Справа № 308/1818/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 0000465, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 149 КК України, погоджене прокурором про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням, у кримінальному провадженні № 0000465 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 149 КК України, погоджене прокурором про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період приблизно із початку січня 2020 року по 23 лютого 2020 року, маючи на меті завербувати, перемістити та передати осіб з метою їх подальшої сексуальної експлуатації, спланувавши наперед свої дії, діючи умисно, з корисливих мотивів, познайомився із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дізнався, що остання внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин перебувала в уразливому стані, а саме в наслідок відсутності роботи та заробітку, використовуючи її уразливий стан.

У подальшому, ОСОБА_3 на початку лютого 2020 року, внаслідок неодноразових телефонних дзвінків та особистої зустрічі 12.02.2020 в м. Ужгороді з ОСОБА_4 під час яких він ввійшов у її довіру, використовуючи її уразливий стан внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, пообіцяв працевлаштувати її на високооплачувану роботу в нічному клубі за кордоном, а саме нічний клуб «LouLou Kabaret» в м. Кошіце Словацької Республіки, з метою використання в секс індустрії та зайнятті проституцією.

Після того, ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, умисно, з корисливих мотивів, з метою вербування, переміщення та передачі особи з метою їх сексуальної експлуатації, отримав попередньо згоду ОСОБА_4 на виїзд за кордон до Словацької Республіки, повідомивши її про необхідність виїзду 23.02.2020 року до м. Кошіце Словацької республіки у дату та час, про які повідомить заздалегідь.

Так, 23 лютого 2020 року близько 13:10 годину, знаходячись на автостанції «Ужгород 1», яка розташована в м. Ужгороді по вул. Станційній, 2 Закарпатської області, посадив ОСОБА_4 в рейсовий автобус сполученням «Ужгород - Кошіце» та мав намір перемістити її в місто Михайлівце Словацької республіки, через пункт пропуску державного кордону України, а саме КПП Ужгород, який розташований в м. Ужгороді по вул. Собранецькій, 224 Закарпатської області, однак проїжджаючи КПП Ужгород, пройшовши прикордонний контроль, під час митного оформлення на митному посту Закарпатської митниці ДФС, що за адресою: м. Ужгород вул. Собранецька, 224 був затриманий о 13.55 год. працівниками слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Крім того встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період приблизно із початку лютого 2020 року по 23 лютого 2020 року, повторно, маючи на меті завербувати, перемістити та передати осіб з метою їх подальшої сексуальної експлуатації, спланувавши наперед свої дії, діючи умисно, з корисливих мотивів, познайомився із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дізнався, що остання внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин перебувала в уразливому стані, а саме в наслідок відсутності роботи та заробітку, використовуючи її уразливий стан.

У подальшому, ОСОБА_3 на початку лютого 2020 року, внаслідок неодноразових телефонних дзвінків та особистої зустрічі 12.02.2020 року в м. Ужгороді з ОСОБА_5 під час яких він ввійшов у її довіру, використовуючи її уразливий стан внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, пообіцяв працевлаштувати її на високооплачувану роботу в нічному клубі за кордоном, а саме нічний клуб « ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою використання в секс індустрії та зайнятті проституцією.

Після того, ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, умисно, з корисливих мотивів, з метою вербування, переміщення та передачі особи з метою їх сексуальної експлуатації, отримав попередньо згоду ОСОБА_5 на виїзд за кордон до Словацької Республіки, повідомивши її про необхідність виїзду 23.02.2020 року до м. Кошіце Словацької республіки у дату та час, про які повідомить заздалегідь.

Так, 23 лютого 2020 року близько 13:10 годину, знаходячись на автостанції «Ужгород 1», яка розташована в м. Ужгороді по вул. Станційній, 2 Закарпатської області, посадив ОСОБА_5 в рейсовий автобус сполученням «Ужгород - Кошіце» та мав намір перемістити її в місто Михайлівце Словацької республіки, через пункт пропуску державного кордону України, а саме КПП Ужгород, який розташований в м. Ужгороді по вул. Собранецькій, 224 Закарпатської області, однак проїжджаючи КПП Ужгород, пройшовши прикордонний контроль, під час митного оформлення на митному посту Закарпатської митниці ДФС, що за адресою: м. Ужгород вул. Собранецька, 224 був затриманий о 13.55 год. працівниками слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

23.02.2020 року, о 13 годині 55 хвилині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 149 КК України.

