Справа № 128/1223/19
Провадження №11-кп/801/560/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працює, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у вигляді трьох років позбавлення волі;
стягнуто з обвинуваченого на користь держави витрати по залученню експертів у кримінальному провадженні на суму 1615. 00 гривень та вирішено долю речових доказів, -

в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він, 13 лютого 2019 року близько 23:00 год., проїжджаючи по вулиці Пасічній в с. Побережне, Вінницького району Вінницької області, помітив підсобне приміщення, розташоване на території колишньої ферми, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на протиправне проникнення та заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно- небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відламав дві дошки дверей, проник в приміщення колишньої ферми за адресою: АДРЕСА_2 , яким на праві оренди користується ОСОБА_7 з 2009 року, де в подальшому помітив зернові культури, та вчинив крадіжку 4-х мішків зернової культури пшениця загальною вагою 170 кг та 2-х мішків зернової культури ячмінь загальною вагою 70 кг, після чого покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ВВ КНДІСЕ №2318/19-21 від 27.03.2019, вартість одного кілограму пшениці 6 класу станом на 14.02.2019 рік при умові оптової торгівлі становила 6,20 грн.; вартість одного кілограму фуражного ячменю станом на 14.02.2019 рік при умові оптової торгівлі становила 6,35 грн. Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 1498, 50 грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить змінити вирок суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості та призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що порушені процесуальні права потерпілого, оскільки у матеріалах справи відсутнє підтвердження про його належний виклик у судові засідання чи його особисте повідомлення про поважні причини своєї неучасті у судовому розгляді, наявна у справі телефонограма не є документом, який би підтверджував зазначені у ньому обставини, крім того, суд не взяв до уваги відомості, які б могли суттєво вплинути на судове рішення, зокрема те, що ОСОБА_8 одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей, а також він в силу ст. 89 КК України є не судимим, однак у вироку зазначено про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Захисник також просить врахувати особу обвинуваченого, який неофіційно працює, проживає разом із сім`єю, за місцем проживання характеризується посередньо, під час досудового розслідування та судового розгляду визнав свою вину та щиро розкаявся.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали свою апеляційну скаргу у повному обсязі, потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу в частині необхідності призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі, пояснивши, що він повідомлявся судом першої інстанції про час, дату та місце розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , проте, він не мав можливості з`явитись у судові засідання у зв`язку зі значною віддаленістю його місця проживання, а також тому, що він є інвалідом другої групи та підтвердив факт повідомлення його по телефону секретарем судового засідання про чергове судове засідання, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Суд, розглянувши кримінальне провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України є вірною.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що судом при врахуванні даних про особу обвинуваченого безпідставно у вироку не зазначено, що він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, є слушними.

Як убачається з доданих до апеляційної скарги копій свідоцтв про шлюб, про народження, оригінали яких оглянуті апеляційним судом, а також довідки відділу соціального захисту населення Вороновицької селищної ради, обвинувачений одружений, має сім`ю, яка складається з дружини ОСОБА_10 , сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, при призначенні покарання суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання посередньо, не працює, є схильним до вчинення кримінальних правопорушень, хоча відповідно до ст. 89 КК України вважається несудимим, перебував на наркологічному обліку в КП ВОНД «Соціотерапія», обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття за відсутності обставин, які його обтяжують.
Наявність у ОСОБА_8 сім`ї та перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей не дають підстав для пом`якшення покарання, яке призначене у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст. 185 КК України, воно відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: