Справа №:1-16/2010
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю:
представника заявника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного в ході досудового розслідування слідчим прокуратури м. Києва ОСОБА_5 10.09.2007 року, кримінальна справа №1-16/2010 року,

встановив:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2010 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 368 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна та позбавлення права строком на три роки займати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2013 року дії ОСОБА_4 були перекваліфіковані з ч.3 ст. 368 КК України на ч.4 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на 5 років 7 місяців 15 днів з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
ОСОБА_4 було звільнено з-під варти у зв`язку з відбуттям призначеного покарання.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року з ОСОБА_6 знято судимість за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2010 року, зміненим ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2013 року до 5 років 7 місяців 15 днів із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
В судовому засіданні представник заявника наполягав на задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, мотивувавши тим, що відповідно до ст.174 таке клопотання розглядається судом, а також, наголосив на тому, що потреба в подальшому застосуванні цього заходу відпала, оскільки судимість з ОСОБА_4 знято ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року.
Прокурор, будучи належним чином повідомлений про день та час судового розгляду клопотання, не з`явився будь-яких клопотань чи заперечень до суду не надходило.
Суд, заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:
Судом встановлено, що Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року з ОСОБА_6 знято судимість за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2010 року, зміненим ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2013 року до 5 років 7 місяців 15 днів із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Крім того, згідно з Роздруківкою відомостей провиконавчого провадження (ВП спецрозділ) від 07 червня 2019 року виконавче провадження № 26395878 завершено, виконавчий лист від 24.02.2011 року №1-16 повернуто без виконання, оскільки у боржника відсутнє майно, яке належить йому на праві приватної власності та підлягає конфіскації в дохід держави, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, про що складено акт державного виконавця.
На даний час, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна існує арешт на все невизначене майно ОСОБА_6 .
Відповідно до ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд.
Стаття 391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З наведеного вбачається, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення у виді арешту всього рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_4 , потреба відпала, оскільки судимість з ОСОБА_4 знято ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року, а майно, яке належить йому на праві приватної власності та підлягає конфіскації в дохід держави, відсутнє, виконавче провадження завершено.
Також, судом встановлено, що клопотання подано відповідно до ст.174 КПК України повноважною на те особою, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 від 13.11.2019 року, актовий запис 181, виданого Дніпровським районним у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві, відповідно до якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив ім`я на ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174 КПК України, ст. 317, 319, 391 ЦК України, суд
у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного в ході досудового розслідування слідчим прокуратури м. Києва ОСОБА_5 постановою від 10.09.2007 року - задовольнити.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладеного в ході досудового розслідування слідчим прокуратури м. Києва ОСОБА_5 постановою від 10.09.2007 року: арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.
Суддя ОСОБА_1