Житомирський апеляційний суд
Справа №286/4086/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7
прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000581 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Народицького районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2019 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- за ч. 1 ст. 115 КК України на 10 (десять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 з врахуванням строку попереднього ув`язнення ухвалено рахувати з 15 вересня 2018 року.

Речові докази: два паперові пакети зі зрізами нігтьових пластин з трупа ОСОБА_9 , два паперові пакети зі зрізами нігтьових пластин ОСОБА_6 , паперовий пакет зі зрізами нігтьових пластин ОСОБА_10 , паперовий пакет зі зрізами нігтьових пластин в ОСОБА_11 , паперовий пакет з зразками крові ОСОБА_6 , зразки крові потерпілої ОСОБА_9 , ніж, букальний епітелій ОСОБА_6 , паперові пакети зі змивами рук ОСОБА_11 , два паперові пакети зі змивами з рук підозрюваного ОСОБА_6 , штани джинсові, майка та жіночий светр ОСОБА_9 - ухвалено знищити, спортивні штани ОСОБА_6 , кофту ОСОБА_6 - ухвалено повернути останньому, футболку ОСОБА_10 - ухвалено повернути останньому, оптичний DVD-диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту - ухвалено залишити в матеріалах кримінального провадження.

в с т а н о в и л а:

Як встановив суд, 15 вересня 2018 року близько 00 год. 45 хв. на території подвір`я домогосподарства ОСОБА_12 , що розташоване по АДРЕСА_1 , між ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та його колишньою співмешканкою ОСОБА_9 , на ґрунті ревнощів виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_13 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх подальших дій та передбачаючи їх можливі наслідки, ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці кухонний ніж, який заздалегідь взяв із собою, його клинком умисно, зі значною силою прикладання, наніс удар в ділянку черевної порожнини, тобто, в область розташування життєво-важливих органів ОСОБА_9 , заподіявши колото-різане поранення черевної стінки з ушкодженням нижньої порожнистої вени, що супроводжувалось масивною внутрішньою крововтратою, внаслідок чого настала смерть останньої.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження та невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Апелянт вважає, що суд належним чином не перевірив та не дав оцінку показанням обвинуваченого про те, що він не мав умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, а вона сама ножом, якого взяла з собою вдарила його ручкою в бік під ліву руку, а коли він взявши її за руки відштовхнув від себе випадково себе поранила.

На думку захисника, об`єктивність повідомлених обвинуваченим обставин підтверджується висновком судово медичного обстеження ОСОБА_6 №368 згідно з яким у нього були виявлені легкі тілесні ушкодження: садно в ділянці проекції ребер зліва по передній пахвовій лінії. Ушкодження утворилися від прямої ковзної дії тупого твердого предмету з обмеженою поверхнею шириною біля 1,0 см. та могли утворитися при вказаних обставинах 14.09.2018 року близько півночі.

Суд першої інстанції не дав оцінки цьому доказу, а лише взяв до уваги висновки експертиз №391 та №392 щодо дослідження трупа ОСОБА_9 .

Крім цього, зазначає, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , в свої поясненнях вказали, що вони не бачили чим саме був нанесений удар ОСОБА_9 та при яких обставинах, бо територія домогосподарства ОСОБА_12 не освітлювалась.

Не доводять вини ОСОБА_6 і показання потерпілої ОСОБА_15 , яка не була очевидцем цих подій, а також показання свідка ОСОБА_16 , який лише підтвердив, що обвинувачений попросив викликати поліцію і швидку та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , які пояснень б мали відношення до справи не надали.

Слідчий експеримент проведений з ОСОБА_6 на думку захисника є неналежним доказом, оскільки в ньому не зафіксовано місце де за версією слідства, обвинувачений взяв ножа, а був розпочатий з місця спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Також, вважає, що суд першої інстанції у вироку безпідставно вказав, що ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки згідно виписки №950 із медичної картки хворого у нього в крові виявлено вміст 0/6 проміле і ОСОБА_6 пояснював, що вживав алкоголь за чотири дні до цих подій.

