Справа № 357/1013/20
УХВАЛА
про надання дозволу на затримання з метою приводу

30 січня 2020 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із повною загальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше судимий:

за ч. 2 ст. 186 КК України, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2010 року до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

за ст. 71, ч. 2 ст. 190 КК України, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2011 року до 5 років позбавлення волі;

за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у кримінальному провадженні № 0000657 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2018 року за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 ініційоване клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000657 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2018 року за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Із наданих слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 зібраних у кримінальному провадженні № 0000657 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2018 року за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, слідчим суддею установлено таке.

16 грудня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 190 КК України за таких обставин.

11 грудня 2018 року близько 18:00 год. ОСОБА_4 повторно, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману з корисливих мотивів, у телефонній розмові з невстановленою слідством особою, яка назвала себе « ОСОБА_5 », ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домовився про спільні дії для досягнення корисливої мети заволодіння чужими коштами шляхом обману.

11 грудня 2018 року близько 19 год. 30 хв. «Сергій», маючи корисливий мотив на заволодіння чужими коштами шляхом обману, діючи з прямим умислом, зателефонував до громадянина ОСОБА_8 , який в цей час перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , якому, повідомив неправдиві відомості про те, що його зять потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та йому потрібні грошові кошти.

11 грудня 2018 року близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 та « ОСОБА_5 », діючи за попередньою змовою та прямим умислом, маючи спільний корисливий мотив та корисливу мету на заволодіння чужим майном шляхом обману, для досягнення спільної корисливої мети на заволодіння чужими коштами шляхом обману, керуючись у телефонному режимі вказівками «Сергія», ОСОБА_6 прибув на таксі до будинку АДРЕСА_2 зустрівся з ОСОБА_8 , на якого вказав « ОСОБА_5 » та повідомивши, що він являється працівником прокуратури та необхідно надавати грошові кошти для вирішення питання про не притягнення його сина до кримінальної відповідальності, ввівши останнього в оману, шахрайським шляхом отримав від останнього грошові кошти в сумі 15000 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 координувавши дії ОСОБА_6 повідомив останньому номер банківської картки, яка належить ОСОБА_7 , на яку необхідно перевести грошові кошти отримані від потерпілого ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 перерахував грошові кошти на банківську картку, яка належить ОСОБА_7 , а собі залишив частину грошових коштів в якості винагороди, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 15000 гривень.

Окрім цього, 12 грудня 2018 року в обідній час ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, знаходячись в м. Київ, маючи спільний із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_5 », умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману з корисливих мотивів, у телефонній розмові із останнім домовився про спільні дії для досягнення зазначеної злочином мети.

Реалізуючи спільний із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою особою на імя « ОСОБА_5 » злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, 12 грудня 2018 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зателефонував до ОСОБА_6 та повідомив останнього про необхідність поїздки за адресою: АДРЕСА_3 , для отримання грошових коштів від ОСОБА_9 під приводом не притягнення сина ОСОБА_9 до відповідальності за спричининення дорожньо-транспортної пригоди.

В подальшому ОСОБА_6 , 12 грудня 2018 року близько 18 год. 30 хв., діючи умисно , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою домовленістю із ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_5 », керуючись у телефонному режимі вказівками ОСОБА_4 , прибув на автомобілі таксі до місця проживання потерпілої ОСОБА_9 , а саме до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Доводячи злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 зустрівся з потерпілою ОСОБА_9 , на якому вказав в телефонній розмові ОСОБА_4 , та шляхом обману, який виразився у наданні неправдивих відомостей про те, що він є працівником прокуратури, отримав від потерпілої ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 7900 доларів США, що в перерахунку згідно курсу Національного Банку України станом на 12.12.2018 року становить 218,934 гривень 00 копійок, чим завдав останній майнової шкоди на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_6 на тому ж самому автомобілі таксі з місця вчинення злочину зник та приїхав до ТРЦ «Магелан», що в м. Київ, де відповідно до попередньої домовленості передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 400 доларів США, в якості винагороди, 6800,00 доларів США, передав ОСОБА_7 та отримав частку з цих грошей в розмірі 400 доларів США, після чого кожен з них розпорядився грошима на власний розсуд.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» у вчиненні злочину означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 42 рішення від 05 березня 2015 року у справі «Котій проти України», заява № 28718/09). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (п. 184, рішення Великої Палати від 28 листопада 2017 року у справі «Merabishvili v. Georgia», заява № 72508/13).

Обґрунтованість підозри, слідчим суддею, встановлена із таких матеріалів.

Згідно протоколу допиту потерпілого від 13 грудня 2018 року (а.с. 12-13), ОСОБА_9 надала показання, відповідно до яких розповіла про обставини вчинення відносно неї злочину, який мав місце зранку 12 грудня 2018 року, описала зовнішній вигляд особи, яка вчинила злочин, та зазначила, що зможе упізнати особу, якій вона надала грошові кошти, за ознаками зовнішності та сукупністю ознак обличчя.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого від 14 грудня 2018 року (а.с. 18-19), ОСОБА_8 розповів про обставини вчинення відносно нього злочину, що мав місце 11 грудня 2018 року, описав обличчя особи, яка вчиняла відносно нього злочин, та зазначив, що зможе упізнати особу, який передавав грошові кошти, за сукупністю ознак обличчя.

Згідно протоколу допиту підозрюваного від 14 грудня 2018 року (а.с. 20-21), ОСОБА_6 дав показання в яких вказав, що ОСОБА_4 сприяв вчиненню інкримінованих йому злочинів, що мали місце 11 грудня 2018 року та 12 грудня 2018 року.

Відповідно до протоколу отримання документів від 14 грудня 2018 року (а.с. 22-23), ОСОБА_6 передав квитанцію від 11 грудня 2018 року, згідно якої о 20 год. 14 хв. 54 сек. ОСОБА_6 , використовуючи термінал, перерахував на банківську картку № НОМЕР_1 , про яку вказав ОСОБА_4 грошові кошти, отримані в ході вчинення злочину.

Згідно протоколу допиту свідка від 16 грудня 2018 року (а.с. 27), ОСОБА_11 , який був очевидцем того, як ввечері 12 грудня 2018 року невідомі йому чоловіки, знаходячись в автомобілі марки «БМВ», припаркованому біля ТРЦ «Магелан» в м. Київ, передавали ОСОБА_7 та ОСОБА_4 грошові кошти в валюті доларів США.

Відповідно до протоколу допиту підозрюваного від 16 грудня 2018 року (а.с. 31), ОСОБА_4 визнав свою вину в обсязі пред`явленої йому підозри у вчиненні злочинів за ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно протоколу огляду документів від 04 березня 2018 року, отримані на підставі ухвали слідчого судді від АТ КБ «Приватбанк», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар» підтверджують, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 під час перерахування ОСОБА_6 грошових коштів, отриманих злочинним шляхом від потерпілого ОСОБА_8 , збігається із місцезнаходженням підозрюваного ОСОБА_7 та місцезнаходження підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_4 під час передачі ОСОБА_6 грошових коштів, отриманих злочинним шляхом від потерпілої ОСОБА_12 , збігається.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 12 КК України злочин за ч. 2 ст. 190 КК України є злочином середньої тяжкості, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Слідчим суддею установлено, що на даний час існують ризики, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі вчинятиме спроби переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконного впливу на інших підозрюваних з метою зміни їхніх показань та вчиняти нові злочини, що передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 раніше судимий, на утриманні дітей не має, офіційного місця роботи не має, в зв`язку із чим може легко змінити своє місце проживання, після обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту покинув постійне місце проживання, у зв`язку із чим згідно Постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 19 лютого 2019 року (а.с. 42-43) оголошений у розшук.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають на волі, їхні покази мають важливе значення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту (п. 28 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Плєшков проти України», заява № 37789/05).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, обґрунтовано підозрюється у вчинення нових щодо осіб похилого віку, що, у сукупності з фактом відсутності офіційних джерел доходу, вказують на сприйняття ним вчинення злочинів як способу заробітку та відсутність будь-яких стримуючих факторів.

Зазначені обставини свідчать, що запобігання установленим ризикам за допомогою інших запобіжних заходів не пов`язаних з повною ізоляцією ОСОБА_4 , неможливе.

Таким чином, зважаючи на те, що судом установлено, що наявні підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він перебуває у розшуку згідно Постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 19 лютого 2019 року, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведена наявність обставин передбачених ч. 4 ст. 189 КПК України.

Отже, клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000657 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2018 року за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 188-190 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000657 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2018 року за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл слідчому СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 (адреса: вул. Привокзальна, буд. 3 «а», м. Біла Церква, Київська область, кабінет № 309, телефон: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) дозвіл на затримання підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000657 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 березня 2019 року за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із повною загальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше судимий:

за ч. 2 ст. 186 КК України, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2010 року до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

за ст. 71, ч. 2 ст. 190 КК України, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2011 року до 5 років позбавлення волі;

за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк дії ухвали шість місяців із дати її постановлення.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1