У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1957/20
Провадження № 1-кс/210/558/20

"02" квітня 2020 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання слідчого слідчого відділення Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000504 від 31.03.2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць с. Бараніха, Чаунського району, Магаданської області, Російської Федерації, громадянин України, має середню освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: - 17.07.2012 Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 р. позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 р..

- 14.11.2012 Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі.

- 22.01.2013 Київським районним судом м. Одеси, за ч. 2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 5 років;

- 04.09.2018 Приморським районним судом м. Одеса, за ч. 2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування строком на 3 роки.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий слідчого відділення Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_7 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий посилався на те, що Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимий за корисні злочини проти власності, зокрема 04.09.2018 Приморським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 186 КК України до покаранням у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 3 роки, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючий не зняту та не погашену в законом порядку судимість, у період іспитового строку, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин, за наступних обставин.

Так, 31.03.2020 приблизно о 12:30 годин ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи умисел на незаконне збагачення шляхом відкритого заволодіння чужим майном, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, реалізуючи свій злочинний намір, швидко підійшов до громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відкрито, шляхом ривку, зірвав одягнену на ній жіночу сумку чорного кольору, в середині якої знаходився мобільний телефон марки Xiaomi Mi Max 3 6/128 GB Black, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 5 799 гривень, гроші в сумі 1650 гривень та ключі від квартири.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, повторно реалізував злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), після чого з викраденим майном з місця скоєння ним кримінального правопорушення зник, тим самим, обернув його на свою користь та в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 7449 гривень.

Дії ОСОБА_6 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за ознаками «відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно».

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме:

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

-протоколом огляду місця події за участю потерпілої ОСОБА_8 ;

-показаннями потерпілої ОСОБА_8 ;

-наданими потерпілою ОСОБА_8 документами на викрадене майно;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілій ОСОБА_8 ;

-показаннями свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_9 ;

-протоколам пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 ;

-показаннями свідка ОСОБА_10 ;

-показаннями свідка ОСОБА_11 ;

Речовими доказами у кримінальному провадженні є: Мобільний телефон Xiaomi Mi Max 3 6/128 GB Black, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який повернути на відповідальне зберігання під гарантійну розписку потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спортивна кофта, сірого кольору з різнокольоровими візерунками та рукавами, чорного кольору, яку передано на зберігання до кімнати схову Металургійного ВП.

Ризиками, яким неможливо запобігти, ніж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення, строк покарання, який йому загрожує в разі визнання винним та те, що він не має місця реєстрації та мешкає поза межами м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що обґрунтовується характером вчиненого злочину, в якому ОСОБА_6 підозрюється, способом його вчинення. При цьому, слід враховувати, що особи, які є потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні не допитувались, а відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, що підтверджується характером вчиненого злочину та тим, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, тобто не має засобів для існування.

Зазначає, що підозрюваному ОСОБА_6 , не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, як - то, наприклад, домашній арешт, так як він знаходячись на свободі, буде мати можливість продовжувати свою злочинну діяльність. Крім того, у ОСОБА_6 відсутнє постійне місце мешкання на території м. Кривого Рогу. Застава як основний запобіжний захід не може бути застосована до ОСОБА_6 у зв`язку із тим, що останній ніде не працює та вчинив тяжке кримінальне правопорушення.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку із відсутністю осіб, які заслуговують на довіру. Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного ОСОБА_6 на волі не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому, враховуючи вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів проти життя та здоров`я особи, а також обставини, характер вчиненого злочину, спосіб його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання зазначених вище ризикам, є достатні підстави застосування до ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Слідчий зазначає, що застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у скоєні вищеназваного кримінального правопорушення цією особою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити його.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_6 , проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленими та доведеними слідчим існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років.

Відповідно до положень ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. Відповідно до положень п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Дії ОСОБА_6 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за ознаками «відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно».

Обставинами, які підтверджують зазначені ризики є те, що ОСОБА_6 знаходячись на свободі, буде мати можливість продовжувати свою злочинну діяльність. Крім того, у ОСОБА_6 відсутнє постійне місце мешкання на території м. Кривого Рогу, ніде не працює та вчинив тяжке кримінальне правопорушення. Тому враховуючи його особистість, тяжкість вчиненого ним злочину, усвідомлюючи неминучість покарання у разі визнання його винним, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду так як він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий. Також ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі дізнавшись анкетні дані потерпілого та свідків може незаконно на них впливати, що буде перешкоджати досудовому розслідуванню.

Крім того ОСОБА_6 неодноразово засуджений за вчинення аналогічних злочинів, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень і в подальшому може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглядаючи можливість застосування щодо підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя, враховуючи наведене, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможуть запобігти вище переліченим ризикам у даному кримінальному провадженні.

Так, підозрюваним та захисником не представлено під час розгляду клопотання жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування доцільності обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, що свідчили б про належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що буде відповідати суспільному інтересу, котрий полягає саме у забезпеченні можливості належного розслідування та судового розгляду справи та запобіганню можливим спробам вплинути на хід такого розгляду чи ухилення підозрюваного від нього.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, розмір застави визначається у межах, передбачених ч.5 ст.182 КПК України: щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд, під час визначення розміру застави бере до уваги обставини, встановлені ст.177,178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Окрім того, вважаю за необхідне встановити розмір застави в розумінні ст. 182 КПК України, в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ст. 202 ч.4 КПК України підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000504 від 31.03.2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000504 від 31.03.2020 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 01 квітня 2020 року до 30 червня 2020 року включно.

Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 162160 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1