1611) підлягає знищенню (а.п. 38-39).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1