Справа № 442/97/19
провадження №1-кп/457/15/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Трускавці матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дрогобич Львівської області, українки, громадянки України, яка перебуває на посаді лікаря-терапевта приймально-ургентного відділення КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» Дрогобицької міської ради, військовозобов`язаної, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 , -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 відповідно до наказу № 153-к від 03 жовтня 2011 року, перебуваючи на посаді лікаря-терапевта приймально-ургентного відділу КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» Дрогобицької міської ради щодо проведення медичних оглядів для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, близько 03 год. 14 хв. 23 березня 2017 року, перебуваючи у службовому кабінеті КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради, розташованому за адресою:м. Дрогобич, вул. Шептицького, 9, всупереч вимог п. 4 розділу IV посадової інструкції ургентного терапевта приймально-ургентного відділення КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» Дрогобицької міської ради, вчинила службове підроблення шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу, а саме: висновку № 94 від 23 березня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в пункт 10 якого внесла завідомо недостовірні дані щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_6 , який був доставлений працівниками поліції для медичного огляду на стан сп`яніння, при цьому достовірно знаючи після проведеного огляду, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що нею відповідно складено акт №94 від 23 березня 2017 року медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичною чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та другий примірник висновку № 94 від 23 березня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також внесла достовірні дані в журнал проведення експертиз на стан алкогольного сп`яніння щодо виявлення у ОСОБА_6 алкогольного сп`яніння у розмірі 1,430 % етанолу. У подальшому ОСОБА_3 завідомо неправдивий висновок № 94 від 23 березня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у ОСОБА_6 не виявлено ознак алкогольного сп`яніння, скріпила особистим підписом та видала працівникам поліції, які доставляли останнього на медичний огляд після вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, внаслідок внесення неправдивих відомостей до одного примірнику висновку № 94 від 23 березня 2017 року ОСОБА_6 уникнув притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття провадження у справі та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченої.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
Заслухавши сторони кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.
Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення мала місце 23 березня 2017 року, відтак на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди обвинуваченої на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Слід наголосити на тому, що за будь-яких обставин визнання чи невизнання обвинуваченим своєї вини не може вплинути на можливість прийняття рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності при наявності на те його згоди та за наявності на те відповідних підстав.

Судом не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин в період часу з 23 березня 2017 року по 15 червня 2020 року.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та беручи до уваги те, що від дня вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення пройшло більше, ніж три роки, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 слід задоволити, а саме: звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.
Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст.ст. 286, 314, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, яка передбачена ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0000052 відносно ОСОБА_3 закрити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області впродовж семи днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1