Справа № 577/2190/20
Провадження № 1-в/577/145/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" червня 2020 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ВЦ №130 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Конотоп спільне подання начальника Державної установи «Конотопський виправний центр (№130)» та спостережної комісії Конотопського міськвиконкому про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, працюючого бетонником КП «Шляхрембут», раніше неодноразово судимого, останній раз: 07 червня 2017 року Сумським районним судом Сумської області за ст. 15 ч. 3, ст. 297 ч. 3, ст. 297 ч. 3, 69, 70 КК України до 5 років обмеження волі з конфіскацією транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Сумського районного суду Сумської області від 07 червня 2017 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 15 ч. 3, ст. 297 ч. 3, ст. 297 ч. 3, 69, 70 КК України до 5 років обмеження волі з конфіскацією транспортного засобу. Адміністрація Державної установи «Конотопський ВЦ №130» і спостережна комісія Конотопського міськвиконкому звернулися із спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , з якого вбачається, що ОСОБА_5 станом на 30 червня 2020 року відбув 2 роки 6 місяців 22 дні призначеного строку покарання, характеризується позитивно, приймав участь у суспільному житті відділення, до праці відноситься сумлінно, став на шлях виправлення, тому заявили клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт.

Представник державної установи «Конотопський виправний центр (№ 130)» в судовому засіданні подання підтримав та просить задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 також подання підтримав та просить його задовільнити.

Прокурор заперечує проти задоволення подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 заперечує.

Суд, заслухавши представника Державної установи «Конотопський ВЦ №130», засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що вироком Сумського районного суду Сумської області від 07 червня 2017 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 15 ч. 3, ст. 297 ч. 3, ст. 297 ч. 3, 69, 70 КК України до 5 років обмеження волі з конфіскацією транспортного засобу.

Станом на 30 червня 2020 року ОСОБА_5 відбув 2 роки 6 місяців 22 дні покарання, тобто на даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України.

Згідно з частинами 1- 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Засуджений ОСОБА_5 працевлаштований та отримує заробітну плату.

Виконавчих листів про стягнення коштів із засудженого в установі немає.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що за час відбування покарання в установі засуджений характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня станови, за що був заохочений вісім разів, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Працевлаштований в майстерні установи, до роботи ставиться сумлінно. У відношкенні до представників адміністрації завжди ввічливий та тактовний. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні, доброзичливі відносини з засудженими тільки позитивної соціальної спрямованості. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має вісім заохочень, стягнень не має.

Із витягу з протоколу № 10 від 10.06.2020 року вбачається, що комісія установи прийняла рішення про клопотання перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, тому, що засуджений став на шлях виправлення.

З повідомлення директора КП Шляхрембуд СМР від 24.02.2020 року вбачається, що підприємство зобов`язується працевлаштувати засудженого ОСОБА_5 . На посаду бетоняра 3-го розряду з посаждовим окладом згідно штатного розкладу.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Враховуючи встановлені обставини, особу засудженого, суд приходить до переконання, що той факт, що засуджений став на шлях виправлення, відповідає фактичним обставинам справи, що, в свою чергу, надає йому право на заміну невідбутої частини покарання у виді обмеження волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

Як передбачено ч. 1 ст. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Суд не приймає до уваги пояснення прокурора, що строк невідбутої частини покарання засудженого перевищує строк, на який можуть бути призначені виправні роботи, оскільки дана обставина не є перешкодою при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що встановлені обставини в їх сукупності свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення, тому клопотання слід задовольнити та замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання, призначеного вироком Сумського районного суду Сумської області від 07 червня 2017 року, 2 роки 5 місяць 8 днів обмеження волі на 2 роки виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в доход держави щомісячно.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайсуд на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1