УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001405 від 20.06.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 15 п.п. 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою суду від 18.12.2019 року, по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду.
Інші учасники судового процесу не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.
Заслухавши учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надходило.
Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Крім того, під час підготовчого судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокатом ОСОБА_9 , заявлено клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обґрунтовуючи вказане клопотання, сторона захисту посилається на те, що обраний Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на теперішній час повністю втратив свою необхідність, а ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу вже переслати існувати. Овинувачений ОСОБА_8 утримується під вартою значний час (п`ять місяців), та на даний час примирився з потерпілим ОСОБА_10 , повністю відшкодував йому матеріальні та моральні збитки, у зв`язку з чим потерпілий не бажає, щоб до обвинуваченого було і надалі застосовано самий суворий запобіжний захід.
Також, захисник обвинуваченого зазначає, що досудовим слідством встановлені усі особи, причетні до організації та вчинення злочину, виявлено та вилучено усі об`єкти та речі, що мають та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні та якими вже володіє сторона обвинувачення, встановлені та допитані свідки. Обвинувачений ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, зареєстрований та мешкає зі своєю родиною за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим адвокат вважає, що на даний час є всі підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_8 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав заявлене захисником клопотання.
Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні не заперечував проти зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу.
Прокурор категорично заперечував в задоволенні заявленого захисником клопотання щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, вказуючи що підстав для зміни чи скасування обраного раніше запобіжного заходу обвинуваченому не має. Зауважив, що на розгляді в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя відносно ОСОБА_8 перебуває також кримінальне провадження за ознакам вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, розгляд якого досі триває. Крім того, просить колегію суддів звернуту увагу на те, що подані захисником медичні документи щодо обвинуваченого є такими що датовані 2015-2016 роками, а наявність позитивної характеристики та відшкодування потерпілому матеріальних та моральних збитків, не може бути підставою для зменшення ризиків, встановлених судом. Таким чином, на думку сторони обвинувачення застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, крім того, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, відповідає особі обвинуваченого.
Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, та подане клопотання з додатками встановила наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.
Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.
Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу також враховуються положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практика Європейського суду з прав людини, а також загальна спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.
Відповідно до п. 219 Рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»).
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема прав потерпілих у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення Кодексом передбачено види заходів забезпечення кримінального провадження, до яких належать запобіжні заходи, включаючи домашній арешт та тримання під вартою (статті 131, 176, 181, 183).
У частині 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Конституційний Суд України у рішенні від 23.11.2017 року № 1-р/2017 у справі № 1-28/2017 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України зазначив, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.
Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15.12.2016 року у справі «Ігнатов проти України» вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).
Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з наведенням ризиків, які були підставою для обрання такого виду запобіжного заходу, який в подальшому за ухвалою колегії суддів від 23.12.2019 року продовжено строком до 20.02.2020 року включно.
При цьому, колегія суддів враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, і які відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до злочинів середньої тяжкості та особливо тяжкого злочину. Також колегією суддів враховується і те, що інкриміновані ОСОБА_8 злочини, згідно обставин обвинувального акту, а саме злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України вчинений групою осіб, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 п.п. 7, 13 ч. 2 ст. 115КК України вчинений ОСОБА_8 , як особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
Колегія судді вважає, що у разі обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки встановлено, що на розгляді в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя відносно ОСОБА_8 з 2015 року перебуває кримінальне провадження за ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, розгляд якого триває, а тому ризик вчинення ОСОБА_8 інших кримінальних правопорушень існує.
Також, враховуючи, що судовий розгляд ще не розпочався, не допитаний потерпілий та свідки, колегія суддів вважає, що наявний ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків.
Як встановлено під час клопотання захисника, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Заявлені стороною захисту обставини в сукупності з тяжкістю злочинів та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для зміни йому запобіжного заходу.
Наявність позитивної характеристики наданої ОСББ «Едем-Юг-2008», та медичні документи щодо обвинуваченого які датовані 2015-2016 роками, та факт відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди, колегія суддів враховує у сукупності із іншими даними про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , та на думку колегії суду не такими переконливими доводами та підставами для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, а може враховуватись при призначенні обвинуваченому покарання у разі визнання його винним у скоєнні вказаних злочинах.
Також, посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, не може однозначно свідчити про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що на цей час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_11 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не змінились, відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО у справі відсутні, а отже саме даний вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здатний забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду обвинувального акту з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 15 п.п. 7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Враховуючи те, що обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_8 , запобіжного заходу не має, у зв`язку з чим відмовляє у задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту
Керуючись ст.ст. 177, 183, 201, 314, 315, 316, 331 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 15 п.п.7, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, який провести колегіально у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на 14.02.2020 року на 15 год. 00 хв.
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.
У судове засідання викликати прокурора, захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого, та доставити обвинуваченого ОСОБА_8 , який перебуває під вартою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та апеляційному оскарженню не підлягає.
Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 06.02.2020 року.
Повний текст ухвали виготовлений 10.02.2020 року.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3