Провадження № 1-кс/331/1357/2020
Єдиний унікальний номер № 331/1945/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2020 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000687, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000687, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2020 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000687 від 01.04.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

29 травня 2020 р. на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2020 року (справа № 331/1945/20) слідчим було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення вказаного обшуку слідчим було вилучено належне заявнику майно, а саме мобільний телефон «Iphone 6 S» в копусі металік. Зазначений телефон перебуває у його постійному користуванні . Вказаний телефон опинився у місці проведення обшуку випадково, і відношення до речей, зазначених в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, або до обставин, щодо яких здійснюється кримінальне провадження, не має. Жодного доказового значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, вилучене у заявника майно не має і мати не може.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Стосовно вилученого у заявника майна рішення щодо тимчасового доступу до нього (ст. 160-166 КПК України) слідчим суддею не приймалося. Крім того, жодних повідомлень про розгляд слідчим суддею клопотання про його арешт (ст. 170-174 КПК України) йому не надходило.

Заявник вважає, що на даний час підстави, передбачені КПК України, та будь-яка доведена, розумна необхідність для продовження утримання органом досудового розслідування вказаного майна відсутні, а його повернення мені не може завдати шкоди кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Однак, будь-які підстави вважати, що вилучені у мене майно, підпадає під перелічені вище ознаки, відсутні.

Так само відсутні підстави і для арешту вилученого у мене телефону, передбачені ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З моменту вилучення у заявника телефону будь-яких повідомлень про розгляд слідчим суддею клопотання про його арешт йому не надходило. Копія ухвали про арешт вказаного майна (як того вимагає ч. 7 ст. 173 КПК України) також не вручалася і вилучене майно повернуте не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вважаю, що на даний час будь-які передбачені КПК України підстави для арешту належного мені телефону відсутні, а отже арешт з нього (у випадку його накладення) має бути знято. Якщо ж арешт на телефон не накладався, то його утримання органом досудового слідства є протиправним і вказанийтелефон має бути мені негайно повернутим.

Крім того, за час, протягом якого телефон був вилученим, орган досудового розслідування мав можливість дослідити його та наявну на ньому інформацію, тож подальше його утримання є безпідставним та недоцільним.

При цьому, враховуючи те, що вказаний телефон містив інформацію, зокрема контактні дані, необхідні мені для здійснення моєї трудової та громадської діяльності, його відсутність значно ускладнює моє життя і завдає суттєвих збитків та спричиняє незручності у спілкуванні з діловими партнерами, рідними та знайомими.

З приводу повернення вилученого телефону заявник звертався з клопотанням до слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 .

Однак, постановою слідчого від 05.06.2020 року, копію якої було мною отримано поштою, у задоволенні клопотання було безпідставно відмовлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - володільцем тимчасово вилученого майна.

Враховуючи вищенаведені обставини, заявник просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений та вилучений у ОСОБА_3 , під час проведення 29 травня 2020 р., обшуку у кримінальному провадженні № 0000687 від 01.04.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон «Iphone 6 S» в копусі металік, зазначений у протоколі обшуку (у разі його накладення). Зобов`язати орган досудового розслідування повернути ОСОБА_3 вилучений у нього під час проведення 29 травня 2020 р. обшуку у кримінальному провадженні № 0000687 від 01.04.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон «Iphone 6 S» в копусі металік, зазначений у протоколі обшуку.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Представник Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши матеріали справи, слідчий судя вважає що клопотання заявника є обгрунтованим та таким що підлагає задоволенню виходячи з наступного .

За правилами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст.170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що 28.05.2020 року слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку та матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000687 від 01.04.2020 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України . (провадження №1-кс/331/1172/2020, ЄУН 331/1945/20).
28.05.2020 р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 клопотання слідчого задоволено, та надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , з метою відшукання речей та документів, які мають значення доказів у кримінальному провадженні.
29.05.2020 року слідчим СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . За наслідками обшуку , відповідно до протоколу обшуку від 29.05.2020 року, у ОСОБА_3 виявлено та вилучено мобільний телефон.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Враховуючи приписи ч.5 ст.171 КК України, слідчий повинен був не пізніше 31 травня 2020 року звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт вищевказаного майна, вилученого під час проведення обшуку. Разом з тим, клопотання про арешт майна до суду не надходило, а тому тимчасово вилучене під час проведення обшуку майно підлягає поверненню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 173, 174, 303, 306-307, 309 КПК України

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000687, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2020 року - задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 вилучений у нього під час проведення 29 травня 2020 р. обшуку у кримінальному провадженні № 0000687 від 01.04.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон «Iphone 6 S» в копусі металік, зазначений у протоколі обшуку від 29 травня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1