Справа № 743/231/20
Провадження №1-кп/743/31/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000020, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Ріпки Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , постраждалого від аварії на ЧАЕС ІV категорії, здійснюючого догляд за особою з інвалідністю І групи, раніше судимого: 22.03.2019 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.369, ст.70 КК України, до покарання у виді штрафу, в розмірі 8500 грн., заміненого ухвалою Ріпкинського районного суду від 28.08.2019 року на покарання у виді 240 годин громадських робіт, покарання відбув;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22.03.2019 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.1 ст.185, ч.1 ст.369, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн., а 28.08.2019 року ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області, ОСОБА_7 замінено несплачену частину штрафу в розмірі 7460 грн. на покарання у виді 240 годин громадських робіт.
Перебуваючи з 17.09.2019 року на обліку в Ріпкинському районному секторі філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, та будучи 04.10.2019 року ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, визначеним ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України і попередженим про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, ОСОБА_7 в порушення вимог ст.129 Конституції України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» умисно, без поважних причин, ухилився від відбування покарання.
Так, 04.10.2019 року ОСОБА_7 отримав направлення для відбування покарання у виді 240 годин громадських робіт та згідно розпорядження Ріпкинської селищної ради Чернігівської області № 74-р від 15.10.2019 року, був прийнятий для відбування покарання з 15.10.2019 року.
Достовірно знаючи про обов`язковість відбуття покарання ОСОБА_7 , починаючи з грудня 2019 року, умисно, без поважних причин, ухилився від відбування громадських робіт в Ріпкинській селищній раді Ріпкинського району Чернігівської області, а саме: в грудні 2019 року із запланованих 84 годин, він не відпрацював 32 години, не з`явившись для відбуття покарання з 16.12.2019 року по 21.12.2019 року, з 27.12.2019 року по 28.12.2019 року.
У січні 2020 року ОСОБА_7 не з`явився для відбуття покарання без поважних причин з 02.01.2020 року по 03.01.2020 року, 08.01.2020 року, 11.01.2020 року, з 13.01.2020 року по 14.01.2020 року, з 16.01.2020 року по 17.01.2020 року, з 20.01.2020 року по 24.01.2020 року, а також 29.01.2020 року.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що декілька років тому за іншим судовим рішенням йому вже призначалося покарання у виді 200 годин громадських робіт, і він відбув це покарання в повному обсязі у Ріпкинський селищній раді та обізнаний з порядком і умовами відбування такого виду покарання. Крім того, в 2019 році, після засудження ОСОБА_7 до покарання у виді штрафу за ст.ст.185, 369 КК України та подальшої заміни судом цього покарання на громадські роботи, працівники органу пробації роз`ясняли обвинуваченому порядок та умови відбування покарання і попереджали про кримінальну відповідальність за ухилення від його відбування. ОСОБА_7 разом з повнолітнім братом, котрий являється інвалідом І групи по зору, постійно проживають в АДРЕСА_1 . В період з вересня 2019 року і по час розгляду справи судом, обвинувачений не виїжджав в іншу місцевість на постійне проживання чи роботу; не перебував в лікарняних закладах; не відбував інших покарань або адміністративних стягнень. Сам обвинувачений не позбавлений і не обмежений в дієздатності; не являється інвалідом; не має захворювань і травм, які потребують особливого режиму праці та відпочинку. Після винесення щодо ОСОБА_7 ухвали про заміну покарання зі штрафу на громадські роботи, він розумів обов`язковість виконання громадських робіт та наслідки ухилення від відбування цього виду покарання. ОСОБА_7 приступив до виконання громадських робіт за місцем проживання, а саме у Ріпкинській селищній раді, однак у грудні 2019 року та січні 2020 року він хворів на застуду, у зв`язку з чим порушив графік відбування покарання. Про неможливість виконання громадських робіт ОСОБА_7 в усній формі повідомляв Ріпкинській селищній раді вже після того, як не з`являвся для відбування громадських робіт. Про своє захворювання обвинувачений повідомляв і працівникам органу пробації, однак він не звертався до медичних закладів через скрутне матеріальне становище, а під час звернення до реєстратури в поліклініці необхідно сплатити 5 грн. Швидкої медичної допомоги ОСОБА_7 не викликав, свою медичну картку зберігає вдома. Зловживав алкогольними напоями ОСОБА_7 лише після 13-14 січня 2020 року. Представники органу пробації відвідували ОСОБА_7 за місцем проживання у зв`язку з його неявками для відбуття громадських робіт, і він давав пояснення з цього приводу. Спілкуючись