Справа № 204/8171/19
Провадження № 1-в/204/13/20
У Х В А Л А
08 січня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань подання в.о. начальника Дніпропетровської УВП (№4) про застосування пільг згідно ст. 81 КК України стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора: ОСОБА_4 , представника установи ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Красногвардійського районного суду перебуває подання в.о. начальника Дніпропетровської УВП (№4) про застосування пільг згідно ст. 81 КК України стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні представник установи підтримав подання та пояснив, що у період відбуття покарання ОСОБА_3 мав два заохочення. Підтримує соціально корисні зв`язки з родичами. У відношенні з іншими засудженими не конфліктний. Має постійне місце проживання та реєстрацію. На сьогоднішній день характеризується позитивно. 16 листопада 2018 року ОСОБА_3 було зараховано до числа господарчої обслуги, згідно його заяви. Працевлаштований кухонним робітником. Ставлення до праці сумлінне. Отримує заробітну плату. Виконавчих листів на адресу установи не надходило. Просив задовольнити подання.
Засуджений ОСОБА_3 підтримав подання та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. Вказавши, що свою провину у вчиненні даного злочину визнав та щиросердно розкаявся. В нього є матір, з якою він під час відбування покарання підтримує зв`язок, в нього є постійне місце реєстрації та проживання. Він перебуває в складі господарчої обслуги, та працює кухонним працівником. Свою роботу він виконує. Позовів до нього немає. Вважає, що він буде офіційно працевлаштованим, якщо його звільнять умовно-достроково. На даний час стягнень у нього немає.
Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні подання, оскільки засуджений ОСОБА_3 сумлінною поведінкою не довів своє виправлення, тому передчасно застосовувати до засудженого умовно-дострокове звільнення. Також зазначив, що ОСОБА_3 дійсно відбув трохи більше половини призначеного покарання необхідного для застосування до нього ст. 81 КК України. Установою одразу було підготовлено документи для направлення в суд щодо застосування до ОСОБА_3 даної пільги. Відбуття половини строку покарання не може свідчити про виправлення засудженого. Засуджений ОСОБА_3 дійсно під час відбування покарання не порушував порядок утримання в установі, але це є обов`язком засудженого не порушувати його. На даний час вважає, що подання є передчасним та не доцільним.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.
Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Судом встановлено, що вироком Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 22 березня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 186 КК України і призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року іспитовий строк скасовано і ОСОБА_3 було направлено у місця позбавлення волі строком на два роки.
Згідно розпорядження про виконання ухвали, ухвала Синельниковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року набрала законної сили 16 листопада 2018 року.
Початок строку 08 листопада 2018 року, кінець строку 08 листопада 2020 року.
Станом на 20 листопада 2019 року, тобто на момент звернення до суду засуджений відбув 1 рік 12 днів, тобто більше половини строку покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці, добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.
Щодо даних про особу, то засуджений ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Згідно характеристики від 13 листопада 2019 року, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 08 листопада 2018 року. Під час тримання у Дніпровській установі виконання покарань № 4 характеризував себе позитивно, між тим згідно характеристики від 13 листопада 2019 року характеризувався - добре (а.с.12), а за аналогічною характеристикою від 13 листопада 2019 року (а.с.19) характеризується - позитивно, таким чином зазначені характеристики мають суперечності не зважаючи на те що складені та підписані одними й тими ж особами та датовані 13 листопада 2019 року. З 16 листопада 2018 року відбуває покарання у складі господарчої обслуги ДУВП № 4. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має два заохочення правами начальника установи, стягнень не має. Працевлаштований кухонним робітником. До праці ставиться сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Приймав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова освіта», що свідчить про свідоме прагнення засудженого до виправлення. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. До виховних заходів відноситься відповідально. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі. Зв`язки з рідними міцні та цінує їх. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До малих неформальних груп не належить. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Стан здоров`я задовільний. Вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається.
Згідно витягу з наказу начальника установи від 16 листопада 2018 року за № 656/АГ-18 ОСОБА_3 зарахований до складу господарчої обслуги установи.
ОСОБА_3 15 липня 2019 року звернувся з заявою до начальника ДУВП № 4 про те, що відповідно до ст. 197 КВК України просить не застосовувати до нього ст. 82 КК України, та згідно з витягу з протоколу № 12 від 17 липня 2019 року йому було відмовлено в направленні до суду матеріалів для застосування до нього ст. 82 КК України.
Згідно довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_3 має два заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.
З досліджених доказів вбачається, що засуджений ОСОБА_3 відбув встановлену законом частину строку покарання, що надає можливість для застосування ст. 81 КК України.
Сам факт, що засуджений за час відбування покарання з травня 2018 року має два заохочення за сумлінне ставлення до праці не може свідчити, що він став на шлях виправлення, оскільки суд звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України.
На думку суду, не зважаючи на наявність позитивної характеристики, термін покарання який відбув ОСОБА_3 є недостатнім, щоб суд міг дійти висновку про виправлення засудженого та можливість застосування пільги, передбаченої ст. 81 КК України.
Суд враховує, що, не зважаючи на призначене ОСОБА_3 покарання Синельниковським міськрайонним судом Дніпропетровської області із застосуванням ст. 75 КК України, засуджений покладені на нього обов`язки не виконував, у зв`язку з чим більше ніж через рік ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року іспитовий строк ОСОБА_3 було скасовано та направлено останнього у місця позбавлення волі строком на два роки.
На думку суду, відбуття тієї мінімальної межі, а саме половини строку покарання за обставин викладених вище, не є тією безумовною підставою, яка могла б свідчити про виправлення особи та достатньою підставою для того щоб суд міг дійти висновку про настання таких позитивних змін в особистості засудженого які передбачені ст. 6 КВК України, а тому відсутні підстави визначені ст. 81 КК України для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 6 КВК України, ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання в.о. начальника Дніпропетровської УВП (№4) про застосування пільг згідно ст. 81 КК України стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1