Справа № 369/1306/20
Провадження №1-кс/369/310/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000426 від 24.01.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000426 від 24.01.2020 порушене за ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2020 року близько 14 години 40 хвилин по вул. Соборна, 10 А, в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області трапилася ДТП за участю автомобіля Renault Koleos, р.н. НОМЕР_1 під керуванням невстановленого водія (без свідомості знаходиться в реанімаційному відділенні Ірпінської ЦМЛ), який рухаючись по вул. Соборна зі сторони м. Київ в напрямку вул. Чкалова, по зустрічній смузі руху, здійснив зіткнення з автомобілем Lexus IS 250, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті зіткнення тілесні ушкодження отримали водій автомобіля Renault Koleos, р.н. НОМЕР_1 , водій автомобіля Lexus IS 250, р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 та пасажир автомобіля Lexus IS 250, р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , які доставлені до Ірпінської ЦМЛ.

Автомобіль Renault Koleos, р.н. НОМЕР_1 , був оглянутий на місці ДТП, вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Борисів, провул. Боженка, 23.

24.01.2020 року відомості за вказаним фактом, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

24.01.2020 винесена постанова про визнання у вказаному кримінальному провадженні речових доказів, а саме автомобіля Renault Koleos, р.н. НОМЕР_1 , оскільки останній є матеріальним об`єктом, котрий зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім цього, у рамках кримінального провадження необхідно призначити та провести судову експертизу технічного стану транспортного засобу щодо вирішення кола питань щодо технічного стану транспортного засобу, а також судову транспортну-трасологічну експертизу щодо вирішення кола питань з приводу характеру зіткнення транспортних засобів. Враховуючи, що під час проведення вказаних експертиз експерту необхідно буде оглядати вказаний транспортний засіб попередньо необхідно дотримуючись норм діючого законодавства забезпечити його належне та законне зберігання, тобто накласти на нього арешт.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Належне забезпечення збереження вказаних речових доказів (транспортного засобу) можливе лише за умови накладення на них арешту із забороною у ввідчуженні, користуванні та розпорядженні ним власником або іншою особою, яка має на те, передбачені діючим законодавством право, оскільки знаходження транспортного засобу - речового доказу поза межами спеціального майданчика тимчасового зберігання затриманих транспортних засобів, може призвести до його приховування, пошкодження, втрати, знищення або перетворення (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Згідно витягу з бази даних Національної поліції Renault Koleos, р.н. НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , документований свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Зважаючи на те, що автомобіль Renault Koleos, р.н. НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України необхідно накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, та надав заяву в якій просив клопотання розглядати без його участі, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000426 від 24.01.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Renault Koleos, р.н. НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , документований свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1