На думку захисту вбивство трапилося через необережність, а тому апелянт просить перекваліфікувати дії обвинуваченого на ст. 119 КК України та призначити покарання з врахуванням щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину та надання допомоги потерпілій з метою врятувати їй життя.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду щодо нього та призначити новий розгляд в суді першої інстанції та наводить доводи, що аналогічні апеляційній скарзі захисника.

В запереченні прокурор вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_6 є законним та ухвалений у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства. Просить апеляційні скарги захисника та обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду щодо нього без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, просили призначити новий розгляд в суді першої інстанції, заперечення прокурора на апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в умисному протиправному заподіяння смерті (вбивстві) потерпілої ОСОБА_9 обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 , яка є матір`ю померлої ОСОБА_9 , пояснила, що її покійна дочка раніше співмешкала з ОСОБА_18 , однак, останнім часом вони вже проживали окремо. Наскільки їй відомо було від дочки, обвинувачений постійно на ґрунті ревнощів переслідував ОСОБА_19 та ображав її. Навіть вже після того, як вони розійшлися і ОСОБА_19 переселилася до своєї тітки Віри, обвинувачений, будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку тітки, влаштував сварку та побив тітку ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що орієнтовно після 00 годин 15 вересня 2018 року, коли вона вже відпочивала, біля її домогосподарства зупинився автомобіль, пасажири якого зайшли на територію та підійшли до будинку.

Потім за голосом вона впізнала свого брата ОСОБА_21 , який почав стукати у вікно та просити, щоб вона відкрила та впустила його разом із друзями у будинок, на що вона відповіла, що вже пізно, а вони нетверезі, тому нікого пускати вона не буде. Пізніше, вона вийшла з будинку та ввімкнула світло і побачила, що у дворі лежить нерухоме тіло людини. Потім до її подвір`я під`їхав автомобіль поліції та при огляді з`ясувалось, що у дворі знаходиться труп ОСОБА_22 , у якої було виявлено ножове поранення.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що ввечері 14 вересня 2018 року вони разом зі ОСОБА_23 та ОСОБА_24 в АДРЕСА_2 вживали алкогольні напої.

Близько опівночі вони викликали таксі, щоб відвезти ОСОБА_25 в село Велика Фосня Овруцького району Житомирської області, де остання проживала, але під час поїздки вирішили ще заїхати до його сестри ОСОБА_26 , яка також живе у цьому селі. Коли зайшли на подвір`я домогосподарства сестри, він почав стукати у вікно, щоб вона відкрила двері та впустила їх. Але тим часом на територію домогосподарства зайшов ОСОБА_6 , який пішов у напрямку ОСОБА_22 , яка зраділа його появі та пішла на зустріч зі словами: «О, любимий», але той відповів: «Я тобі зараз дам любимий» та вдарив її у живіт, після чого ОСОБА_27 зігнулася, а потім і впала на землю. Чим саме був нанесений удар він не бачив, тому що територія домогосподарства не освітлювалась, але коли ОСОБА_6 пішов з території домогосподарства, до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_28 та побачив кров.

Свідок ОСОБА_10 надав покази, які є аналогічними показам свідка ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_29 , пояснив, що він працює таксистом і орієнтовно після 23 год. 14 вересня 2018 року йому від диспетчера надійшло повідомлення про виклик таксі у село Заріччя, Овруцького району, Житомирської області. Прибувши на виклик, побачив, що його чекають два чоловіки, як він потім дізнався це були ОСОБА_30 і ОСОБА_31 , а також дівчина, які були у стані сильного алкогольного сп`яніння. Він відвіз їх в село Велика Фосня, Овруцького району, Житомирської області за адресою, яку вказав ОСОБА_31 .

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що близько першої години ночі 15 вересня 2018 року до його домогосподарства в селі Велика Фосня, Овруцького району, Житомирської області прийшов ОСОБА_32 , який попросив терміново викликати поліцію та швидку медичну допомогу, оскільки він вбив свою жінку ОСОБА_19 . Коли він запитав ОСОБА_33 , чи це не жарт, той повідомив, що зарізав ОСОБА_19 та показав кухонного ножа, якого тримав у руці. Після цього його дружина викликала поліцію та швидку медичну допомогу.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15 вересня 2018 року, місцем події є місцевість, що прилягає до домогосподарства АДРЕСА_1 , де було виявлено труп ОСОБА_9 , а також виявлено та вилучено кухонний ніж.

