Справа № 303/1425/20
Провадження № 1-кп/303/350/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2020 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2020 року за № 0000066, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.343, ч.3 ст.146, ч.1 ст.345, ч.1 ст.279, ч.4 ст.345, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України,

з участю : прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2020 року за № 0000066, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.343, ч.3 ст.146, ч.1 ст.345, ч.1 ст.279, ч.4 ст.345, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 на підставі вказаного обвинувального акта, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає всім вимогам КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту відсутні.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 до суду не з`явилися, подали до суду заяви з проханням провести підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні без їхньої участі.
Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що бажає, щоб з цього приводу висловився захисник.
Захисник ОСОБА_7 вказав, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не може бути призначено, а обвинувальний акт слід повернути прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України. Мотивував свою позицію тим, що всупереч вимогам п.4 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті не вказано повністю ім`я, по батькові прокурора, а лише ініціали. Також у формулюванні обвинувачення за ч.1 ст.345 КК України йдеться про те, що Форкош, Фон-Гутинберг погрожували інспекторам ДПС Котубей та Гладинець, а в подальшому ОСОБА_19 та ОСОБА_20 висловлювали погрози в бік інших працівникам міліції, у тому числі керівника Мукачівського МВ УМВС Шимоняка, однак, ні ОСОБА_21 , ні інші працівники міліції потерпілими у обвинувальному акті не зазначені. Також, згідно обвинувального акта, діями обвинуваченого було пошкоджено майно УМВС та інших осіб, які також потерпілими на вказані.
Обвинувачений ОСОБА_5 після виступу захисника підтримав позицію захисника щодо

- 2 -
необхідності повернення обвинувального акта прокурору.
Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.
У відповідності до вимог статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ст.8 Конституції України та ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Згідно вимог ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а такою юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
У відповідності до вимог ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право : 1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; 2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; 3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; 4) заявляти відводи та клопотання; 5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла; 6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; 7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; 9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження; 10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; 11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі ст.290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; 12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); 13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; 14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно вимог ч.2 ст.56 КПК України, під час досудового розслідування потерпілий має

- 3 -
право: 1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; 2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 3) подавати докази на підтвердження своєї заяви; 4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; 5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.
Відповідно до вимог ч.3 ст.56 КПК України, під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні; 3) брати участь у безпосередній перевірці доказів; 4) підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; 5) висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді; 7) оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У тексті даного обвинувального акта при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулюванні обвинувачення за ч.1 ст.345 КК України вказано, що ОСОБА_22 та ОСОБА_23 погрожували насильством інспекторам ДПС УДАІ ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , а ОСОБА_22 застосовуючи насильство відносно ОСОБА_24 , зняв з нього форменну кепку.
Однак, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 не є обвинуваченими за даним обвинувальним актом, а ОСОБА_24 та ОСОБА_25 не вказані як потерпілі.
Також у обвинувальному акті зазначено, що під час розмови з керівниками УМВС України в Закарпатській області та Мукачівського МВ ОСОБА_26 та ОСОБА_5 висловлювали погрози в бік працівникам міліції, однак не вказано яких саме, ці працівники міліції не є зазначеними у обвинувальному акті як потерпілі.
В обвинувальному акті при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулюванні обвинувачення за ч.4 ст.345 КК України, тобто погроза вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинені організованою групою, вказано, що на місце протиправних дій були викликані працівники Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області, у тому числі начальник МВ ОСОБА_27 , члени слідчо-оперативної групи Мукачівського МВ та інші працівники Мукачівського МВ. ОСОБА_28 з наявного у нього ручного кулемета зробив декілька пострілів вгору та в бік ОСОБА_27 та працівників МВ. Усі присутні на місці події інші особи представники 1 Збат ДУК ВПР «Правий Сектор», в тому числі ОСОБА_5 , також продовжували демонструвати наявну у них автоматичну зброю та, направивши її в бік працівників міліції, погрожували її використанням.
Однак, в обвинувальному акті не вказано які саме працівники поліції є потерпілими за злочином, передбаченим ч.4 ст.345 КК України, а начальник Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_27 не зазначений як потерпілий.
Відповідно до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.345 КК України, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, тобто погроза вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинені організованою групою, вказано, що діями ОСОБА_5 також умисно пошкоджено та знищено майно.
Зокрема, в ході обстрілу з використанням автоматичної зброї, ручних гранатометів та гранат

- 4 -
ОСОБА_26 , ОСОБА_5 та інші представники 1 Збат ДУК ВПР «Правий Сектор» знищили службові автомобілі Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області «Фольксваген Пассат», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , УДАІ УМВС України в Закарпатській області «Фольксваген Пассат», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які повністю згоріли на місці події, а також частково пошкодили службові автомобілі Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області «ГАЗ 33213», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , «Тойота Пріус», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , «Тойота Пріус», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , «Богдан ISUZU А-09212», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , а також службовий автомобіль НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 та інші автомобілі УМВС України в Закарпатській області.
Також, відповідно до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення вказано, що від уражень кулями та осколками гранат було спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , які не заявили матеріальних претензій. Ураження кулями та осколками гранат додатково спричинено шкоду майну АЗС «Народна», автозаправочних станцій, прилеглих автосалонів та магазинів, які також не заявили матеріальних претензій.
Всупереч вимогам ч.1 ст.55 КПК України, у обвинувальному акті не зазначені як потерпілі громадяни ОСОБА_29 , ОСОБА_38 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_37 , не вказано дат та місць їх народження, громадянства.
Не вказано як потерпілих і юридичних осіб : АЗС «Народна», автозаправочні станції, автосалони та магазини (неконкретизовано, які саме).
Посилання на те, що вони не заявили матеріальних претензій є необґрунтованим, оскільки ч.2 ст.194 КК України не відноситься до тих, кримінальне провадження в яких проводиться у формі приватного обвинувачення.
За результатами спричиненої стрілянини знищено та пошкоджено майно Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області та УМВС України в Закарпатській області на суму понад 1 млн. грн., що призвело до значного ускладнення роботи Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області та УМВС України в Закарпатській області внаслідок неможливості використання службового транспорту тривалий час.
Також всупереч вимогам ч.1 ст.55 КПК України, у обвинувальному акті не зазначені потерпілими Мукачівський МВ УМВС України в Закарпатській області та УМВС України в Закарпатській області.
Відповідно до вимог, викладених у п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості, зокрема про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до частини першої статті 337 Кримінального процесуального кодексу України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.42 КПК України, обвинувачений має право, у тому числі, знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у рішенні в справі "Абрамян проти Росії" від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п.3 ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній

