Провадження № 1-кп/761/2697/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2019 року

Шевченківський районний суд м.Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ніжин Чернігівської обл., громадянки України, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва з Прокуратури міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні з відповідними додатками по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України. Одночасно з обвинувальним актом до суду направлено угоду від 27.11.2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше), але вказані вимоги КПК України не виконані належним чином.

Як убачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України, правова кваліфікація зазначена за ознаками внесення у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисному поданні документів, які містять завідомо неправдиві відомості, державному реєстратору.

Проте правова кваліфікація, яка відповідає визначенню диспозиції ч.1 ст.205 КК України, а саме: умисне подання документів для проведення державної реєстрації - не викладена в обвинувальному акті, а та, що зазначена в обвинувальному акті, не відповідає юридичному визначенню ч.1 ст.205-1 КК України.

Крім того, в обвинувальному акті не викладені обставини, передбачені ст.91 КПК України як такі, що підлягають доказуванню, а саме: вчинення ОСОБА_4 злочину пов*язується з внесенням в документи завідомо неправдивих відомостей, підписанням таких документів. Проте в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення із зазначенням місця, часу вчинення таких дій, з якими пов*язується вчинення особою закінченого злочину, - засвідчення своїм підписом завідомо неправдивих відомостей у реєстраційних документах. Не зазначено про неможливість встановлення таких обставин.

Натомість вказано лише про виготовлення невстановленою досудовим розслідуванням особою за невстановлених обставин документів, та що в подальшому за вищевказаних обставин ОСОБА_4 засвідчила власним підписом завідомо неправдиві відомості, проте обставини формулювання щодо конкретного часу, місця вчинення дій обвинуваченою, або неможливості встановити їх, не викладені.

Одночасно слід зазначити, що пред`явлене особі обвинувачення має бути чітким, містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Таким чином, фактично відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення особи у вчиненні конкретних дій, які утворюють склад злочину за відсутності зазначення дати, місця вчинення, відсутність кваліфікації дій у відповідності до юридичної формули, передбаченої Кримінальним законом, є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення та його межі, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов*язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

Таким чином, з урахуванням того, що за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, наявні обставини, що перешкоджають подальшому судовому розгляду, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
При цьому суд враховує, що ст.338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Такі суттєві недоліки обвинувального акту та його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України перешкоджають об`єктивному розгляду справи та вирішенню питань підготовчого судового засідання, визначених частиною 3 статті 214 КПК України.

З урахуванням наведеного обвинувальний акт з додатками необхідно повернути прокурору для усунення недоліків відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Враховуючи, що вирішення питання про відповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України є першочерговим, суд не вирішує питання про затвердження угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: