Справа № 296/3604/18
Вирок
Іменем України

06 лютого 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0003980 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого на будівництві, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , раніше судимого 16.03.2009 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 187, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 07.12.2009 року Чуднівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.317, ч.2 ст.309, ст.70,ч.1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24.07.2017 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебував поблизу продуктового магазину, що знаходиться по вул. Саєнка, 21 у м. Житомирі, де помітив велосипед марки «Ардіс» синьо білого кольору, який належить ОСОБА_8 та яким користувалася його дочка, ОСОБА_9 . В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення вищевказаного велосипеду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються ніким непоміченими, підійшов до вказаного велосипеду, сів на останній та таким чином заволодів ним.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, намагаючись залишити вул. Саєнка, 21 в м. Житомирі, був помічений ОСОБА_9 та на її вимогу зупинитись продовжував рух вулицею.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення на вищевказаному велосипеді так як виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки дії ОСОБА_5 виявлені та припинені працівниками поліції.

Таким чином, вищезазначеними діями ОСОБА_5 намагався заподіяти потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 1500 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю. В судовому засіданні відмовився від дачі показань, зазначив, що згоден із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення, змінене обвинувачення визнає.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні надав показання, що повністю відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, влітку 2017р. близько 15 год. донька на велосипеді поїхала до магазину. Через деякий час подзвонила поліція і повідомили, що велосипед викрали, по вул.Саєнка затримали невідомого з велосипедом доньки. На місці донька потерпілого розповіла, що залишили велосипед біля магазину, зайшла всередину, а коли вийшла з магазину, то побачила як невідома особа взяла велосипед та поїхала, донька побігла за ним. Не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, поклався на розсуд суду. Після зміни прокурором обвинувачення просив розглядати справу за його відсутності, підтримує і погоджується із зміненим обвинуваченням.

Судом було досліджено письмові докази сторони обвинувачення, які в своїй сукупності та в сукупності із показаннями потерпілого також доводять обставини, що підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню, та підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину:

- витягом з ЄРДР від 24.07.2017р.;

- рапортами поліцейських від 24.07.2017р.;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 24.07.2017р.;

- довідкою вартості;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.07.2017р.;

- протоколом огляду предмету від 27.07.2017р.;

- постановою про приєднання речових доказів від 27.07.2017р.;

- розпискою від 27.07.2017р.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину, і ці умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), вчинений повторно.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжкого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Так, обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин судом не встановлено. В якості пом`якшуючої відповідальність обставини суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Суд також враховує і те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, маючи непогашену судимість вчинив нове кримінальне правопорушення, звільнений 07.12.2015р. по відбуттю покарання, проте має молодий вік, на обліку в нарколога, психіатра на даний час не перебуває, його соціальні зв`язки одружився, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, приніс вибачення потерпілому, має критичне ставлення до вчиненого, шкодує, майно повернуто, думку прокурора, потерпілого, те, що цивільний позов не заявлений, майно повернуто, враховуючи також висновок органу пробації про середній рівень небезпеки для суспільства та високий рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, проте із встановленням іспитового строку значним терміном.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових злочинів, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено. Речовий доказ велосипед марки «Ардіс» залишити потерпілому. Судові витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід не обрати.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, без згоди даного органу не виїжджати на постійне місце проживання за межі України.

Запобіжний захід не обирати.

Речовий доказ велосипед марки «Ардіс», який повернуто власнику, залишити ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, направити потерпілому.

Головуючий суддя ОСОБА_1