з працівниками органу пробації ОСОБА_7 відмовився від отримання від них допомоги, якщо така знадобиться при зверненні до медичного закладу. Таким чином, засуджений не проходив стаціонарного чи амбулаторного лікування і не отримував довідки про наявність або відсутність захворювання. На час розгляду справи судом обвинувачений у повному обсязі відбув громадські роботи, приступивши до продовження їх відбування вже після того, як матеріали про ухилення від відбування покарання були направлені до правоохоронних органів. Кількість не відпрацьованих у грудні 2019 року та січні 2020 року громадських робіт обвинувачений не оспорює. Водночас ОСОБА_7 не вважає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, так як він повністю відбув громадські роботи в лютому 2020 року.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому діяння, підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 показала, що вона, займає посаду інспектора Ріпкинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області та отримувала на виконання ухвалу Ріпкинського районного суду, про заміну ОСОБА_7 покаранні зі штрафу на громадські роботи. Обвинувачений був прийнятий на облік 17.09.2019 року, однак на два перші виклики не з`явився без поважних причин, у зв`язку з чим до місця його проживання було здійснено два виходи та роз`яснено порядок і умови відбування покарання. 12.10.2019 року ОСОБА_7 особисто з`явився до органу пробації і був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. В жовтні та листопаді 2019 року ОСОБА_7 повністю відбув покарання, однак у грудні 2019 року з Ріпкинської селищної ради надійшло повідомлення про нез`явлення обвинуваченого для відбування громадських робіт. Після цього ОСОБА_7 був викликаний до органу пробації де пояснив що хворів, внаслідок чого йому було винесено повторне попередження про можливість притягнення до юридичної відповідальності. В подальшому обвинувачений у грудні 2019 року та січні 2020 року систематично не з`являвся для відбування покарання, у зв`язку з чим до місця його проживання були здійснені виходи, під час яких ОСОБА_7 повідомляв про хворобу, однак відмовився від допомоги, яку персонал органу пробації пропонував для звернення до медичного закладу. Явних ознак будь-якого захворювання обвинувачений під час відвідування не виявляв. 10.01.2020 року органом пробації до поліції було направлено подання про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, однак графік громадських робіт йому було продовжено, так як ухилення від покарання не звільняє від його відбування. Після 29.01.2020 року обвинувачений став виходити для відпрацювання громадських робіт, повністю відбувши це покарання 10.02.2020 року.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що він займає посаду Ріпкинського селищного голови та в силу посадових обов`язків займається організаціє виконання громадських робіт на території ради. Свідок знає обвинуваченого, не перебуває з ним у неприязних стосунках і йому відомо, що з осені 2019 року по січень 2020 року ОСОБА_7 за судовим рішенням, по направленню органу пробації, відбував покарання у виді громадських робіт. Переважно ОСОБА_7 разом з іншими особами, доручалося прибирання території в смт.Ріпки, навантаженні і вивезення сміття, тобто робота яку обвинувачений міг виконувати. З грудня 2019 року ОСОБА_7 періодично не з`являвся для відбування покарання, згодом пояснюючи це хворобою, однак документів підтверджуючих поважність причин своєї неявки обвинувачений не надавав, у зв`язку з чим попереджався про правові наслідки своїх неявок. Заступник селищного голови - ОСОБА_10 , котра згідно розподілу обов`язків здійснює облік відпрацьованих громадських робіт, у грудні 2019 року та січні 2020 року направляла письмові повідомлення органу пробації про ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання. Згідно розроблених графіків, ОСОБА_7 повинен був закінчити відбування покарання до кінця січня 2020 року. В той же час, належним чином відбувати покарання обвинувачений став лише після того, як органом пробації до правоохоронних органів було направлено матеріали про ухилення ОСОБА_7 від відбування громадських робіт. В силу того, що обвинувачений у визначений строк не відбув покарання, графік відбування громадських робіт йому було продовжено, і він закінчив відбувати їх у лютому 2020 року.