провадження 1-кп/243/936/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, яка вчинила

суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4

законного представника особи,

яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 клопотання у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0000488 від 11.03.2019 року, про застосування примусових заходів медичного характеру, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Черкаське, Слов`янського району, Донецької області, громадянина України, інваліда 2 групи, не одруженого, раніше не судимого, такого, що не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Слов`янського міськрайонного суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000488 від 11.03.2019 року відносно ОСОБА_4 , у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 будучи неосудною особою, вчинив суспільно-небезпечне діяння за наступних обставин: 10.03.2019 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 знаходились у під`їзді на другому поверсі будинку АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт.

Під час словесного конфлікту ОСОБА_4 перебуваючи у стані неосудності знаходячись у під`їзді на другому поверсі будинку АДРЕСА_2 , 10.03.2019 року приблизно о 17 год. 00 хв. узяв в праву руку обценьки, які знаходились при ньому та наніс ними удар в область правої ноги ОСОБА_7 , в наслідок чого останній впав на підлогу животом до низу. Далі ОСОБА_4 тримаючи в правій руці обценьки наніс ними два удари в область спини потерпілому. Після чого кулаками обох рук ОСОБА_4 наніс три удари в область голови зліва ОСОБА_7 .

Протиправними діями ОСОБА_4 . ОСОБА_7 були спричинені наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, пароорбітальна гематома зліва, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючи для свого лікування терміну понад 6 діб але не більше 21 доби.

В судовому засіданні, особа стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , підтвердив обставини викладені у клопотання, зазначив, що дійсно спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

В судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити відповідно до ст. 94 КК України та з урахуванням думки потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за своєї відсутності, зазначив, що ОСОБА_4 повністю відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду, вважає, що на теперішній час ОСОБА_4 не представляє небезпеку для оточуючих, в тому числі і до нього та у зв`язку з чим просив застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру саме у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Захисник ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру саме у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки останній не ухиляється від лікування, спокійний, адекватний, контактний, доглядає за собою, небезпеки для оточуючих не представляє.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення суспільно-небезпечного діяння підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

Так, відповідно до висновку експерта №329 від 26.08.2019 року, що призначений та проведений на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 12.03.2019 року, вбачається що з наданої карти стаціонарного хворого №187 КЛПЗ МКЛ м. Слов`янська на ім`я ОСОБА_7 , 1949 року народження, що ОСОБА_7 , 1949 року народження перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 11.03.2019 року по 18.03.2019 року де йому було встановлено діагноз: ЗЧМТ Струс головного мозку. Забій м`яких тканин поперекової ділянки. Забій правої гомілки. Параорбітальна гематома справа. Компресійний перелом тіла LІІ хребця.

Закрита черено-мозкова травма: струс головного мозку, параорбітальна гематома справа утворилась від ударної дії тупих предметів, можливо в зазначений термін та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуюча для свого лікування терміну понад 6 діб але не більше 21 доби.

Діагноз: Компресійний перелом тіла, LІІ хребця не підтверджений описом об`єктивної клінічної симптоматики та даними спіральної комп`ютерної томографії попереково-крижового відділу хребта №2635 від 15.08.2019 року тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховувався.

Будь-які об`єктивні ознаки тілесних ушкоджень поперекової ділянки та правої гомілки в медичній документації на ім`я ОСОБА_7 , 1949 року народження не описані, тому діагноз: Забій м`яких тканин поперекової ділянки. Забій правої гомілки. при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховувався. (Згідно примітки до пункту 4.6 Правил Судово-медичних визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6).

Як вбачається з протоколів проведення слідчих експериментів від 10.07.2019 року, за участю потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , останні розповіли та наглядно продемонстрували про обставини спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та фототаблицями до протоколів.

Згідно до висновку експерта №344, що призначений та проведений на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 30.08.2019 року, вбачається що судячи з кількості, характеру та локалізації, виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, а саме закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, параорбітальної гематоми зліва не виключається можливість її утворення при обставинах на які вказали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при проведенні слідчих експериментів від 10.07.2019 року.

У відповідність до висновку судово-психіатричного експерта №849 від 20.09.2019 року, що призначений та проведений на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 16.09.2019 року, вбачається що ОСОБА_4 в період здійснення інкримінованого діяння страждав недоумством в формі помірної розумової відсталості, за своїм психічним станом ОСОБА_4 не міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В період часу який відповідає періоду інкримінованого почину ОСОБА_4 в тимчасово-хворобливому стані не знаходився, тому що захворювання, яким страждає ОСОБА_4 відноситься до категорії недоумства. Не міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними в зв`язку з наявністю недоумства в формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом ОСОБА_4 не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру через госпіталізацію його до спеціалізованого психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїв суспільно-небезпечне діяння що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, а саме умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кримінальна відповідальність за яке настає за ч.2 ст. 125 КК України, проте повідомлення про підозру йому не оголошувалося у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 на момент скоєння кримінального правопорушення перебував у стані неосудності, тобто не є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення.

Як передбачено частиною 1 статті 18 КК України, суб`єктом злочину є фізична осудна особа.

Згідно до частин 1,2 ст.19 КК України, осудною вважається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії / бездіяльність / і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії / бездіяльність / внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Частиною 2 статті 513 КПК України, передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.ст.92, 93 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціалізований лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь. Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Дані про особу ОСОБА_4 : є інвалідом ІІ групи, відповідно до довідки МСЕ №000535, перебував на обліку у лікаря-психіатра з 2003 року по 2015 рік з діагнозом: Помірна розумова відсталість без поведінкових порушень, на теперішній час на обліку не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, та на момент його вчинення він перебував в стані неосудності і внаслідок психічних розладів не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 також не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому не підлягає кримінальній відповідальності.

Вирішуючи питання щодо виду примусового заходу медичного характеру, який необхідно застосувати до ОСОБА_4 , суд виходиться з наступного.

Так, відповідно до абз.1 п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування, коло осіб, щодо яких можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, визначено у ст. 93 КК України, а вичерпний перелік видів цих заходів у ст.. 94 цього Кодексу.

Відповідно до п. 15 зазначеної постанови для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Згідно до ч.2 ст. 95 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Отже висновок експерта носить рекомендаційний характер та враховується судом в сукупності із характером та тяжкістю вчиненого суспільного небезпечного діяння при визначені виду примусового заходу медичного характеру.

Суд, вважає, що метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КПК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Частиною 2 ст. 292 КПК України передбачено, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, зокрема, має містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати.

Зазначена інформація не є обов`язковою для суду. Вона має рекомендаційний характер і лише суд, ураховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, застосовує певний вид примусового заходу.

Відповідно до положень п. 5 ч.1 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру саме суд, у разі застосування таких заходів має визначити їх вид.

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно не може керувати своїми діями та на теперішній час потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

В той же час, суд враховує, що ОСОБА_4 не є небезпечним для оточуючих, суспільно-небезпечне діяння скоєне останнім підпадає під ознаки діяння не великої тяжкості, останній загрози для себе та оточуючих не несе, продовжує лікування, враховуючи також думку потерпілого, суд приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати за провадженням відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.18,19,92-94 КК України, ст.512-513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000488 від 11.03.2019 року - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Запобіжний захід, відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1