137/97/20
1-кс/137/21/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2020 смт. Літин
Слідчий суддя Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин клопотання слідчого СВ Літинського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, уродженця с. Заруддя Оратівського району Вінницької області, громадянина України, українця, не працюючого, неодруженого, із повною середню освітою, раніше неодноразово судимого останній раз 07 жовтня 2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
Слідчий ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке погоджене 24.01.2020 прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_5 маючи злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів у місця позбавлення волі, попередньо відбувавши покарання у виді позбавлення волі у ДУ «Літинська виправна колонія (№123)», звідки звільнився 27.06.2019, у невстановлений під час досудового розслідування час та місці, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів на території України, а так само про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, а також кристалічну речовину білого кольору та таблетку білого кольору, які надалі розфасував та помістив до спеціальної упаковки, обмотавши її клейкою липкою стрічкою типу «скотч».
У подальшому, ОСОБА_5 разом із незаконно здобутими наркотичними засобами, які попередньо розфасував та упакував, маючи умисел, спрямований на збут наркотичних засобів до ДУ «Літинська виправна колонія (№123)», розташованої за адресою: другий провулок Богдана Хмельницького, 9А, смт. Літин Вінницької області, приїхав до смт. Літин Вінницької області, здійснивши перевезення наркотичних засобів з метою їх збуту.
За тим, 22.01.2020 приблизно о 01:00 ОСОБА_5 , маючи при собі наркотичні засоби, з метою їх збуту до установи виконання покарань, почав свій рух з першого провулку Богдана Хмельницького в смт. Літин Вінницької області у напрямку огороджувально-маскувального паркану ДУ «Літинська виправна колонія (№123)», який огороджує охоронювану території установи виконання покарань, під час чого був помічений співробітниками ДУ «Літинська виправна колонія (№123), які здійснювали патрулювання прилеглої території.
Побачивши співробітників ДУ «Літинська виправна колонія (№123)», ОСОБА_5 , із наркотичними засобами, почав бігти в протилежному від останніх напрямку, невдовзі після чого був затриманий неподалік огороджувально-маскувального паркану ДУ «Літинська виправна колонія (№123)».
У подальшому, під час затримання ОСОБА_5 , в ході особистого обшуку виявлено полімерний згорток овальної форми обмотаний клейкою, прозорою стрічкою типу «скотч» та у задній кишені штанів, у які був одягнений ОСОБА_5 виявлено паперовий згорток із подрібненою, сухою речовиною рослинного походження, зеленого кольору. Під час розпакування у полімерному згортці виявлено: два згортки із кристалічною речовиною білого кольору; один згорток із таблеткою білого кольору; чотири полімерних згортки із речовиною рослинного походження зеленого кольору із різким запахом; поліпропіленовий пакет із пазовим замком в середині якого знаходиться подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 153 від 22.01.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 38,50 грамів (у перерахунку на висушену речовину).
Таким чином ОСОБА_5 обгрунтовано підохрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення, особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту у місця позбавлення волі.
Згідно протоколу затримання, від 22 січня 2020 ОСОБА_5 було затримано 22 січня о 01 год 10 хв (а.с. 23-25).
22 січня 2020 ОСОБА_5 оголошено про підозру у скоєнні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 32-33).
У судовому засіданні слідчий Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 клопотання підтримав пояснивши, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років позбавлення волі, а також те, що останній усвідомлював кримінально-караний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання, тому просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого. Вважає клопотання обґрунтованим, та таким що підлягає до задоволення та враховуючи особу ОСОБА_5 та обставини скоєного ним злочину просив застосувати до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою та обгнутував неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів по причині відсутності соціально-стримуючих чинників.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Повідомивши, що 22.01.2020 добирався не рейсовим транспортом із м. Хмельницький до м. Вінниці. Оскільки в нього було із коштів лише 18 грн, тому він вирішив зайти до тітки знайомого, котра проживала біля установи виконання покарань. Але помилився провулком. Згодом на нього було направлено прожектор, а затримано працівниками виправної установи. Заперечив проти того, що зазначений у клопотанні полімерний згорток належав саме йому, оскільки сам згорток знаходився у кущах. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, за місцем проживання його батька в м. Оратів, визнав при цьому про несприятливі відносини зі своїм батьком.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання та просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що клопотання є необгрунтованим, в ньому не зазначені ризики до вчинення котрий здатен його підзахисний. Одночасно в клопотання не обгурнтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Просив врахувати ту обставину, що його підзахисний прибув на вимогу поліції, що слід розцінювати, як співпрацю.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, а також враховуючи вимоги глави 18 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджений, останній раз 07 жовтня 2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. В період з 16 травня 2017 р. по 28 червня 2019 р. ОСОБА_5 відбував покарання Літинській виправній колонії № 123. За період відбування покарання характеризувався негативно (а.с. 17-18 ).
