Провадження №1-кс/193/74/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
09 квітня 2020 року смт.Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Софіївського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000097 від 26.03.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389-1 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Софіївського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000097 від 26.03.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389-1 ч. 1 КК України.

В обгрунтування поданого клопотання слідчим зазначено, що в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000417 від 17 жовтня 2019 року за ст. 309 ч. 1 КК України, уклав угоду про визнання винуватості з прокурором ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . Згідно умов угоди ОСОБА_4 просить призначити йому покарання за вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення у якості штрафу у розмірі 850,00 грн. гривень. Будучи засуджений ІНФОРМАЦІЯ_3 04 грудня 2019 року до штрафу у розмірі 850,00 гривень за скоєння кримінального правопорушення за ч. 1ст 309 КК України, ОСОБА_4 протягом встановленого місячного терміну з 04.01.2020 по 04.02.2020 останній не сплатив. 25.02.2020 року ОСОБА_4 було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останній власноручно написав зобов`язання сплатити призначений штраф до 01.03.2020. Однак до теперішнього часу штраф не сплачено.

Будучи опитаним ОСОБА_4 пояснив, що в ході розгляду його справи у суді підтвердив свої зобов`язання з виплати штрафу, так як планував заробити грошей. Після суду в нього виникли нагальні потреби, тому першочергово вирішив витратити наявні кошти на них, а вже потім коли заробить то і виплатить штраф. В зв`язку з необхідністю виплати штрафу його було проставлено на облік у КВІ. Туди не з`являвся до 25.02.2020 року. Того дня ОСОБА_4 запросили до прокуратури та повідомили, що у разі не виплати штрафу буду притягнутий за це до відповідальності, так як сам попрохав призначити дану міру покарання в угоді про визнання винуватості, але свої зобов`язання не виконав. Тоді ж він написав розписку, в якій зобов`язався виплатити борг до 01.03.2020 року. Але борг не заплатив, тому що не зміг знайти грошей. Ті гроші, які були у нього у наявності, витрачав на свої потреби.

Слідчий просить зобов`язати т.в.о. голови ІНФОРМАЦІЯ_4 ( або призначеній ним посадовій особі) надати старшому слідчому СВ Софіївського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області майору поліції ОСОБА_3 , право на тимчасовий доступ (з можливістю вилучення оригіналів чи зняття копій) до документів, а саме: угоди про визнання винуватості між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , укладеній в рамках розслідування кримінального провадження №0000417 від 17 жовтня 2019 року за ст. 309 ч. 1 КК України; протоколу та відеозапису судового засідання по розгляду провадження та винесенню вироку ОСОБА_4 ; документів про зобов`язання ОСОБА_4 виплатити накладений на нього штраф; вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області 04 грудня 2019 року відносно ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення за ч. 1ст 309 КК України, які перебувають, або можуть перебувати у приміщені архіву вищезазначеної організації за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно з ч. 1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Пунктом 5 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою та не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Відповідно до ч.6 ст.163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження крім обставин, передбачених ч.5 ст.163 КПК України, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З положень ч. 1 ст. 86, ч.ч.2 та 3 ст. 93 КПК слідує, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7ст. 163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст.162 КПК містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК.

Клопотання слідчого ґрунтуються на необхідності доступу до оригіналів документів, які можуть бути речовими доказами. Як на підтвердження доводів необхідності надання тимчасового доступу до запитуваних документів, слідчим до матеріалів клопотання додано витяг з ЄРДР від 26 березня 2020 року, лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , копія вироку від 04.12.2019 року, копія повідомлення ОСОБА_4 , пояснення ОСОБА_4 .

З відповідним запитом про надання даних документів, слідчий не звертався окремо до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Тобто, можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати тимчасовий доступ до таких речей та документів в цій частині, слідчим не була використана, такий у порядку ст.ст.86,93 КПК України у володільця не витребовувався, факт не бажання добровільно передати їх стороні кримінального провадження або наявність підстав вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи до матеріалів клопотання не долучено.

Слідчим під час розгляду клопотання не доведено, що у органу досудового розслідування були перешкоди в отримані доказів по справі шляхом проведення інших процесуальних заходів, які входять до повноважень слідчого та прокурора.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що, клопотання не обґрунтоване, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів необхідності отримання тимчасового доступу до зазначених документів; що потреби досудового розслідування виправдовують такий високий ступінь втручання у права і свободи невизначеного кола осіб; відсутнє обґрунтування неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою тимчасового доступу документів.

Зважаючи на вище викладене слідчий суддя, вважає що підстав для задоволення клопотання не вбачається.

Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 159,-164 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Софіївського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000097 від 26.03.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389-1 ч. 1 КК України відмовити як необгрунтованого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1