ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/404/20 Справа № 208/6999/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбуття покарання,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
засудженої: ОСОБА_7 , в режимі відеоконференції,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання установи про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбуття покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що висновки суду про те, що засуджена ОСОБА_7 довела своє виправлення є передчасними. Перебуваючи тривалий час в установі, більше 2 років, засуджена має лише 1 заохочення. Засуджена характеризується посередньо, ініціативу не проявляє, програми диференційованого виховного впливу відвідує формально, зацікавленості не проявляє. Дані про розмір заробітної плати ОСОБА_7 свідчать про неналежну працю засудженої.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання умовно-достроково на 9 місяців 20 днів.
Суд, обґрунтовуючи своє рішення, зазначив, що, відбуваючи покарання в ВК-34, Ликіна працевлаштована підсобним робітником. Будучі переведена до майстерні швейного виробництва опанувала навиками швачки, в роботі перевищує норми коефіцієнта трудової участі, є взірцем для інших засуджених, допомагає новоприбулим засудженим в опануванні складних швейних процесів. Має заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, є взірцем для інших засуджених. Ликіна відбула 2/3 частини призначеного їй покарання, вимог режиму покарання дотримується, за весь час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності жодного разу не притягувалась, висловлює щире каяття щодо вчиненого злочину.

Вислухав суддю - доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку засудженої та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог не дотримався.
Так, колегією суддів встановлено, що вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року ОСОБА_7 засуджена за ст.ст. 358 ч.1, 191 ч.4, 69, 70 ч.1 КК України на строк до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю на підприємствах усіх форм власності строком на 3 роки.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_7 визнано винуватою, згідно ст. 12 КК України, відносяться: за ч. 1 ст. 358 КК України до злочинів невеликої тяжкості, за ч. 4 ст. 191 КК України до тяжких злочинів.
За змістом примітки до ст.45 КК України, корупційними злочинами, відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем.
Частиною 3 ст. 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» звернуто увагу на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання необхідно довести, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що чинним законодавством не передбачено можливості для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджених за тяжкий корупційний злочин.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_7 засуджена, зокрема, за вчинення умисного корупційного тяжкого злочину, у суду першої інстанції не було підстав для її умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Крім того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у своєму рішенні не навів належних підстав, які підтверджують, що засуджена ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
Колегія суддів, вивчивши надані матеріали провадження встановила, що ОСОБА_7 засуджена за злочини, один з яких, а саме, за ч.4 ст.191 КК України є тяжким, перебуваючи майже 2 роки в місцях позбавлення волі, має лише 1 заохочення, що на думку колегії суддів, не може свідчити про те, що засуджена довела своє виправлення.
Також, колегія суддів, зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженої під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу, за яким змінилася поведінка засудженої, згідно наданої характеристики, не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженої, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала- скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року, якою було звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року умовно-достроково на 9 місяців 20 днів , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання адміністрації Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№ 34)" про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженої ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4