Справа № 567/1436/19
У Х В А Л А

18.05.2020 м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000410

встановив:

представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся в суд із клопотанням, про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 10.12.2019 на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen» моделі «Transporter» CXI 467656; мобільний телефон марки «Nokia» без SIM-карти з ІМЕІ №1: НОМЕР_2 , ІМЕІ №2: НОМЕР_3 ; шапку синього кольору із маркуванням «Соlambіа», дві пари рукавичок чорного та синього кольорів, оптичний бінокль «Міnох» - 126м./1000м.
В обґрунтування клопотання вказує, що постановлене слідчим суддею рішення про задоволення клопотання слідчого у повному обсязі та накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та вилучене майно, не в повній мірі відповідає вимогам ст.170-173 КПК України, що стосується мети накладення арешту на тимчасово вилучене майно фізичної чи юридичної особи, а саме для збереження речових доказів, як встановлює ч.3 ст.170 КПК України, оскільки, як свідчать матеріали судового провадження у даному кримінальному провадженні, ні ОСОБА_7 , ні будь-якім іншим особам, підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України у даному кримінальному провадженні не пред`явлена та будь-які процесуальні дії в період з 10.12.2019 по 12.05.2020, в тому числі з використанням даного майна не проводяться. Крім того, зазначає, що по вищевказаному автомобілю жодної експертизи у період з 10.12.2019 по 12.05.2020 не призначалось, і на його думку, не може бути призначено, так як при огляді місця події ніякі сліди не вилучались.
Також вважає, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що саме ОСОБА_3 , якимось чином причетна до даного злочину, а жодних правових, визначених у ст.170 КПК України підстав для арешту зазначеного майна, не має.
Крім того зазначає, що орган досудового розслідування не може забезпечити схоронність транспортного засобу, оскільки вищевказаний автомобіль, що знаходиться на штраф-майданчику Острозького ВП ГУНП в Рівненській області під впливом природних умов піддається корозії та атмосферному впливу у зв`язку з чим, вважає подальше його зберігання там недоцільним.
У зв`язку з викладеними обставинами вважає, що на сьогоднішній день відсутня потреба в перебуванні майна під арештом, а тому просить скасувати арешт на транспортний засіб «Volkswagen» моделі «Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 та вилучене в ході його обшуку майно, який було накладено ухвалою слідчого судді від 10.12.2019 та зобов`язати слідчого повернути вилучене майно ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав зазначених в клопотанні та просив його задоволити в повному обсязі.

Заступник начальника СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що даний автомобіль та вилучене в ході його обшуку майно є речовими доказами у кримінальному провадженні. Вказав, що на даний час ним винесено постанову про проведення судової автотоварознавчої експертизи для визначення його вартості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що на даний час підстави для скасування арешту майна у кримінальному провадженні відсутні та просить в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за №0000410 від 05.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 05.12.2019 до Острозького ВП ГУНП в Рівненській області надійшла заява керівника СГПП «Розвазьке» ОСОБА_8 про те, що в ніч на 05.12.2019 невідома особа через вікно проникла до адміністративного приміщення СГПП «Розвазьке», що у с.Розваж вул.Центральна,1 Острозького району Рівненської області, звідки із сейфового сховища таємно здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 7100 доларів США та 1500000 грн., чим заподіяла ОСОБА_8 майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає, що доводи представника володільця майна - адвоката ОСОБА_4 не спростовують тих обставин, на підставі яких був накладений арешт, виходячи з наступного.

Метою забезпечення кримінального провадження є, зокрема, збереження речових доказів по кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою від 10.12.2019 накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , встановивши заборону власнику чи будь-якій іншій особі за його дорученням, відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним транспортним засобом, до скасування його арешту у встановленому законом порядку; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen» моделі «Transporter» CXI 467656; мобільний телефон марки «Nokia» без SIM-карти з ІМЕІ №1: НОМЕР_2 , ІМЕІ №2: НОМЕР_3 ; шапку синього кольору із маркуванням «Соlambіа», дві пари рукавичок чорного та синього кольорів, оптичний бінокль «Міnох» - 126м./1000м.

В даній ухвалі зазначено, що арешт вилученого майна має суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження та може бути підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тому є необхідність його збереження як речового доказу. За вказних обставин слідчий суддя дійшов до висновку, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000410 від 05.12.2019 за ознаками ч.5 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказаний транспортний засіб сам по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження має важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, речі вилучені в ході обшуку автомобіля можуть бути засобами вчинення злочину, даний автомобіль і речі вилучені в ході його обшуку є доказами злочину, відповідають критеріям ст.98, 167 КПК України.

Згідно постанови слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області від 07.12.2019 року, вказане майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Як встановлено слідчим суддею, однією з підстав накладення арешту на зазначений автомобіль слугувала необхідність забезпечення проведення експертизи предметом дослідження якої є вищевказаний автомобіль.

Разом з тим за період проведення досудового розслідування та з часу накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 , - 10.12.2019, орган досудового розслідування мав можливість та був зобов`язаний оглянути даний автомобіль, встановити достовірно чи дійсно в ньому збереглися сліди або інші відомості, які можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні, та відповідно за наявності вилучити такі сліди або інші відомості та ініціювати проведення експертизи.

Постановою заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 15.05.2020 призначено автотоварознавчу експертизу для визначення вартості автомобіля «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Разом з тим, обґрунтувань необхідності проведення саме такої експертизи чи відомостей про можливе створення перешкод зі сторони власника автомобіля в проведенні такої експертизи в судовому засіданні не наведено.

Окрім того, слідчим суддею враховується, що на даний час у кримінальному провадженні №0000410 підозру ні ОСОБА_7 , ні будь-яким іншим особам не пред`явлено. Відомостей про причетність до вчинення злочину власника автомобіля ОСОБА_3 не зазначено.

Також слідчим не наведено обґрунтувань необхідності проведення із вказаним автомобілем інших слідчих дій станом на даний час.

За вказаних обставин, подальше утримання транспортного засобу під арештом в межах позбавлення власника можливості користуватись ним є недоцільним, оскільки порушує баланс між втручанням у права та свободи особи та потребами досудового розслідування. Потреби досудового розслідування на даний час не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст.132 КПК України.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження в частині заборони власнику користуватися арештованим автомобілем, відпала потреба, беручи до уваги, що накладений арешт на автомобіль в цій частині не дає змогу ОСОБА_3 реалізувати в повній мірі свої права як власника майна, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання та скасувати арешт автомобіля марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині заборони власнику користуватися ним, що надасть можливість власнику право на користування цим автомобілем, і таке рішення у даному випадку, буде відповідати загальним завданням та заходам кримінального провадження, що стосується співрозмірності та розумності обмеження права власності особи на майно у кримінальному провадженні згідно закону.

При цьому слідчий суддя вважає, що з метою збереження вказаного транспортного засобу та забезпечення усунення перешкод подальшого розгляду кримінального провадження по суті та виконанню судового рішення в майбутньому, клопотання в частині скасування арешту із забороною його відчуження та розпорядження ним задоволенню не підлягає.

Водночас, враховуючи, що без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу неможливо реалізувати своє право на користування вказаним майном, то клопотання в цій частині також підлягає задоленню.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.

При вирішенні клопотання в частині скасування арешту на майно, вилученого в ході проведення обшуку автомобіля «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчий суддя виходить з наступного.

Як передбачено ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказів того, що в подальшому застосуванні арешту майна вилученого в ході проведення обшуку автомобіля «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вжитого ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області 10.12.2019 відпала потреба, в клопотанні не наведено та при розгляді даного клопотання слідчому судді не надано. Відомості про належність вилученого майна ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

На даний час по вказаному провадженню досудове розслідування не завершено, підстав, визначених ст.174 КПК України для скасування арешту вказаного майна заявником не наведено, тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в цій частині. Скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Водночас слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (у справах «Бакланов проти Російської Федерації», «Фрізен проти Російської Федерації»), судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ст.ст.22, 26 КПК України, кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання в частині скасування арешту майна, вилученого в ході проведення обшуку автомобіля «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід відмовити, оскільки заявник не довів суду, що арешт накладено необґрунтовано, та відповідно не довів що у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба, оскільки вилучене майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та в межах даного провадження не проведенні усі необхідні слідчі дії.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що розумність й співрозмірність обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження, а також, що заявником у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в цій частині є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 167, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000410, накладеного на автомобіль марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen» моделі «Transporter» CXI 467656; мобільний телефон марки «Nokia» без SIM-карти з ІМЕІ №1: НОМЕР_2 , ІМЕІ №2: НОМЕР_3 ; шапку синього кольору із маркуванням «Соlambіа», дві пари рукавичок чорного та синього кольорів, оптичний бінокль «Міnох» - 126м./1000м. задоволити частково.

Скасувати частково арешт:

- автомобіля марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 , шляхом скасування заборони позбавлення права користування ним, без скасування заборони на його відчуження та розпорядження;

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Transporter» НОМЕР_5 , шляхом скасування заборони позбавлення права користування ним.

Транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Transporter» НОМЕР_5 передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 .

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1