Провадження № 1-кс/947/9725/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000779 від 25.06.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час та місці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , 07.09.1979 року із корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, заздалегідь розподіливши між собою ролі, досягли згоди на здійснення нападу поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства спрямованого на заволодіння майном (розбій), громадянки В`єтнаму ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , з метою скоєння розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 , протягом липня 2020 року готувалися до скоєння вказаного кримінального правопорушення, для чого слідкували за місцем роботи та проживання останньої та заздалегідь приготували засоби для нападу та спричинення тілесних ушкоджень, а саме: ножі та балончики, які споряджені газом дратівливої дії.

Згідно розробленого плану, для створення більш сприятливих умов під час скоєння розбійного нападу ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , вирішили використати автомобіль «Opel Vectra» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в постійному користуванні ОСОБА_5 для прибуття та залишення безпосереднього місця вчинення злочину.

Продовжуючи реалізацію, спільного злочинного умислу направленого на здійснення нападу поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства спрямованого на заволодіння майном громадянки В`єтнаму ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 02.07.2020 приблизно о 14:00 годині, використовуючи транспортний засіб марки «Opel Vectra» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який відповідно до узгодженого плану мав доставити до місця вчинення злочину та безпосередньо після його вчинення транспортувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , разом із викраденим майном від місця вчинення злочину до невстановленої адреси, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , прибули за місцем мешкання потерпілої, де переслідуючи корисливий мотив, з метою наживи за рахунок майна потерпілої, останні, знаходячись у під їзді № 1 буд. АДРЕСА_3 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, застосувавши фізичне насильство, яке є небезпечним для здоров`я, погрожуючи ножем, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Samsung J7», бежевого кольору вартістю 10 000 гривен, двома мобільними телефонами марки «Іphone 4s» вартістю 14 000 гривень кожний, грошовими коштами в розмірі 1 000 доларів США, що станом на 02.07.2020 за офіційним курсом НБУ становить 26 770 гривень, 2 000 гривень, які на праві власності належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинивши останній майнову шкоду загальну суму 66 770 гривень.

Після чого, намагаючись втекти з місця скоєння злочину були затримані співробітниками правоохоронних органів.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що у ОСОБА_5 відсутні стійкі соціальні зв`язки підозрюваний не працює, тобто відсутні легальні засоби для існування, враховуючи розмір майнової та моральну шкоду, яка була завдана в результаті вчинення кримінального правопорушення, тяжкість інкримінованого йому злочину, що свідчить про ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, у випадку перебування підозрюваного на свободі, останній може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни раніше наданих свідчень для подальшого уникнення відповідальності, що свідчить про можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказавши, що підозра необґрунтована та не підтверджена доказами, доведений лише ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, інші не доведені.

Підозрюваний в судовому засіданні з підозрою не погодився та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

03.07.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України підтверджується: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 02.07.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.06.2020 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 02.07.2020 року, протоколом огляду місця події від 02.07.2020 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 02.07.2020 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

При вирішенні питання щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, із застосування насильства та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільно-небезпечний характер кримінального правопорушення, характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній не одружений, не працює, тобто не має постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках даного кримінального провадження наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Беручи до уваги також те, що підозрюваному відома особа потерпілої ОСОБА_11 , відносно якого підозрюваний ймовірно здійснив напад, із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, зокрема, відома адреса місця роботи та проживання останньої, оскільки відповідно до матеріалів клопотання, останній слідкував за потерпілою, а також відома особа свідка ОСОБА_12 , з яким останній перебував на місці вчинення злочину, відповідно до показів вказаного свідка, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику у вигляді можливого незаконного впливу на потерпілу та свідка даного кримінального провадження, схиляючи їх до надання неправдивих показань, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування інших запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що підозрюваний не має місця постійної роботи, а обрання домашнього арешту та особистого зобов`язання є неможливим, з огляду на встановлені ризики, оскільки вказані запобіжні заходи не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства та погрозою його застосування, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000779 від 25.06.2020 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації УВП № 21, строком на 60 (шістдесят) днів, до 30.08.2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1