З висновку судово-медичної експертизи №391 вилученим кухонним ножем (ширина клинка біля основи руків`я 2 см, довжина клинка 14 см) могли бути заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_9 .

Відповідно до висновків експертів №391, №392 на трупі ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження: колото-різана рана передньої черевної стінки з ушкодженням нижньої порожнистої вени. Вказане тілесне ушкодження утворилось незадовго до моменту настання смерті (в проміжку до 1 години) від удару односторонньо гострого клинка колючо-ріжучого знаряддя по типу ножа, що підтверджується веретеноподібною формою рани з рівними краями, а також переважанням глибини рани над її довжиною та шириною, при цьому удар було нанесено у напрямку знизу догори, спереду назад та дещо зліва направо.

Причиною смерті ОСОБА_9 стало проникаюче колото-різане поранення черевної стінки з ушкодженням нижньої порожнистої вени, що супроводжувалось масивною внутрішньою крововтратою (при розтині трупа виявлено 2,5 л крові в черевній порожнині), що і стало безпосередньою причиною смерті та підтверджується даними отриманими при проведенні дослідження трупа та даними судово-гістологічної експертизи (нерівномірне кровонаповнення та малокров`я внутрішніх органів, наявність дефекту в стінці нижньої порожнистої вени з крововиливами в стінку та клітковину).

Тілесних ушкоджень, які б свідчили про здійснення потерпілою опору та самооборони під час заподіяння їй тілесних ушкоджень, при проведенні експертизи не було виявлено.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №41 трупа ОСОБА_9 було виявлене тілесне ушкодження у вигляді рани передньої черевної стінки проникаючої в черевну порожнину з ушкодженням нижньої порожнистої вени.

Враховуючи характеристику виявленої рани, комісія експертів вважає, що дана рана є колото-різаною та виникла від нанесення одного удару односторонньо заточеним лезом кухонного ножа, характеристика якого вказана у висновку експерта №238/ц.

Довжина раневого каналу (16 см), анатомічні локалізації нижньої порожнистої вени, котра знаходиться на задній стінці черевної порожнини, експерти вважають, що вищевказане тілесне ушкодження громадянка ОСОБА_9 не могла спричинити при зіткненні з ножем, що знаходився в руці іншої особи. Для утворення ушкодження виявленого у громадянки ОСОБА_9 необхідний контакт з лезом ножа при нанесені удару останнім з достатньо великою силою (силою необхідною для їх утворення).

В момент травматизації потерпілої колючо-ріжуче знаряддя (лезо ножа, а не чоловік в руках котрого знаходився ніж) було обернене до передньої черевної стінки. В момент спричинення тілесного ушкодження потерпіла знаходилась у вертикальному чи близькому до нього положенні.

Таким, чином, спричинення тілесного ушкодження у вигляді рани передньої черевної стінки проникаючої в черевну порожнину з ушкодженням нижньої порожнистої вени самому собі виключається.

Крім цього, при проведенні слідчого експерименту від 15.09.2018 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , зафіксованого на відеозапис, останній в присутності захисника пояснював та відтворював обставини, які не узгоджуються з версією висунутою ним в ході судового розгляду та апеляційній скарзі.

ОСОБА_6 повідомляв, що ніж, якого при цьому детально описав, хоча події мали місце вночі, він взяв на столі у своєму будинку, приніс з собою для самозахисту, оскільки потерпіла раніше підбурювала та провокувала інших хлопців щодо нього. Зайшовши в двір утримував ніж, в руці лезом по напрямку до потерпілої, яка набігла (налетіла) на нього та спричинила собі ушкодження.

Також, ОСОБА_6 вказував, що тілесні ушкодження на лівому підребер`ї йому спричинив чоловік на ім`я ОСОБА_34 , який був з потерпілою.

При проведенні медичного обстеження ОСОБА_6 №368 останній повідомляв експерту: «у дворі сусідки, побив знайомий чимось вдарив в ліву половину грудної клітки та ногою в ліве стегно». Виходячи з цих пояснень експерт вважав можливим утворення ушкоджень виявлених у ОСОБА_13 ( садно в ділянці проекції III-VI ребер зліва по передній пахвовій лінії) за обставин, що повідомлені самим ОСОБА_13 .

