Справа № 466/1733/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000590 від 15.02.2019,-

встановив:

15.05.2020 ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000590 від 15.02.2019, в якій просить визнати бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк незаконною, зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні №№0000590 від 15.02.2019 у встановлені законом та судом граничні терміни здійснити повідомлення винній особі про підозру та одну з дій, передбачених ч.2 ст.283 КПК України.

В обґрунтування скарги покликаються на те, що у провадженні слідчого СУ ГУ національної поліції у Львівський області ОСОБА_5 перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000590 від 15.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, потерпілим у якому є він ОСОБА_3 .

Процесуальним керівником у цьому провадженні є прокурор Львівської місцевої прокуратури № 2 Львівської області ОСОБА_4 , яким не вчинено жодної дії направленої на своєчасне проведення досудового розслідування та ефективного захисту порушених прав потерпілого. Навпаки, прокурор будучи стороною обвинувачення, замість того щоб повідомити винну особу про підозру, - займається її захистом.

Заявник зазначає у скарзі обставини кримінального правопорушення,а саме про те,що ОСОБА_6 13.01.2019 р. о 10:00 год. у м. Львів - Брюховичі на вул. Незалежності України, 15 Б керуючи автомобілем марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та не зреагував на її зміну в залежності від швидкості руху, не врахував дорожні умови та стан транспортного засобу, внаслідок чого втратив контроль над керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Peugeot Expert», номерний знак НОМЕР_2 , порушивши п. 1.5, 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Від ударів до частин салону автомобіля під час ДТП - зіткнення автомобілів, водій автомобіля «Peugeot Expert» - ОСОБА_3 (заявник у скарзі) отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

За вищевказані діяння постановою Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2019р. у справі № 462/530/19 про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що було стверджено визнанням винуватцем ДТП своєї вини, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 188434, схемою місця ДТП та іншими матеріалами справи. Однак через встановлення отримання ним,заявником, тілесних ушкоджень середньої тяжкості та ознак у діях ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дане рішення суду було скасовано апеляційною інстанцією та не набрало законної сили.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2019 за його заявою зареєстровано кримінальне провадження: №0000590.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05.03.2019р. за матеріалами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні призначено судово-медичну експертизу. На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова та клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівський області від 15.02.2019р. судово-медичним експертом відділення СМЕ при КНП ЛШМД у висновку № 54/19 встановлено, що внаслідок ДТП йому, ОСОБА_3 , спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості.

До цього часу, коли вже давно проминув рік з моменту внесення відомостей про вказане кримінальне правопорушення доЄЕРДР, прокурором так і не повідомлено винуватця ДТП про підозру.

Відтак,без набравшим законної сили рішення суду про встановлення вини ОСОБА_6 у скоєнні ДТП він не може отримати від страхової компанії відшкодування заподіяної йому та його здоров`ю шкоди.

Таким чином, виходячи з того, що вимоги ч. 1, 2 ст. 28, п 11 ч. 2 ст. 36, п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000590 не було дотримано, строки досудового розслідування не продовжені, при цьому досудове розслідування не закінчено, особу винну у ДТП про підозру не повідомлено, отже,вбачається бездіяльність прокурора щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

27.03.2020 він звернувся до прокуратури зі скаргою на недотримання прокурором розумних строків в порядку ст. 308 КПК України, на що отримав відповідь від 05.05.2020р., де зазначено, що через те, що місце знаходження транспортних засобів, які зберегли сліди кримінального правопорушення ні прокурору, ні органу досудового розслідування невідоме, - недостатньо доказів для підозри особи.

Судячи з цієї відповіді, прокурор маючи здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, умисно не виконує своїх повноважень, не надавши вказівки слідчому використати матеріали справи про адміністративне правопорушення №462/530/19 та висновку страхової компанії про пошкодження та розмір заподіяної шкоди автомобілю, яким рухався він, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, затягує розслідування через неможливість встановлення місцезнаходження автомобіля за допомогою якого ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушкодження та який можливо зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, щоб після завершення досудового розслідування надати до нього доступ стороні захисту, як до речового доказу, який може бути використаний для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Але саме небажання винуватця ДТП вказати місцезнаходження автомобіля, як раз і вказує на те, що даний речовий доказ не може бути підставою доведення невинуватості (або її меншого ступеня) та робиться тільки з метою встановлення прокурором неповноти досудового розслідування та недостатності доказів для підозри особи.

Таким чином, ОСОБА_6 за для уникнення відповідальності за скоєне достатньо приховати від слідства місцезнаходження транспортного засобу яким він рухався під час ДТП, а прокурору за для встановлення неможливості завершення досудового розслідування та недостатності доказів для підозри ОСОБА_6 , достатньо затягнути це розслідування більш, як на рік, а потім заявити про неможливість встановити місцезнаходження автомобіля д.н.з. НОМЕР_3 , який через 16 місяців після події ДТП вже напевно відремонтований, можливо вже поміняв власника та навряд чи зберігає на собі сліди кримінального правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеним, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19.05.2020 скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000590 від 15.02.2019 призначено до судового розгляд у відкритому судовому засіданні на 19 травня 2020року на 09.05год.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю, покликаючись на доводи викладені в поданій до суду скарзі.

В судовому засіданні прокурор Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги, просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000590 від 15.02.2019 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 13.01.2019 р. о 10:00 год. у м. Львів - Брюховичі на вул. Незалежності України, 15 Б керуючи автомобілем марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та не зреагував на її зміну в залежності від швидкості руху, не врахував дорожні умови та стан транспортного засобу, внаслідок чого втратив контроль над керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Peugeot Expert», номерний знак НОМЕР_2 , порушивши п. 1.5, 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Від ударів до частин салону автомобіля під час ДТП - зіткнення автомобілів, водій автомобіля «Peugeot Expert» я, - ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

За вищевказані діяння постановою Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2019р. у справі №462/530/19 про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Однак через встановлення отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень середньої тяжкості та ознак у діях ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дане рішення суду було скасовано апеляційною інстанцією.

Відтак, відомості про кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000590 лише 15.02.2019, за подію, яка відбулась 13 січня 2019 року.

Встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000590 від 15.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, проводиться слідчим відділенням Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Відповідно до ст.303 КПК України, визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме: на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів скарги, останній фактично оскаржує бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , що полягає у непред`явленні підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Так, дослідивши подану скаргу, матеріали подані в її обґрунтування та аналізуючи наведені вище норми чинного законодавства, що регулюють порядок оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, слідчий суддя приходить до висновку про помилкове тлумачення скаржником вимог чинного кримінально-процесуального законодавства.

Оскарження бездіяльності прокурора Львівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , що полягає у непред`явленні підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, не входить до визначеного ст. 303 КПК України переліку рішень, дій чи бездіяльності прокурора, що можуть бути оскаржені, оскільки згідно норм ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено нездійснення інших процесуальних дій слідчим, прокурором, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, та не відноситься до дій, які зобов`язаний вчинити слідчий чи прокурор, а є його процесуальним рішенням, яке може бути прийняте ним на підставі повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи, відповідно до норм діючого КПК України.

Як вбачається з відповіді Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 , за скаргою ОСОБА_3 від 27.03.2020 щодо вжиття заходів для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000590 від 15.02.2019, на даний час, органом досудового розслідування по кримінальному провадженні №000590 від 15.02.2019 не здобуто достатніх доказів для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а тому вирішити питання щодо завершення досудового розслідування, шляхом скерування обвинувального акту до суду на даний час не можливо.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000590 від 15.02.2019, оскільки місцезнаходження транспортних засобів марки «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_2 та «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_3 , які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та могли б бути використані як доказ у кримінальному провадженні, органу досудового невідомо, що унеможливлює здійснити пред`явлення підозри, а відтак позбавляє можливості прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження №0000590 від 15.02.2019, вчинити одну з дій, передбачених ч.2 ст.283 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000590 від 15.02.2019 відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22 травня 2020року.

Слідчий суддя ОСОБА_1