Справа № 296/2328/20
УХВАЛА
Іменем України

26 березня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000017 від 17.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про продовження строку тримання під домашнім арештом відносно підозрюваного

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, освіта вища, працюючого на посаді ординатора травматологічного відділення 409 військового госпіталю Військово-медичного клінічного центру центрального регіону м. Житомир, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2020 року за №0000017, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 КК України.

До слідчого судді звернувся прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 з клопотанням про продовження строку домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.2020 року о 12 год. 06 хв., знаходячись у своєму службовому кабінеті військового госпіталю НОМЕР_1 , що за адресою: м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського 22, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомир, відповідно до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування займаючи посаду державної служби категорії «Б», ординатор травматологічного відділення, будучи членом ВЛК, отримав від командира взводу ВЧ НОМЕР_2 , учасника бойових дій, ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США за складання такого висновку ВЛК, який стане підставою для отримання направлення на проходження МСЕК та встановлення відповідної групи інвалідності.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_5 02.02.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 368 КК України.

Слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира 03.02.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб до 01.04.2020р.

Прокурор 25.03.2020р. звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 , обґрунтовуючи його тим, що завершити досудове розслідування кримінального провадження до завершення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 не представляється можливим, зважаючи на те, що існує необхідність проведення слідчих дій, неможливість проведення яких обґрунтовується встановленими на даний час обмеження діяльності певних видів підприємств, установ, організацій, а також встановлення обмеження щодо пересувань в міжобласному сполученні, згідно постанови КМУ №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», проведення в установленому законом порядку розсекречування матеріальних носіїв секретної інформації у даному кримінальному провадженні, які стали підставою для проведення НСРД.

В обґрунтування існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , сторона обвинувачення зазначає, що останній буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, незаконно впливати на заявника та свідків кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний безпосередньо працює та спілкується з працівниками 409 військового госпіталю Військово-медичного клінічного центру центрального регіону м. Житомир, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, оскільки підозра є необгрунтованою, а ризики не підтверджені належними доказами. Також зіслалася на необхідність підозрюваного працювати та забезпечувати сім`ю. Робота підозрюваного на посаді ординатора травматологічного відділення 409 військового госпіталю Військово-медичного клінічного центру центрального регіону м. Житомир передбачає чергування у нічний час. За вказаних обставин продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту позбавляє підозрюваного можливості працювати та забезпечувати сім`ю.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_5 02.02.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбачениого ч.3 ст. 368 КК України.

Слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира 03.02.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб до 01.04.2020р.

Згідно ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК Україн, що підтверджується, зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Європейський суд з прав людини визнав, що абстрактна можливість перешкоджати кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в судовому засіданні не доведено та матеріалами клопотання не підтверджено, що заявлені ризики, передбачені п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України є реальними та продовжують діяти, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є раніше несудимою особою, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні має малолітню доньку, з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покладені на нього процесуальні обов`язки не порушував, що підтверджено прокурором в судовому засіданні.

Слідчий суддя не приймає до уваги доводи захисника, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту позбавляє підозрюваного можливості працювати та забезпечувати сім`ю, оскільки на момент розгляду даного клопотання діє ухвала Корольовського районного суду м.Житомира від 03.02.2020р. №296/955/20, якою відсторонено підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади ординатора травматологічного відділення 409 військового госпіталю Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, строком до 01 квітня 2020 року.

Слідчий суддя бере до уваги об`єктивну неможливість завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про затосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з огляду на необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом, слідчим суддею враховується особа підозрюваного, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, наявність на утриманні малолітньої доньки, з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладені на нього процесуальні обов`язки не порушував, а також відсутність фактичних даних, які б вказували на наявність ризиків визначених п.п.1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовували б перебування підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом. Вказане, на переконання слідчого судді, дає підстави змінити режим запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час.

Водночас, продовжуючи строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 03.02.2020 року.

Керуючись ст.ст.176,181,193-196,199,309,376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання особи під домашнім арештом задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 26.05.2020 року, змінивши режим запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у визначений період доби - з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження у визначений період доби - з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні №0000017 від 17.01.2020 з приводу обставин інкримінованого йому правопорушення;

4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на орган національні поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1