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показала, що вона займає посаду заступника Ріпкинського селищного голови з питань діяльності виконавчого органу влади, і до кола її службових обов`язків віднесено, в тому числі, контроль і облік виконання громадських робіт та особами, яким таке покарання або стягнення призначено за судовими рішеннями. Свідкові достовірно відомо що 14.10.2019 року ОСОБА_7 був направлений органом пробації для відбування громадських робіт до Ріпкинської селищної ради, і ці роботи він належним чином відбував у жовтні та листопаді 2019 року. Починаючи з грудня 2019 року ОСОБА_7 для відбування покарання почав з`являтися періодично, згодом пояснюючи свою відсутність хворобливим станом, однак документів підтверджуючих поважність причин неявки він не надавав. Через деякий час, з`являючись до селищної ради, ОСОБА_7 декілька разів мав хворобливий вигляд і йому було роз`яснено про необхідність звернення до медичного закладу та надання підтверджуючих документів. Таких документів обвинувачений до селищної ради не надав, пояснивши це відсутністю коштів. У зв`язку з неявкою обвинуваченого для відбування громадських робіт було повідомлено органу пробації. В січні 2020 року ОСОБА_7 не відпрацював 56 годин, у зв`язку з чим графік відбування ним покарання було продовжено, і відбувати покарання обвинувачений закінчив 10.02.2020 року.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він займає посаду дільничного офіцера поліції Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області і наприкінці 2019 року інспектор органу пробації ОСОБА_8 зверталася до нього з приводу проведення профілактичної роботи з ОСОБА_7 , так як останній ухиляється від відбування громадських робіт. У денний час 08.01.2020 року ОСОБА_11 бачив обвинуваченого на вул.Попудренка в смт.Ріпки поблизу будинку № 6. При цьому ОСОБА_7 знаходився у стані алкогольного сп`яніння та не виявляв ознак захворювання і не повідомляв що хворіє. Приблизно через 1-2 тижні ОСОБА_11 вдруге зустрічав ОСОБА_7 за аналогічних обставин та повідомляв про обов`язковість відбування покарання. Свідкові відомо, що обвинувачений проживає разом з братом, котрий має інвалідність. Свідок обізнаний про те, що через неврівноважений характер ОСОБА_7 сусіди по під`їзду побоюються його.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона зареєстрована і проживає по АДРЕСА_2 , і її квартира знаходиться в одному під`їзді, на одному поверсі та на одній сходовій площадці з квартирою обвинуваченого. У вказаному будинку свідок проживає з 1987 року і тривалий час знає ОСОБА_7 . Обвинувачений проживає зі своїм старшим братом, котрий має вади зору. Свідкові відомо, що ОСОБА_7 схильний до вживання алкогольних напоїв, та перебуваючи у стані сп`яніння він проявляє гіперактивність і агресію, у зв`язку з чим ОСОБА_12 раніше була вимушена викликати працівників поліції, так як обвинувачений бився зі своїм братом. ОСОБА_12 не бачила і не чула, щоб у грудні 2019 року - січні 2020 року ОСОБА_7 зловживав алкогольними напоями і їй невідомо, що в той період часу обвинувачений повинен був відбувати громадські роботи. Починаючи з 24.12.2019 року, ОСОБА_12 сама хворіла близько місяця і в той період не виходила з помешкання, однак чула з квартири обвинуваченого кашель, а потім дізналася від власного сина, що ОСОБА_7 також хворіє. Свідок через свого сина передавала обвинуваченому ліки і їй стало відомо, що ОСОБА_7 не звертається до медичних установ через брак коштів на ліки. В той же час, ОСОБА_12 бачила, що обвинувачений виносив на вулицю сміття та вибивав покривала. Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він доводиться єдинорідним братом обвинуваченому і постійно проживає разом з ним в одній квартирі. Свідок отримує пенсію по інвалідності і вказані кошти використовуються обома братами на спільні потреби. Про необхідність відбування обвинуваченим покарання у виді громадських робіт свідок обізнаний не був, однак у грудні 2019 року він не помічав у брата явно виражених ознак застудного захворювання. Святкуючи Новий рік ОСОБА_7 та ОСОБА_13 вживали алкогольні напої і в січні 2020 року у обвинуваченого були розлади здоров`я, характерні для зловживання алкоголем, оскільки він кричав та бігав по квартирі. У зв`язку з таким станом обвинуваченого свідок телефонував до лікарні, викликав швидку медичну допомогу, а коли остання не прибула, він особисто ходив до приймального відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після того, як ОСОБА_13 описав ознаки розладу здоров`я брата, назвав його анкетні дані та адресу проживання, працівники медичного закладу відмовились від виїзду. Аналогічні розлади здоров`я проявлялися в обвинуваченого і в грудні 2019 року. Крім того, в січні 2020 року ОСОБА_7 хворів на застуду близько 2 тижнів і категорично відмовлявся звертатися до лікарні, у зв`язку з чим свідок особисто, за власні кошти, придбавав для нього ліки в аптеці. На той час у обвинуваченого була можливість особисто звернутись до лікувального закладу, а свідок міг виділити братові необхідні кошти.
З матеріалів особової справи № 3/2019 вбачається, що розпорядження про виконання ухвали Ріпкинського районного суду постановленої щодо ОСОБА_7 було видано 09.09.2019 року і отримано Ріпкиським РС з питань пробації 17.09.2019 року.
ОСОБА_7 викликався до органу пробації на 25.09.2019 року та 03.10.2019 року, однак за викликами не з`явився.
