САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІВ
Справа № 726/2082/16-к
Провадження №1-в/726/1/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

представника органу

пробації ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Садгірського районного суду м. Чернівці подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіка Азербайджан, громадянин Азербайджану, засудженого 10.05.2017 року Садгірським районним судом м. Чернівці, за ст. 296 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень в дохід держави,-

ВСТАНОВИВ :
До Садгірського районного суду м.Чернівці звернувся начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_3 з поданням про звільнення ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Просить звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді штрафу в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.05.2017 року у справі № 726/2082/16-к, який набрав законної сили 11.07.2017 року

У судовому засіданні начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_3 просив задовольнити подання з підстав наведених в ньому.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд, вислухавши сторони, приходить до висновку, що дане подання, підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10.05.2017 року вироком Садгірського районного суду м.Чернівці ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого 1 ст. 296 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Вирок набув законної сили 11.07.2017 року, виконання вироку у відповідності до п. 1 ч.1 ст. 80 КК України сплив 11.07.2019 року.

Судом встановлено, що згідно рішенням № 71 від 22.09.2017 року про примусове повернення з України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_4 зобов`язали покинути територію України у термін до 01.10.2017 року та заборонили в`їзд на територію України строком на три роки.

Згідно вимог ч. 1ст. 80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст.80КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Садгірського районного суду, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст.152 КВК України, суд -

УХВАЛИВ :
Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_3 з поданням про звільнення ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності.- задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді штрафу в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.05.2017 року у справі № 726/2082/16-к, який набрав законної сили 11.07.2017 року

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Садгірський районний суд м.Чернівці.
Головуючий суддяОСОБА_1