Справа № 372/491/20
Провадження № 1-кп-153/20
В И Р О К
іменем України

10 березня 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 25.01.2020, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 06.09.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла, звільнений по відбуттю покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 162 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24.01.2020 року близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, маючи умисел на незаконне проникнення до чужого житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, всупереч волі власника будинку ОСОБА_4 за відсутності визначених законом підстав, знаходячись біля вікна, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя для вчинення злочину, а саме викрутки та металевої пластини, шляхом віджиму, намагався відкрити металопластикове вікно, яке веде до спальної кімнати будинку АДРЕСА_2 , однак ОСОБА_5 не зміг довести свого злочинного умислу до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений свідком ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину у невідомому напрямку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину передбаченого .3 ст.15 ч. 1 ст. 162 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, вказав, що з потерпілою примирились, яка підтвердила в судовому засіданні, що не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального та морального характеру.

Суд вважає доведеним, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 які виразились у незакінченому замахі на незаконне проникнення до житла, підлягають кваліфікації за ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 162 КК України.

30.01.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення сторін.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити мирову угоду.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити мирову угоду.

Прокурор не заперечив проти затвердження мирової угоди.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у вказаному злочині.

Поряд з цим, згідно угоди обвинувачений та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 162 КК України та узгодили міру покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі строком 1 рік, та на підставі ст.75 КК України звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Перевіривши угоду про примирення сторін на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки її невиконання, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні з`ясовано, що потерпіла також цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 162 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам діючого КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 , погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення сторін від 30.01.2020 між потерпілою ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 469-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення сторін від 30.01.2020, укладену між потерпілою ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншої сторони.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді у вигляді обмеження волі строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на Дарницький районний відділ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Речові докази - викрутка та дві металевих пластини, які міститься у двох паперових конвертах та чорна чоловіча куртка, «Reebok», які передано на зберігання до камери схову Обухівського ВП знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1