Березівський районний суд Одеської області
11.12.2019
Справа № 508/515/19
Провадження № 1-кп/494/117/19
УХВАЛА
про відмову у затвердженні угоди

11 грудня 2019 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
у присутності:
процесуального прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду угоду про примирення по кримінальному провадженню №0000041 від 22 березня 2019 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України між:
Обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Горького Киричанського району Дніпропетровської області, громадянином України, із середньою освітою, одруженим, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
з одного боку та
Потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженцем м. Одеса, українцем, громадянином України, зі спеціальною середньою освітою, працюючого в Миколаївському ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області на посаді поліцейського СРПП №4, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, не судимого.

в с т а н о в и в:
На розгляді суду перебуває вказане кримінальне провадження, за вчинення обвинуваченим умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, що було кваліфіковано за ч.2 ст.345 КК України.
Як зазначено у обвинувальному акті 21 березня 2019 р. о 20 год. поліцейським сектору реагування патрульної поліції №4 Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області старший сержант поліції ОСОБА_6 , одягнений у формений одяг, перебував у добовому наряді, здійснював патрулювання по безпеці дорожнього руху, спільно з інспектором СРПП №4 Миколаївського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_7 , також одягненим у формений одяг. Під час патрулювання в смт Миколаївка Миколаївського району Одеської області по вул. Центральній, 10 біля магазину «Тетяна» інспекторами ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, а саме не працював лівий габаритний вогонь, було зупинено автомобіль марки ВАЗ 2105, червоного кольору, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 .. Вказаний громадянин не пред`явив документи на авто та вів себе агресивно на зауваження припинити дії, на вимогу і відповідно до закону України « Про Національну поліцію», не реагував. Приблизно о 21 годині 00 хвилин цього ж вечора на місце події прибув вітчим ОСОБА_8 громадянин ОСОБА_4 . По приїзду ОСОБА_4 вів себе агресивно, демонстрував явну зневагу до працівників поліції, висловлювався на їхню адресу брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою та шарпав за формений одяг поліцейського АРПП №4 Миколаївського ВП ОСОБА_6 , своїми діями перешкоджав виконанню поліцейськими своїх службових обов`язків.
Приблизно о 21 год. 30 хвилин того ж дня ОСОБА_4 , продовжуючи перебувати по вул. Центральній, 10 навпроти будівлі супермаркету «Тетяна» усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу у форменому одязі, які виконували свої службові обов`язки, та продовжуючи демонструвати явну зневагу до працівників поліції, а саме висловлювався на їхню адресу нецензурною лайкою, продовжував погрожувати фізичною розправою, не виконуючи законних вимог працівників поліції припинити протиправні дії, продовжував шарпати за формений одяг поліцейського ОСОБА_6 та перешкоджати виконанню поліцейськими своїх службових обов`язків. В ході своїх дій він неодноразово в усній формі із застосуванням ненормативної лексики, висловлював в сторону поліцейських погрози спричинення їм тілесних ушкоджень, в ході своїх дій ОСОБА_4 діючи умисно, маючи на меті спричинити легкі тілесні ушкодження, умисно наніс один удар кулаком руки в область обличчя поліцейського СРПП №4 Миколаївського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у виді саден обличчя, одного садна правої кисті та одного садна лівої кисті, котрі відносяться до легких тілесних ушкоджень.
27 листопада 2019 р. сторони уклали між собою угоду про примирення, за якою обвинувачений визнає вчинення ним кримінального правопорушення у виді умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за ч.2 ст. 345 КК України та погоджується на призначення йому покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, і покладанням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений, його захисник та потерпілий просили затвердити
підписану між ними угоду. Посилались на те, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу погроз або наслідком обіцянок, чи дії інших будь-яких обставин, ніж ті, що зазначені в угоді і що умови угоди відповідають їхній домовленості.
Прокурор посилалась, що сторони мають право на укладення угоди, але зазначала що узгоджене покарання обвинуваченому є занадто м`яким.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з того, що відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України, визнання угоди не є обов`язком для суду.
Перевіривши зміст угоди, вислухавши прокурора, потерпілого та обвинуваченого та його захисника суд дійшов висновку, що зазначена угода про примирення не підлягає задоволенню з наступного.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суддя відмовляє в затвердження угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
В укладеній угоді про примирення, що надійшла до суду не зазначений суспільний інтерес, що є однією з підстав для відмови у її задоволенні.
На думку суду під «суспільним інтересом» у кримінальному процесі слід розуміти вигоду як для суспільства в цілому так і для конкретної людини, зокрема. «Суспільний інтерес» це те, що спонукає діяти так, а не інакше заради блага всього суспільства і для блага окремої людини, це те, що є рушійною силою кримінального процесу, визначає його динаміку.
Проте, під час складання та підписання угоди про примирення сторони не врахували, що основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет, а шкода здоров`я працівнику правоохоронного органу об`єкт додатковий.
Приймаючи рішення суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував потерпілому ОСОБА_6 моральну шкоду в узгодженому розмірі в 10 000 гривень.
Однак, сторонами під час укладення угоди не зазначили в чому саме відновлення авторитету співробітників поліції Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, відновлення авторитету працівників поліції в цілому, як авторитету органів державної влади і зокрема потерпілого ОСОБА_6 , саме як працівника поліції, який виконував свої службові обов`язки і під час виконання яких отримав тілесні ушкодження, а відповідно з чим суспільний інтерес даної угоди.
Не було надано обґрунтованих пояснень у чому ж саме є суспільний інтерес і під час судового розгляду укладеної між сторонами угоди.
Приймаючи рішення суд враховує і посилання прокурора на те, що узгоджене покарання є занадто м`яким.
Суд вважає, що домовленість сторін угоди під час узгодження покарання не повинні суперечити загальним засадам призначення покарання. Узгодження сторонами покарання, яке за своїм розміром не відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного, не враховує обставин, що обтяжують покарання, свідчить про невідповідність таких умов угоди «інтересам суспільства» в частині узгодженого покарання.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, у тому числі якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та закону і умови угоди не відповідають інтересам суспільства. У такому разі судове провадження продовжуються у загальному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-372, 469, 472, 474 КПК України, суд

у х в а л и в:
У затвердженні угоди про примирення укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000041 від 22 березня 2019 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, повторне звернення з угодою у цьому кримінальному провадженні не допускається.

Суддя : _______________________________________-