Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

15 квітня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2020 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.185 КК України, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0005175,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2020 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_4 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 год. 45 хв. 27 квітня 2020 року, з одночасним визначенням застави 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 120420 грн., у разі внесення якої на обвинуваченого буде покладено ряд процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Своє рішення суд мотивував тим, що перебуваючи на волі, обвинувачений зможе продовжити займатись злочинною діяльністю, а також переховуватись від суду.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
На обґрунтовання цих вимог апелянт зазначив, що заявлені прокурором ризики позбавлені підстав, оскільки у нього є постійне місце проживання, де він мешкає з мамою та бабусею пенсійного віку, яка потребує його догляду. Окрім того, обвинувачений зазначив, що він планує одружитись, а отже у нього є міцні соціальні зв`язки, не планує переховуватись від суду, відшкодував потерпілим завдані матеріальні збитки. При цьому, ОСОБА_5 вказав, що перебування у СІЗО негативно позначається на його здоров`ї.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0005175 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.185 КК України.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 листопада 2018 року задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Підставою для обрання обвинуваченому даного виду запобіжного заходу слугувало те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому злочинів, та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ст.177 КПК, - переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. В подальшому даний запобіжний захід неодноразово продовжувався ухвалами суду.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Колегія суддів погоджується з вказаним. Зокрема, ризик можливості ОСОБА_5 переховуватись від суду стверджується тим, що у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, адже він не одружений, не має на утриманні непрацездатних осіб або дітей, а також офіційного джерела доходу. При цьому, як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, до суду не з`являвся, у зв`язку з чим до нього неодноразово застосовувався примусовий привід та врешті, було обрано найсуворіший вид запобіжного заходу. Вказані обставини у сукупності з тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, свідчить на користь даного ризику.
Ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що він не має джерела доходу, вже був судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, окрім того, на розгляді в судах перебуває ряд обвинувальних актів відносно ОСОБА_5 за вчинення ним аналогічних злочинів. Вказані обставини дають підстави стверджувати, що здійснення крадіжок є основним джерелом доходу обвинуваченого.
Водночас, наявність в обвинуваченого постійного місця проживання, його бажання одружитись, ще не свідчить про наявність у нього таких соціальних зв`язків, які б могли слугувати стримуючим фактором та забезпечити дотримання ним належної процесуальної поведінки.
При цьому, колегія суддів зауважує, що відшкодування потерпілим матеріальної шкоди, завданої злочином, передбачена кримінальним законом як пом`якшуюча покарання обставина, яка враховується судом при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, однак також не може свідчити про відсутність або зменшення встановлених ризиків.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418 ,419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3