Справа № 521/7092/20
Номер провадження:1-кп/521/1014/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року Малиновський районний суд м.Одеси
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
у присутності підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, с. Хиславичі, Хиславицського району, Смоленської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 000001 від 14.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України,
в с т а н о в и в :
05.05.2020 року до суду з Одеської місцевої прокуратури №2 надійшло клопотання заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 000001 від 14.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу №63/ОС-13 від 28.08.2013 призначений на посаду директора підприємства установи - заступника начальника Південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51) з виробництва. Відповідно до посадової інструкції директора підприємства установи - заступника начальника Південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51) з виробництва, затвердженої начальником Південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеської області (№51) ОСОБА_5 , 03.05.2012, на ОСОБА_4 покладено обов`язок організації виробничо-господарської діяльності підприємства, створення необхідних умов праці, дотримання вимог законодавства з праці. Також ОСОБА_4 попереджений про відповідальність за охорону праці на підприємстві. Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці. Статтею 18 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно- правових актів з охорони праці.

Відповідно до ст. 21 вищевказаного закону, роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. 06.10.2015, ОСОБА_4 в порушення вищевказаного законодавства, достовірно знаючи, що роботи по поданню пластмасової сировини в екструдер з переробки відходів пластику на дільниці переробки пластмаси №1 Державного підприємства «Підприємство південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)» відповідно п. 43 «Переліку робіт з підвищеною небезпекою» (НПАОП 0.00-8.24-05), затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці від 26.01.2005 №15 відносяться до робіт з підвищеної небезпекою, оскільки вірогідність настання небезпечної шкоди при їх виконанні набагато вища, ніж при звичайних роботах, допустив виконання таких робіт без передбаченого законом дозволу.

Так, 06.10.2015 року засуджений ОСОБА_6 , виконуючи змінне завдання начальника виробничо-технічного відділу Державного підприємства «Підприємство південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)», який безпосередньо підпорядковується директору підприємства, перебуваючи на посаді різноробочого на дільниці з переробки пластмаси №1 державного підприємства «Підприємство Південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)», яке розташоване у м. Одесі, по вул. Люстдорфська дорога, 9, близько 18 годин 30 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, подавав пластмасову сировину в екструдер з переробки відходів пластикату, поліетилену зі знятим захисним огородженням технологічного бункера подачі сировини. У цей час праву кисть ОСОБА_6 , який намагався проштовхнути сировину в бункер рукою, обмотали поліетиленові смужки та потягли руку в робочу зону екструдера до його рухомих частин. Внаслідок цього, засуджений ОСОБА_6 отримав обширні рвані рани долонної поверхні II, III, IV пальців правої кисті з дефектом м`яких тканин, термічний опік II, III, IV, V пальців правої кисті, наслідком яких стала ампутація кукси 2,3,4-го пальців правої кисті на рівні других між фалангових суглобів. Дані ушкодження згідно з п.п.2.2.1 «г»,2.2.3 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію розладу здоров`я , поєднаного зі стійкою втратою загальної працездатності менш ніж на 1/3 ( від 10% до 33%). Своєю бездіяльністю ОСОБА_4 , порушив ст..13,18,21 Закону України « Про охорону праці», а саме не забезпечив функціонування системи управління охороною праці у Державному підприємстві «Підприємство південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)», допустив виконання робіт з підвищеною небезпекою не навченою особою з відступами від вимог нормативноправових актів, експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки без одержання передбаченого законом дозволу, не організував спеціального навчання посадових осіб та виробничого персоналу, а також не забезпечив контроль з організацією робіт підвищеної небезпеки. Вказані порушення знаходилися в прямому причинному зв`язку із травмуванням ОСОБА_6 .. При цьому в даній виробничій ситуації ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти надзвичайній події, проте керуючись метою досягнення виробничих показників, достовірно знаючи,що на підприємстві незадовільний стан охорони праці та виконувати виробничі завдання в таких умовах не припустимо, усвідомлюючи що порушення ним законодавства про охорону праці може призвести до суспільно небезпечних наслідків, проявляючи злочинну самовпевненість допустив направлення на роботу ненавченого різноробочого ОСОБА_6 , внаслідок чого останньому було заподіяно шкоду.

Кримінальне провадження, по якому проводиться досудове розслідування, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, тому з урахуванням положень ст. 49 КК України, прокурор просить закрити це кримінальне провадження, на підставі ст. 285,286,287 КПК України, та звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання і просив його задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання прокурора.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку, тому, суд вважає можливим розглянути клопотання прокурора у відсутності потерпілого.
При цьому судом враховується, що в матеріалах кримінального провадження є заява потерпілого ОСОБА_6 в якій він дає згоду на звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступне.
Слідчим відділом здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 14.01.2016 року до ЄРДР за № 000001 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що що ОСОБА_4 , відповідно до наказу №63/ОС-13 від 28.08.2013 призначений на посаду директора підприємства установи - заступника начальника Південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51) з виробництва. Відповідно до посадової інструкції директора підприємства установи - заступника начальника Південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51) з виробництва, затвердженої начальником Південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеської області (№51) ОСОБА_5 , 03.05.2012, на ОСОБА_4 покладено обов`язок організації виробничо-господарської діяльності підприємства, створення необхідних умов праці, дотримання вимог законодавства з праці. Також ОСОБА_4 попереджений про відповідальність за охорону праці на підприємстві. Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці. Статтею 18 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно- правових актів з охорони праці.

Відповідно до ст. 21 вищевказаного закону, роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. 06.10.2015, ОСОБА_4 в порушення вищевказаного законодавства, достовірно знаючи, що роботи по поданню пластмасової сировини в екструдер з переробки відходів пластику на дільниці переробки пластмаси №1 Державного підприємства «Підприємство південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)» відповідно п. 43 «Переліку робіт з підвищеною небезпекою» (НПАОП 0.00-8.24-05), затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці від 26.01.2005 №15 відносяться до робіт з підвищеної небезпекою, оскільки вірогідність настання небезпечної шкоди при їх виконанні набагато вища, ніж при звичайних роботах, допустив виконання таких робіт без передбаченого законом дозволу.

Так, 06.10.2015 року засуджений ОСОБА_6 , виконуючи змінне завдання начальника виробничо-технічного відділу Державного підприємства «Підприємство південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)», який безпосередньо підпорядковується директору підприємства, перебуваючи на посаді різноробочого на дільниці з переробки пластмаси №1 державного підприємства «Підприємство Південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)», яке розташоване у м. Одесі, по вул. Люстдорфська дорога, 9, близько 18 годин 30 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, подавав пластмасову сировину в екструдер з переробки відходів пластикату, поліетилену зі знятим захисним огородженням технологічного бункера подачі сировини. У цей час праву кисть ОСОБА_6 , який намагався проштовхнути сировину в бункер рукою, обмотали поліетиленові смужки та потягли руку в робочу зону екструдера до його рухомих частин. Внаслідок цього, засуджений ОСОБА_6 отримав обширні рвані рани долонної поверхні II, III, IV пальців правої кисті з дефектом м`яких тканин, термічний опік II, III, IV, V пальців правої кисті, наслідком яких стала ампутація кукси 2,3,4-го пальців правої кисті на рівні других між фалангових суглобів. Дані ушкодження згідно з п.п.2.2.1 «г»,2.2.3 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію розладу здоров`я , поєднаного зі стійкою втратою загальної працездатності менш ніж на 1/3 ( від 10% до 33%). Своєю бездіяльністю ОСОБА_4 , порушив ст..13,18,21 Закону України « Про охорону праці», а саме не забезпечив функціонування системи управління охороною праці у Державному підприємстві «Підприємство південної виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області (№51)», допустив виконання робіт з підвищеною небезпекою не навченою особою з відступами від вимог нормативноправових актів, експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки без одержання передбаченого законом дозволу, не організував спеціального навчання посадових осіб та виробничого персоналу, а також не забезпечив контроль з організацією робіт підвищеної небезпеки. Вказані порушення знаходилися в прямому причинному зв`язку із травмуванням ОСОБА_6 .. При цьому в даній виробничій ситуації ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти надзвичайній події, проте керуючись метою досягнення виробничих показників, достовірно знаючи,що на підприємстві незадовільний стан охорони праці та виконувати виробничі завдання в таких умовах не припустимо, усвідомлюючи що порушення ним законодавства про охорону праці може призвести до суспільно небезпечних наслідків, проявляючи злочинну самовпевненість допустив направлення на роботу ненавченого різноробочого ОСОБА_6 , внаслідок чого останньому було заподіяно шкоду.

Потерпілим по даному кримінальному провадженню є ОСОБА_6 .
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 272 КК України, віднесено до злочинів невеликої тяжкості.
Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.
Відповідно до ч.1,2 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється,обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності уразі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
Відповідно до ч.1,2,3 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. Перед направленням клопотання до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.1,2,3 ст. 288 КПК України розгляд клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею. Суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Оцінивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд вважає, що прокурором доведена необхідність закриття кримінального провадження з підстав, передбачених стс.285,286,287,288 КПК України оскільки в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 14.01.2016 року до ЄРДР за № 000001 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, з дня вчинення злочину минуло більше ніж два роки, строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, встановлений ст.49 КК України, закінчився, вказаний злочин є злочином невеликої тяжкості, та відповідно не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Таким чином, клопотання прокурора слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 44,49 КК України, ст. ст.285,286,287,288, 369, 372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 - задовольнити.
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000001 від 14.01.2016 року відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України, закрити на підставі ст.285,286,287 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Копію ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя: ОСОБА_1