Одночасно відповідно до довідки по особовій справі про заохочення та стягнення відносно засудженого (а.с. 42 ) ОСОБА_5 за час покарання 12 разів притягувався до відповідальності. Заохочення відсутні. Згідно характеристики від 22.01.2020 (а.с. 41) ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризувався негативно.
Оскільки відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, відтак характеризуючі відомості відносно ОСОБА_5 за період відбування покарання можна розцінювати як небажання останнього стати на шлях виправлення.
Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що існують декілька ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_5 може:
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду не має визначеного місця проживання (повідомив у судовому засіданні, що проживає в м. Вінниці на зйомні квартирі та мав направитись в м. Київ), а можливе майбутнє покарання у виді від 6 до 10 років позбавлення волі, дає підстави зробити припущення про бажання останнього уникнути слідства та суду.
- вчиняти інші кримінальні правопорушення - підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину окрім того раніше неодноразово був засуджений за злочини проти власності.
- перешкоджати розслідуванню інших можливих кримінальних проваджень іншим чином, тобто підозрюваний може будь-яким чином знищити або сховати речі, які є предметом вчинення кримінальних правопорушень.
-незаконно впливати на свідків та інших можливих співучасників у цьому злочині.
Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги забезпечити виконання ним покладених обов`язків. Зокрема, не підлягають до застосування щодо ОСОБА_5 запобіжні заходи у виді: особистого зобов`язання - через можливість останнього ухилитись від слідства та суду враховуючи особу підозрюваного; у виді особистої поруки - у зв`язку з відсутністю поручителів, які заслуговують на довіру. Неможливо застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, у зв`язку з тим, що стороною захисту не зазначено доказів належності ОСОБА_5 майна, чи відомостей про його постійне місце проживання чи належність близьким родичам останнього майна в м. Оратів Вінницької області. Також враховано наявність несприятливих відносин підозрюваного з його батьком.Одночасно домашній арешт не може бути застосованим без згоди власника майна, оскільки це може бути порушенням права особи на мирне володіння своїм майном.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Так, правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України». Остаточне рішення від 20 травня 2010 року, п 34. передбачає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.
При обранні запобіжного заходу враховується також рішення Європейського суду у справі «Подвезька проти України» від 12 лютого 2015 року, зокрема, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою має бути переконливо продемонстровано владою. Аргументи за і проти звільнення, у тому числі і ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню розслідування, не повинні бути абстрактними, а фактично бути підтверджені фактичними даними. Небезпека того, що обвинувачений сховається від правосуддя, не може встановлюватися виключно на основі серйозності покарання. Однак попри твердження сторони захисту про разове співпрацювання ОСОБА_5 з правоохоронним органом вагомим та доведеним твердження прокурора про відсутність соціально-стримуючі чинники.
При цьому враховано, що закон не вимагає, того щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у необхідності застосування запобіжного заходжу. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений запобіжний захід з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
Дослідженні матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжних заходів, одним із яких і є тримання під вартою.
Ілюструючи думку звертається увага на ту обставину, що ОСОБА_5 будучи мешканцем АДРЕСА_1 , у нічний час біля о 01 год 00 хв 22.01.2020 прибув до огорожі виправної установи в смт. Літин Літинського району Вінницької області, з якої звільнився 27.06.2019(цього не заперечував), де був замічений працівниками ДУ «Літинська ВК № 123» та почав від них тікати (повідомив сам підозрюваний) та біля місця виявлення якого було згодом виявлено пакунок описаний в клопотанні.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Також слідчий суддя враховує що стороною захисту в судовому засіданні не наведено даних на підтвердження таких стримуючих факторів, які б переважали встановлені ризики та надавали б відповідні гарантії поведінки ОСОБА_5 . Поведінка підозрюваного ОСОБА_5 згідно якої останній не визнає вину в інкримінованому йому правопорушенні прямо не заборонена законом, втім свідчить про небажання останнього сприяти досудовому розслідуванню.
Оскільки прокурором та слідчим доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, наявні всі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 27, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21 березня 2020 року.
У разі внесення застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на останнього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати за кожною вимогою на виклик слідчого, прокурора та суду; повідомити орган досудового розслідування про місце постійного проживання та не відлучатись із вказаного місця проживання без дозволу органу досудового розслідування; здати на зберігання до слідчого органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Упродовж застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі Вінницька установа виконання покарань №1.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1