Справа № 308/1860/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 17.02.2020 року.

В обґрунтування скарги вказують, що 17.02.2020 року вони звернулися до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області із заявою про кримінальне правопорушення за ознаками домашнього насильства, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме за насильство над їх сім`єю колишнім усиновленим ОСОБА_5 .

Вказана заява була прийнята уповноваженою службовою особою Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що стверджується відповідною печаткою на заяві про злочин. Разом з тим, викладені в заяві відомості до ЄРДР не внесено.

Враховуючи вищенаведене, заявники просять визнати незаконною бездіяльність службових осіб ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про злочин до ЄРДР, зобов`язати внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх заявою від 17.02.2020 року та видати терміновий припис щодо заборони доступу до їхнього житла.

Заявники не скористалися правом на участь у судовому засіданні та 16.03.2020 року через канцелярію суду надійшли додаткові пояснення по скарзі на підтвердження її доводів та вимог.

Представник ГУНП в Закарпатській області у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду скарги, однак його неявка не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

В матеріалах, доданих заявниками на адресу суду міститься лист т.в.о. начальника ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , згідно якої він вказує, що слідчим відділенням Ужгородського РВП УВП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження за ч. 3 ст. 185, ст. 356, ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги дійшов до наступного висновку.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, 17.02.2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками домашнього насильства, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме за насильство над їх сім`єю колишнім усиновленим ОСОБА_5 . Разом з тим, викладені в заяві відомості не внесено до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях.

Таким чином, положення зазначеної статті зобов`язують внести відомості до ЄРДР невідкладно після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, враховуючи те, що доказів внесення відомостей за заявою до ЄРДР слідчому судді не надано, вважаю, що особа, яка прийняла зазначену вище заяву про кримінальне правопорушення не виконала вимоги частини 1 статті 214 КПК України, та не внесла відомості до ЄРДР у встановлений строк.

Таким чином приходжу до висновку про необхідність задоволення скарги в цій частині.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Тобто, КПК України чітко передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та відповідно які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

Заявники згідно прохальної частини скарги також просять визнати неправомірною бездіяльність службових осіб ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

З огляду на викладені норми КПК України слід дійти висновку, що визнання неправомірною саме бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом. Такі вимоги є безпідставними, оскільки вони виходять за рамки положень ч. 2 ст. 307 КПК України, якою визначений перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарг під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.

Крім того, заявники згідно прохальної частини скарги також просять видати терміновий обмежувальний припис щодо заборони ОСОБА_7 у доступі до їх житла.

Однак, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу заявників на вимоги ч. 1 ст. 36 та ч. 5 ст. 40 КПК України, згідно якої слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. А тому вимога скарги про зобов`язання видати терміновий обмежувальний припис до задоволення також не підлягає.

Враховуючи вищенаведене скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Закарпатській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.02.2020 року, та розпочати досудове розслідування у відповідності до ст. 214 КПК України.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1