Затримання ОСОБА_3 відбувалось на території митного посту КПП Ужгород, який розташований за адресою: м. Ужгород вул. Собранецька, 224 Закарпатської області. В ході затримання ОСОБА_3 було проведено його обшук в ході якого було виявлено та вилучено до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області наступні речі та предмети: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , який було упаковано до спеціального пакету № 7153000; мобільний телефон марки «Айфон 7» з IMEI НОМЕР_2 з сімкарткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» - НОМЕР_3 , які упаковано до спеціального пакету № INZ 2028506; грошові кошти в сумі 150 ЄВРО (три купюри номіналами по 50 ЄВРО ), 844 гривні (чотири купюри номіналами по 200 гривень, дві купюри номіналами по 20 гривень, чотири купюри номіналами по 1 гривні), міжнародний квиток для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 на автобус сполученням «Ужгород - Міхайлівці», які упаковано до спеціального пакету № INZ 2032219; банківську картку «SLOVENSKA № 4406» з номером НОМЕР_4 , дві банківські картки «Приватбанку», картку побуту в Словацькій республіці № НОМЕР_5 , флешнакопичувач, сімкартку на які наявний цифровий напис НОМЕР_6 , квитанцію чек - 35, дві картки від сім-карт операторів мобільного зв`язку «Київстар» та оператора який діє в Словацькій республіці, паперову картку рекламу, які упаковано до спеціального пакету № ЕХР0259741; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_7 , який упаковано до спеціального пакету № ЕХР0259744; сумку чорного кольору та предмет зовні схожий на ніж, які упаковано до спеціального пакету № 7258860.

Вище вказані речі після затримання ОСОБА_3 на території КПП Ужгород, який розташований в м. Ужгороді по вул. Собранецькій, 224 Закарпатської області були вилучені до СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

З метою забезпечення збереження речових доказів та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, в тому числі судових експертиз, слідчий вказує на необхідність у накладенні арешту на вказане майно, а тому враховуючи зазначене, поросить суд подане ним клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучене майно.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Слідчим ОСОБА_7 від 03.03.2020р. до суду подано заяву у якій він просить розгляд поданого ним клопотання про арешт майна, провести без його участі, клопотання підтримує, просить задовольнити.

Від представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_8 до суду надійшли заява від 03.03.2020р., згідно якої просить розгляд клопотання провести без його участі.

Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, згідно протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 23.02.2020 року, під час проведення обшуку ОСОБА_3 було виявлено та вилучено: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на імя ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , який було упаковано до спеціального пакету № 7153000; мобільний телефон марки «Айфон 7» з IMEI НОМЕР_2 з сімкарткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» - НОМЕР_3 , які упаковано до спеціального пакету № INZ 2028506; грошові кошти в сумі 150 ЄВРО (три купюри номіналами по 50 ЄВРО ), 844 гривні (чотири купюри номіналами по 200 гривень, дві купюри номіналами по 20 гривень, чотири купюри номіналами по 1 гривні), міжнародний квиток для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 на автобус сполученням «Ужгород - Міхайлівці», які упаковано до спеціального пакету № INZ 2032219; банківську картку «SLOVENSKA № 4406» з номером НОМЕР_4 , дві банківські картки «Приватбанку», картку побуту в Словацькій республіці № НОМЕР_5 , флешнакопичувач, сімкартку на які наявний цифровий напис НОМЕР_6 , квитанцію чек - 35, дві картки від сім-карт операторів мобільного зв`язку «Київстар» та оператора який діє в Словацькій республіці, паперову картку рекламу, які упаковано до спеціального пакету № ЕХР0259741; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_7 , який упаковано до спеціального пакету № ЕХР0259744; сумку чорного кольору та предмет зовні схожий на ніж, які упаковано до спеціального пакету № 7258860.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені речі, могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим у поданому клопотанні та доданими до клопотання документами, наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 0000465 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 149 КК України, погоджене прокурором про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на речі, які 23.02.2020 року були вилучені в ході обшуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , який було упаковано до спеціального пакету № 7153000; мобільний телефон марки «Айфон 7» з IMEI НОМЕР_2 з сімкарткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» - НОМЕР_3 , які упаковано до спеціального пакету № INZ 2028506; грошові кошти в сумі 150 ЄВРО (три купюри номіналами по 50 ЄВРО ), 844 гривні (чотири купюри номіналами по 200 гривень, дві купюри номіналами по 20 гривень, чотири купюри номіналами по 1 гривні), міжнародний квиток для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 на автобус сполученням «Ужгород - Міхайлівці», які упаковано до спеціального пакету № INZ 2032219; банківську картку «SLOVENSKA № 4406» з номером НОМЕР_4 , дві банківські картки «Приватбанку», картку побуту в Словацькій республіці № НОМЕР_5 , флешнакопичувач, сімкартку на які наявний цифровий напис НОМЕР_6 , квитанцію чек - 35, дві картки від сім-карт операторів мобільного зв`язку «Київстар» та оператора який діє в Словацькій республіці, паперову картку рекламу, які упаковано до спеціального пакету № ЕХР0259741; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_7 , який упаковано до спеціального пакету № ЕХР0259744; сумку чорного кольору та предмет зовні схожий на ніж, які упаковано до спеціального пакету № 7258860.

Обов`язок по збереженню арештованого майна покласти на слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1