Справа №127/4630/20
Провадження №1-кп/127/179/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2019 р. за № 0001860,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК).

Прокурор вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта, викликавши в судове засідання сторони обвинувачення та захисту.

Потерпілий підтримав думку прокурора, а також підтримав вимогу, викладену в цивільному позові, про залучення ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в якості цивільного відповідача.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та залучення страхової компанії в якості цивільного відповідача не заперечував, підтримав подане через відділ прийому клопотання про повернення обвинуваченому транспортного засобу під відповідальне зберігання.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), тобто для затвердження угоди, повернення обвинувального акта прокурору, направлення до іншого суду відсутні, а тому кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 31 КПК розгляд кримінального провадження слід здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання необхідно викликати сторони обвинувачення та захисту, свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Підстави для складання досудової доповіді згідно з приписами пункту 6 частини третьої статті 314 та статті 314-1 КПК, на думку суду, відсутні.
При вирішенні питання щодо поданого цивільного позову суд враховує, положення частини четвертої статті 128 КПК, якою визначено, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Частиною п`ятою статті 128 КПК регламентовано, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вимоги до позовної заяви містяться у частині третій статті 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Зазначеним вимогам поданий позов відповідає, крім того, частина п`ята статті 128 КПК містить застереження, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими саме КПК, і лише у разі коли, процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Зважаючи на завдання кримінального судочинства, визначені у статті 2 КПК, суд вважає за доцільне прийняти поданий до суду позов до розгляду. При цьому слід зауважити, що § 1 Глави 4 ЦПК, передбачає лише процесуальну можливість заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача та залучення третіх осіб що заявляють або не заявляють самостійних вимог.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для залучення ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суд враховує, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду (далі ВС) від 04.07.2018 р., у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

При цьому у постанові від 16.07.2019 р. ВС зауважено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З огляду на викладене, зважаючи на ту обставину, що цивільна відповідальність обвинуваченого була застрахована, суд вважає за доцільне залучити ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до участі у справі в якості співвідповідача.

Згідно з приписами статті 178 ЦПК слід надати обвинуваченому та його захиснику, цивільному відповідачу право подання до суду відзиву.

З поданих захисником матеріалів випливає, що 01.09.2019 р. старшим слідчим СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 винесено постанову, відповідно до якої автомобіль марки Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та залишено його на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області.

З наданих захисником обвинуваченого матеріалів також випливає, що 03.09.2019 р. слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області на автомобіль марки Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладено арешт з подальшим його зберіганням на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Чинним кримінально-процесуальним законодавством України, зокрема частиною другою статті 170 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для накладення арешту на майно, а саме: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зі змісту абзацу другого частини першої статті 174 КПК випливає, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. При цьому, таке клопотання під час судового провадження розглядається судом.
Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.
Як вбачається з ухвали слідчого судді від 03.09.2019 р. арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події було накладено у зв`язку з тим, що воно є предметом кримінального правопорушення та може бути використане як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна.
Зі змісту пункту 3 частини другої статті 283 КПК випливає, що звернення до суду з обвинувальним актом є формою закінчення досудового розслідування.
Відповідно до частини першої статті 290 КПК визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Отже, надані суду матеріали свідчать, що стороною обвинувачення усі необхідні, на думку сторони обвинувачення, процесуальні дії з речовим доказом проведені, тому зазначена підстава відпала. Разом з тим, як вже було зазначено судом, абзацом другим частини шостої статті 170 КПК визначено, що у разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Таким чином, суд враховує, що згідно з наданими суду документами та твердженнями сторін кримінального провадження усі необхідні процесуальні дії з вищезазначеним транспортним засобом виконані, однак потерпілим заявлено до обвинуваченого позовні вимоги, які є предметом судового дослідження. Тому суд вважає, що на даний час обставини, які б перешкоджали подальшому утриманню зазначеного транспортного засобу на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів, відпали, а отже, і правові підстави для існування заборони користування ним, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає за доцільне з метою забезпечення заявлених позовних вимог суд не вважає за доцільне здійснювати скасування арешту в частині заборони розпорядження транспортним засобом.
Керуючись статтями 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області (суддею одноособово) на підставі обвинувального акта, згідно з яким ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2019 р. за № 0001860, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, яке відбудеться 20 травня 2020 року о 12:00 год.
У судове засідання викликати: сторони обвинувачення та захисту, потерпілого, свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Залучити ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до участі у справі в якості цивільного відповідача.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 прийняти до розгляду. Надати обвинуваченому ОСОБА_6 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» строк до 01.06.2020 р. для подання відзиву на подану позовну заяву.

Арешт, накладений на автомобіль марки Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2019 р. в частині позбавлення права користування зазначеним транспортним засобом, скасувати.

Автомобіль марки Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику для тримання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області (вулиця Ботанічна, 28 в місті Вінниці) повернути його власнику (законному володільцю або іншій уповноваженій особі).

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: