Справа № 761/5861/20
Провадження № 1-в/761/115/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 , в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про застосування до останнього Закону України «Про амністію у 2014 році»,

ВСТАНОВИВ :

21 лютого 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про застосування до останнього Закону України «Про амністію у 2014 році».

В клопотанні та доданих до нього матеріалів зазначено, що ОСОБА_3 вироком Київського районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 27 жовтня 2008 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки.

Вказаний вирок в законну силу 12 листопада 2008 року.

Постановою Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 31 серпня 2009 року іспитовий строк ОСОБА_3 скасовано, та направлено ОСОБА_3 для відбування покарання, оголошено розшук ОСОБА_3 .

На даний час засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Київський слідчий ізолятор»

Враховуючи вищевикладене, адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 звернувся до суду, із клопотанням про застосування до ОСОБА_3 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Дослідивши клопотання, та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.2 ст.539 КПК України питання, пов`язані з виконанням вироку, покладені на суди, в межах територіальної юрисдикції засуджений відбуває покарання, або на суд, який ухвалив вирок.

В клопотанні адвокатом ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , не надано жодних доказів того, що вказаний вирок Київського районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 27 жовтня 2008 року виконується в ДУ «Київський слідчий ізолятор», тобто що ДУ «Київський слідчий ізолятор» для ОСОБА_3 , відповідно до ст.11 КВК України, є установою відбування покарання.

Оскільки ДУ «Київський слідчий ізолятор», знаходиться на території Шевченківського району м. Києва, тобто в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, тому не підтвердження факту відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» позбавляє суд до якого подано таке звернення перевірити питання його підсудності саме даному місцевому суду.

Крім того, ч. 2 ст. 43 КПК України передбачено, що засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Однак, до клопотання адвокатом ОСОБА_2 не долучено копію обвинувального вироку суду стосовно ОСОБА_3 , який був би оформлений, як це передбачено Інструкцією з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах м. Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173, зокрема містив відмітку про набрання ним законної сили, свідчить про невідповідність такого клопотання нормам КПК України та позбавляє суд до якого подано таке звернення перевірити питання його підсудності саме даному місцевому суду.

Враховуючи вище викладене та положення ст.ст. 7, 8, 9, 539 КПК України, клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_3 , підлягає поверненню заявнику з роз`ясненням того, що таке повернення, не позбавляє права повторного звернення до суду з долученням необхідних документів на підтвердження вищевказаних обставин.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про застосування до останнього Закону України «Про амністію у 2014 році» - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1