Справа № 520/2003/18
Провадження № 1-кп/520/296/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408 від 07.02.2018 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, громадянина Молдови, росіянина, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеного до ЄРДР за № 0000408 від 07.02.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор заявив клопотання про продовження, дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, посилаючись на те, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має постійного джерела доходів, відсутні міцні соціальні зв`язки, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, та враховуючі те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити дію, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , відносно ньго можливо застосувати більш мягкий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .Крім того, обвинувачений будь якого тиску чинити на свідків не зможе, тому що йому невідомі їх адреси. Відповідно до практики ЄСПЛ, не може тяжкість покарання, бути покаранням.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

При продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, а саме: наявність ризиків та вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, наявність повідомлення про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушення.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням вказаних обставин, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, майновий і сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушеня, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також в зв`язку з тим, що доведені під час досудового розслідування кримінального провадження ризики не знизились та не відпали, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора щодо продовження, обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_6 залишити без задоволення, як не обгрунтоване та безпідставне.

Керуючись ст. ст. 176 ч. 4, 183,196-197, 331, 369 ч. 2 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника про зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_6 залишити без задоволення, з підстав викладених в мотивувальній частині ухвали.

Задовольнити клопотання прокурора про продавження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області продовжити строком на 60 днів, тобто до 14.02.2020 року.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2018 року залишити визначений розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят ) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 60 днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1