- 5 -
справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 р. у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" ; рішення від 25 липня 2000 р. у справі "Матточіа проти Італії").
Відповідно до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.345 КК України, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, тобто погроза вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинені організованою групою, вказано, що діями ОСОБА_5 також умисно пошкоджено та знищено майно.
Зокрема, в ході обстрілу з використанням автоматичної зброї, ручних гранатометів та гранат ОСОБА_26 , ОСОБА_5 та інші представники 1 Збат ДУК ВПР «Правий Сектор» знищили службові автомобілі Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області «Фольксваген Пассат», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , УДАІ УМВС України в Закарпатській області «Фольксваген Пассат», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які повністю згоріли на місці події, а також частково пошкодили службові автомобілі Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області «ГАЗ 33213», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , «Тойота Пріус», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , «Тойота Пріус», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , «Богдан ISUZU А-09212», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , а також службовий автомобіль НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 та інші автомобілі УМВС України в Закарпатській області.
Відповідно до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення вказано, що діями ОСОБА_5 також умисно пошкоджено та знищено майно.
Зокрема, в ході обстрілу з використанням автоматичної зброї, ручних гранатометів та гранат ОСОБА_26 , ОСОБА_5 та інші представники 1 Збат ДУК ВПР «Правий Сектор» знищили службові автомобілі Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області «Фольксваген Пассат», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , УДАІ УМВС України в Закарпатській області «Фольксваген Пассат», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які повністю згоріли на місці події, а також частково пошкодили службові автомобілі Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області «ГАЗ 33213», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , «Тойота Пріус», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , «Тойота Пріус», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , «Богдан ISUZU А-09212», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , а також службовий автомобіль НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 та інші автомобілі («ВАЗ-2114» д.н. НОМЕР_8 , «Шкода Октавія» д.н. НОМЕР_9 тощо).
Отже, обставини, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.345 КК України, щодо знищення та пошкодження автомобілів є неконкретизованими (не вказано, які автомобілі повністю знищені, їх вартість, які саме пошкодження нанесені іншим транспортним засобам, можливість та вартість відновлювального ремонту) і містять розбіжності стосовно ідентифікації інших автомобілів. За ч.2 ст.194 КК України вказано : «інші автомобілі УМВС України в Закарпатській області», а за ч.4 ст.345 КК України : «інші автомобілі («ВАЗ-2114» д.н. НОМЕР_8 , «Шкода Октавія» д.н. НОМЕР_9 тощо)».
А тому суд прийшов до переконання, що в частині обвинувачення за ч.1 ст.345, ч.4 ст.345 та ч.2 ст.194 КК України воно є неконкретизоване, що є порушенням вимог п.1 ч.3 ст.42 КПК України, а внаслідок цього і порушенням права обвинуваченого на захист у пред`явленому обвинуваченні, що гарантується п.3 ч.3 ст.42 КПК України.
Вказане неконкретизоване обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 , порушує вставлене законом його право детально знати у вчиненні яких кримінальних правопорушень і за яких обставин він обвинувачується, а також права потерпілих знати сутність підозри та обвинувачення,

- 6 -
висунутого обвинуваченому, розмір шкоди, завданої злочинними діями обвинувачено стосовно кожного з потерпілих тощо.
Також всупереч вимогам п.7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить конкретних даних про розмір шкоди, завданої кожним кримінальним правопорушенням, кожному з потерпілих, а вказано лише її загальний розмір, що порушує як права обвинуваченого, так і права потерпілих.
Частина 2 статті 291 КПК України має прямий, конкретний і категоричний характер щодо обов`язкової наявності у обвинувальному акті необхідних відомостей, вона не містить жодних виключень.
Що стосується аргументів захисника відносно того, що в обвинувальному акті не вказано повністю ім`я, по батькові прокурора, а лише ініціали, судом констатовано, що у обвинувальному акті вказано прізвище, ім`я та по батькові слідчого, який склав обвинувальний акт, та прокурора, який його підписав і затвердив. Наявність лише прізвища та ініціалів інших прокурорів та слідчих, які брали участь у розслідуванні вказаного кримінального провадження, саме по собі не перешкоджає призначенню обвинувального акта до судового розгляду.
Згідно з вимогами п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.343, ч.3 ст.146, ч.1 ст.345, ч.1 ст.279, ч.4 ст.345, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, не відповідає вимогам ст.ст.42 та 55, пунктів 3, 7 ч.2 ст.291 КПК України та не у повній мірі відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Тому вказаний обвинувальний акт з додатками необхідно повернути прокурору.
Керуючись ст.ст.314, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2020 року за № 0000066, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.343, ч.3 ст.146, ч.1 ст.345, ч.1 ст.279, ч.4 ст.345, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3