Справа № 304/596/20 Провадження № 1-кс/304/217/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000219 від 17 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

слідчий СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000219 від 17 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучений в ході проведення огляду автомобіль марки «Фольксваген Поло», р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та поліетиленовий пакет типу «зіпер» з речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожою на марихуану, шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь яким чином. Клопотання мотивує тим, що 17 травня 2020 року близько 00.30 год в місті Перечин по вулиці Ужгородській біля будинку № 97, працівниками Перечинського ВП зупинено автомобіль марки «Фольксваген Поло», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду якого на задньому сидінні виявлено пластмасову ємність з-під освіжувача повітря, всередині якої виявлено поліетиленовий пакет типу «зіппер» з речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожу на марихуану. За вказаним фактом того ж дня були внесені відомості до ЄРДР за № 0000219 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Виїздом СОГ за участю понятих було проведено огляд вказаного автомобіля, в ході якого на задньому сидінні виявлено пластмасову ємність з-під освіжувача повітря із поліетиленовим пакетом типу «зіпер» з речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожою на марихуану, всередині. ОСОБА_5 походження вказаної речовини пояснити не зміг, від пояснень з приводу даного факту відмовився. Оскільки у матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучений автомобіль та поліетиленовий пакет типу «зіпер» з кристалоподібною речовиною всередині можуть містити на собі сліди вчинення злочину, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, та з метою проведення всіх необхідних слідчих дій та експертиз, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав клопотання про проведення розгляду без його участі та підтримав таке у повному обсязі, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду такого.

У судове засідання власник транспортного засобу ОСОБА_5 також не з`явився, однак його захисник подав заяву про розгляд клопотання за їх відсутності, в якій одночасно просив у задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі, оскільки слідчим не доведена необхідність такого арешту.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані слідчим матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, з матеріалів клопотання встановлено, що 17 травня 2020 року о 00.30 год працівниками Перечинського ВП було зупинено автомобіль марки «Фольксваген Поло», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення огляду якого на задньому сидінні в поліетиленовому пакеті виявлено речовину рослинного походження, схожу на наркотичну. Пакет з речовиною вилучено, автомобіль поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів (а. с. 5).

Також із даних матеріалів убачається, що відомості за вказаним фактом 17 травня 2020 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000219 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України (а. с. 4).

Згідно наявних у матеріалах клопотання показів свідка ОСОБА_6 , автомобіль марки «Фольксваген Поло», р/н НОМЕР_1 , під керуванням його брата ОСОБА_5 , в якому він перебував в якості пасажира, було зупинено в м. Перечин за порушення ПДР, а саме відсутності освітлення (а. с. 11-13).

В той же час, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі пояснень (а. с. 14), однак згідно Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 121 від 17 травня 2020 року ОСОБА_5 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а. с. 17).

Також матеріалами клопотання підтверджується, що працівниками поліції оглянуто автомобіль марки «Фольксваген Поло», р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , та виявлено на задньому сидінні пластмасову ємність з-під освіжувача повітря, всередині якої знаходився поліетиленовий пакет типу «зіппер» з речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожою на марихуану (а. с. 6-8, 15).

Зазначений вище автомобіль та поліетиленовий пакет типу «зіпер» з речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожою на марихуану, постановою слідчого СВ Перечинського ВП про визнання речовими доказами від 18 травня 2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000219 від 17 травня 2020 року (а. с. 9-10).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим доведено, що зазначене у клопотанні майно має значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000219 і, що таке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України щодо запобігання можливості його пошкодження, псування, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В той же час слідчий суддя вважає за необхідне зазначити таке.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

У поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Фольксваген Поло», р/н НОМЕР_1 , та поліетиленовий пакет типу «зіпер» з речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожою на марихуану, шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь яким чином.

Власність є одним із найголовніших об`єктів кримінально-правової охорони. Її соціальне значення відображено у ст. 1 КК України, де зазначено найважливіші цінності, правова охорони яких становить завдання закону про кримінальну відповідальність.

Поняття та зміст права власності розкривається у ст. 316321 ЦК України.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Так, правомочність розпорядження це закріплена нормами права за власником можливість визначити долю належної йому речі шляхом знищення, відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам.

З наведеного вбачається, що право розпорядження майном включає також можливість власника відчужувати таке на власний розсуд, тоді як право користування майном є окремим правом власника та не входить до права розпорядження майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своє інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

За таких обставин, слідчий суддя зазначає, що заборона відчуження та розпорядження транспортним засобом марки «Фольксваген Поло», р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , не позбавляє останнього можливості користуватися зазначеним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000219 від 17 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Фольксваген Поло», р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та поліетиленовий пакет типу «зіпер» з речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожою на марихуану, шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1