Довідкою, складеною інспектором органу пробації 04.10.2019 року підтверджується, що до місця проживання ОСОБА_7 було здійснено виїзд та повідомлено обвинуваченого про порядок і умови відбування покарання. Викладене підтверджується власноручним підписом ОСОБА_7 у пам`ятці про його права та письмовими поясненнями від 04.10.2019 року.
Довідкою та підпискою ОСОБА_7 підтверджується, що 10.10.2019 року він був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.389 КК України, за ухилення від відбування покарання.
З направлення, отриманого ОСОБА_7 04.10.2019 року вбачається, що він був зобов`язаний приступити до відбування покарання в Ріпкинській селищній раді з 07.10.2019 року.
Як слідує з письмових пояснень ОСОБА_7 від 11.10.2019 року він, без поважних причин, своєчасно не прибув до Ріпкинської селищної ради і не приступив до відбуття покарання.
11.10.2019 року ОСОБА_7 був письмово попереджений в порядку ст.40 КВК України про відповідальність за ст.389 КК України.
Повідомленням та Розпорядженням Ріпкинської селищної ради № 74-р від 15.10.2019 року підтверджено, що обвинувачений був прийнятий для відбування громадських робіт.
Матеріалами особової справи підтверджено, що у жовтні та листопаді 2019 року ОСОБА_7 згідно графіків і табелів відбув громадські роботи.
Повідомленням Ріпкинської селищної ради від 19.12.2019 року підтверджується, що обвинувачений з 16.12.2019 року перестав з`являтися для відбування покарання.
Згідно табелю виходу на роботу, у грудні 2019 року ОСОБА_7 не відбув 32 години громадських робіт.
08.01.2020 року ОСОБА_7 дав письмові пояснення про причини не виходу на роботу та відсутність підтверджуючих документів і повторно був попереджений про відповідальність за ст.389 КК України.
В особовій справі засудженого відсутні будь-які документи, котрі містили б об`єктивні відомості про неможливість ОСОБА_7 відбувати покарання за станом здоров`я.
З повідомлення КНП «Ріпкинська ЦРЛ» на запит слідчого вбачається, що починаючи з 15.10.2019 року і до 29.01.2020 року ОСОБА_7 за медичною допомогою не звертався.
В судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив відсутність медичних документів і протипоказань до виконання громадських робіт.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, з точки зору належності, допустимості, достовірності і повноти, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки він умисно, без поважних причин, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, а дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України.
Суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_7 про поважність причин невиконання ним громадських робіт, оскільки такі твердження спростовуються показаннями свідків та письмовими матеріалами справи. Вказані доводи обвинуваченого суд розцінює як спробу уникнути або пом`якшити покарання. Сам по собі факт відбуття ОСОБА_7 громадських робіт не звільняє його від юридичної відповідальності, оскільки судом встановлено, що обвинувачений продовжив відбувати призначене покарання лише після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України та закінчив відбувати це покарання поза межами визначених раніше графіків, а саме 10.02.2020 року. Викладене узгоджується з позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 04.04.2019 року по справі № 346/5142/17. Обставин пом`якшуючих покарання ОСОБА_7 суд не вбачає.
Обставинами обтяжуючими покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 формально-посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, упродовж року двічі притягувався до адміністративної відповідальності, перебуває на обліку у лікаря-нарколога внаслідок зловживання алкоголем, офіційно не працевлаштований.
Обвинувачений являється постраждалим від аварії на ЧАЕС ІV категорії і перебуває на обліку в УСЗН Ріпкинської РДА як такий, що здійснює догляд за особою з інвалідністю І групи.
З досудової доповіді вбачається, що органом пробації визначено високий ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній рівень його небезпеки як для суспільства вцілому, так і для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі на певний строк, є неможливим.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, відомості про його особу, відсутність обставин пом`якшуючих покарання, та обтяжуючі покарання обставини у виді рецидиву злочинів.
Крім того, суд приймає до уваги, що призначення ОСОБА_7 покарання з реальним його відбуванням, не може негативно позначитися на особі, за якою здійснює догляд обвинувачений, так як особа з інвалідністю - ОСОБА_13 має навички до самообслуговування, особисто отримує пенсію, не являється недієздатним, соціально адаптований в частині можливості виходу за межі місця проживання і можливості без супроводу відвідувати магазини, аптеки, лікарняні заклади.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому необхідно визначити у виді арешту, в межах санкції ч.2 ст.389 КК України.
Приймаючи до уваги, що на момент ухвалення вироку ОСОБА_7 вже відбув покарання у виді громадських робіт за ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.08.2019 року, правила ч.1 ст.71, ст.72 КК України при призначенні нового покарання застосуванню не підлягають.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні.
Речовими доказами необхідно розпорядитись в порядку, визначеному ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді двох місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази - особову справу № 3/2019 на ім`я ОСОБА_7 , залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1