Однак, ця версія ОСОБА_6 щодо обставин отримання потерпілою ушкодження спростовується висновком СМЕ № 391 згідно з якою встановлені при проведенні експертизи ушкодження не могли утворитися при обставинах, відтворених в ході проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 де останній розповів та показав, як саме він тримав ніж у правій руці, при цьому потерпіла напоролась на ніж.

В суді ОСОБА_6 висунув нову версію подій вказавши, що саме потерпіла спричинила йому ушкодження, а не ОСОБА_31 , ніж був не його, а з ним прийшла потерпіла, саме потерпіла намагалася його вдарити ножем, а тому він відштовхнув її руки і при цьому потерпіла сама завдала собі ушкодження, він лише підібрав ніж з землі, що також спростовується доказами, які були досліджені у суді першої інстанції.

Так, за висновком комісійної судово-медичної експертизи №41 трупа ОСОБА_9 тілесне ушкодження громадянка ОСОБА_9 не могла спричинити при зіткненні з ножем, що знаходився в руці іншої особи. Для утворення ушкодження виявленого у громадянки ОСОБА_9 необхідний контакт з лезом ножа при нанесені удару останнім з достатньо великою силою (силою необхідною для їх утворення).

В момент травматизації потерпілої колючо-ріжуче знаряддя (лезо ножа, а не чоловік в руках котрого знаходився ніж) було обернене до передньої черевної стінки. В момент спричинення тілесного ушкодження потерпіла знаходилась у вертикальному чи близькому до нього положенні.

Спричинення тілесного ушкодження у вигляді рани передньої черевної стінки проникаючої в черевну порожнину з ушкодженням нижньої порожнистої вени самому собі виключається.

Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 про відсутність у потерпілої ножа та нанесення саме обвинуваченим удару в живіт потерпілій, його агресивну поведінку, що цьому передувала і навпаки не здійснення ОСОБА_9 жодних агресивних дій, свідка ОСОБА_17 про те, що ножа потерпіла у неї не брала, ОСОБА_16 про те, що ОСОБА_6 відразу після спричинення ушкодження потерпілій прибіг до нього та повідомив, що «зарізав» ОСОБА_19 та показав кухонного ножа.

Ці докази, які узгоджуються між собою свідчать про неправдивість показань обвинуваченого, який постійно змінюючи версії, лише намагається применшити свою вину, перекласти усю відповідальність на потерпілу, висвітлюючи її при цьому з негативної сторони, а себе жертвою її поведінки та уникнути покарання, а також неспроможність доводів захисту про необережне спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

При проведенні медичного огляду ОСОБА_6 , у нього, через 9 годин після вчинення злочину, було виявлено 0/6 % алкоголю в крові та зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, тремтіння рук, почервоніння обличчя тощо), що переконливо свідчить, з огляду на його затримання на місці вчинення злочину, про вчинення цих дій в стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких сумнівів, щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування вироку колегія суддів не вбачає.

Підстав для визнання слідчого експерименту проведеного з ОСОБА_6 в присутності захисника, з участю понятих неналежним доказом не має. Слідчий експеримент проводиться шляхом відтворення дій, обстановки та обставин певної події, в даному випадку - заподіяння смертельного тілесного ушкодження потерпілій, а тому і проводився він з обвинуваченим на місці їх заподіяння де на статисту він відтворив власну версію отримання ОСОБА_24 ушкодження не заперечуючи, що ніж належав йому і що він приніс його з собою.

За таких обставин, те що ця слідча дія не була розпочата з будинку обвинуваченого, який не є місцем злочину, не ставить під сумнів належність вказаного та доказу.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та правильно кваліфікував його дії.

Покарання ОСОБА_6 призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

Судом першої інстанції було враховано тяжкість кримінального правопорушення та наслідки, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який раніше був засуджений за умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, а зокрема спричинення ножового поранення своїй дружині, задовільну характеристику, а також думку потерпілої, яка наполягає на суворій мірі покарання.

Підстав вважати призначене ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України явно несправедливим внаслідок його суворості колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Народицького районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: