Справа № 355/563/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3841/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Березанського міського суду Київської області від 8 травня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки; Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 200 000 гривень. Вироком вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що він 08.04.2018 року близько 22 години на автодорозі сполученням Баришівка Березань, біля мосту через річку «Трубіж», що в Баришівському районі Київської області, керуючи автомобілем марки «Богдан 211140», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в смузі для руху автомобілів в бік м. Березань,змінив напрямок руху, виїхавши при цьому на узбіччя, виділене суцільною лінією дорожньої розмітки, яке прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, чим порушив пункт 1.10 та п.10.1 Правил дорожнього руху, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалася в межах узбіччя в зустрічному напрямку, внаслідок чого потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким його виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не взяті до уваги ті обставини, що він дійсно у зазначений в обвинувальному акті час та місці керував транспортним засобом, проте не допускав порушень вимог ПДР і наїзду на потерпілу ОСОБА_9 не здійснював. Вважає, що висновки суду про доведеність його винуватості у висунутому обвинуваченні не ґрунтуються на доказах, досліджених в судовому засіданні, оскільки автомобіль не містить жодних пошкоджень, вм`ятин, які повинні були виникнути за обставин ДТП, автомобіль та речові докази, вилучені під час огляду місця події, безпосередньо судом не досліджувалися. Підкреслює, що при призначенні покарання, суд не врахував позиції прокурора про призначення йому покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі, дійшов до неправильного висновку про те, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, не взявши до уваги тих обставин, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно. Вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди в сумі 200 000 гривень носить необґрунтований характер та не підтверджується належною сукупністю доказів щодо характеру та обсягу заподіяних моральних страждань.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_7 у порушеннях правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження, за обставин, викладених у вироку, стверджується наступними доказами:

-показаннями обвинуваченого про те, що під час руху автомобілем «Богдан» темного кольору, він відчув удар по автомобілю, зупинився, але, побачивши людину, яка йшла до нього, сів в автомобіль та поїхав з місця події;

-показаннями потерпілої про те, що її збив автомобіль темного кольору, потім зупинився, біля нього бачила чоловіка, який швидко сів до автомобіля та поїхав далі;

-показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що він разом з потерпілої йшов по узбіччю дороги на мосту, а зустрічний автомобіль, виїхавши на узбіччя, збив їх, після чого зупинився і водій ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, сказав, що він цього не хотів, та поїхав далі;

-показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що він перебував неподалік місця ДТП, до нього прибіг ОСОБА_10 та попросив про допомогу. Коли він підійшов до місця події, то побачив лежачу на узбіччі дівчину, яка не могла самостійно рухатися, розкидані її речі та обломки фари, дзеркала транспортного засобу, після чого він викликав швидку медичну допомогу та поліцію;

- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що його тесть ОСОБА_7 зранку наступного дня повідомив йому , що він когось збив автомобілем, після чого з`ясували, що в лікарні перебуває потерпіла від дорожньо-транспортної події, машина не мала скла на протитуманній фарі справа, та прийняли рішення самостійно звернутися до поліції;

-даними з протоколу огляду місця події, яким зафіксовані на місці ДТП уламки елементів автомобіля, що були вилучені;

- висновком судово-медичного експерта про характер виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, які за ступенем тяжкості є тяжкими тілесними ушкодженнями;

-висновком про те, що виявлені на місці події уламки розсіювача протитуманної фари складали єдине ціле з автомобілем марки «Богдан 211140», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-висновком експертизи про те, що найбільш ймовірно місцем наїзду на пішохода було узбіччя автодороги в напрямку м. Березань;

-висновком автотехнічної експертизи про те, що в діях водія були невідповідності вимогам п.1.10 та п.10.1 ПДР.

Сукупності доказів по справі суд надав належну оцінку і дійшов вірного висновку про порушення обвинуваченим п.1.10,10.1 ПДР, які перебувають у прямому причинному зв`язку з наставшими наслідками у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілої, та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні доказів винуватості ОСОБА_7 спростовуються вишезазначеними дослідженими судом з дотриманням вимог КПК України матеріалами справи, якими безспірно встановлений факт події за участю автомобіля марки «Богдан 211140», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також керування ним під час ДТП водієм ОСОБА_7 .

Покарання обвинуваченому судом визначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, позитивних даних про особу винного, факту відсутності такої пом`якшуючої покарання обставини як відшкодування заподіяної шкоди та позиції потерпілої, яка наполягала на реальному позбавленні волі обвинуваченого, тому твердження апеляційної скарги про неврахування судом зазначених даних на матеріалах справи не грунтуються.

Розмір визначеного судом грошового еквіваленту заподіяної винними діями ОСОБА_7 потерпілій моральної шкоди у 200 000 гривень відповідає критеріям виваженості, розумності та справедливості, оскільки характер отриманих нею тілесних ушкоджень, тривалість її лікування та вимушеність змін звичного способу життя зумовили значні душевні страждання потерпілої.

Таким чином,доводи апеляційної скарги правильності висновків суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про необхідність призначення йому мінімального реального покарання у виді позбавлення волі з позбавленням спеціального права, передбаченого санкцією статті, та розміру моральної шкоди, не спростовують.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Березанського міського суду Київської області від 8 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Суддя: Суддя: