Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/823/20
№ провадження 1-кп/541/158/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, утриманців не маючого, студента Полтавського Національного Технічного університету, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 296 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.3 КК України,

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Михайлівка, Великобагачанського району Полтавської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, утриманців не маючого, студента ПТУ-44 м. Миргорода, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 296 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в :

За обвинувальним актом, ОСОБА_6 спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки і моральності, зневажаючи та ігноруючи загальноприйняті норми добропристойності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій громадян, а також дотримання правил поведінки в суспільстві, із особливою зухвалістю, які виразилася у насильстві, поєднаному із заподіянням тілесних ушкоджень, пов`язаною з неповагою до особи та людської гідності, демонстрацією переваги у фізичній силі, безпідставно, діючи відкрито для інших членів суспільства, вчинили хуліганські дії при наступних обставинах.

ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , 28.03.2020 близько 00 години 05 хвилин на зупинці громадського транспорту, розташованої поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_4 , помітили раніше не знайомого ОСОБА_8 , який сидів на лавці та візуально перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_8 , нецензурно висловлюючись на його адресу, демонструючи таким чином зверхнє ставлення до оточуючих, висловив невдоволення знаходженням потерпілого на зупинці. Після цього, ОСОБА_6 , з метою демонстрації своєї переваги у фізичній силі, завдав удар потерпілому в обличчя, від якого той впав на землю.

Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи спільні хуліганські дії, наблизився до лежачого ОСОБА_8 та завдав йому один удар носком правої ноги у взутті у ліву сідницю.

ОСОБА_6 , з метою подальшого приниження потерпілого, схопив його за одяг, потягнув до кущів за зупинкою та кинув у зарослі. Його дії супроводжувалися нецензурною лайкою на адресу потерпілого.

Після цього, ОСОБА_6 , демонструючи своє домінуюче становище у виниклій ситуації, завдав близько десяти ударів руками стиснутими в кулак по голові та тулубу ОСОБА_8 , який лежав на землі та намагався прикривати життєво важливі органи руками.

В свою чергу, неповнолітній ОСОБА_7 , не приховуючи власної агресії, порушуючи встановлені норми моралі та правила поведінки, з метою знущання, кинув тричі на лежачого на землі ОСОБА_8 велосипед, тим самим демонструючи домінуюче становище у виниклій ситуації та приниження потерпілого, який не чинив опору.

Вищевказаними незаконними діями потерпілому ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи спричинено тілесні ушкодження у вигляді:

-ран, що розташовані в надбрівній ділянці з права; біля внутрішнього кута лівої брови; в тім`яній ділянці, в середній частині;

-синців, що розташовані навколо правого ока, з розповсюдженням на виличну дугу; навколо лівого ока;

-саден, що розташовані на нижній повіці правого ока; в виличній ділянці зліва; в тім`яно-потиличній ділянці зліва; біля внутрішнього кута правої бровної дуги; на зовнішній поверхні правого променево-п`ясткового суглобу; на тильній поверхні правого проксігмальної фаланги 2-го пальця правої кисті; на тильній поверхні проксігмальної фаланги 3-го пальця правої кисті; на верхньо зовнішньому квадранті лівої сідниці (2); на передній поверхні середньої третини лівої гомілки,

які могли утворитися не менш, ніж від тринадцяти (13) точок прикладання сили тупих твердих предметів, також, можливо, внаслідок ударів кистю руки, стиснутої в кулак, стопою ноги, взутою у взуття, зігнутим ліктьовим та колінним суглобом, колесом або рулем велосипеда, з силою, достатньою для їх утворення.

По ступеню тяжкості відносяться: рани, що розташовані в надбрівній ділянці з права; біля внутрішнього кута лівої брови; в тім`яній ділянці, в середній частині до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синці, що розташовані навколо правого ока, з розповсюдженням на виличну дугу; навколо лівого ока; садна, що розташовані на нижній повіці правого ока; в виличній ділянці зліва; в тім`яно-потиличній ділянці зліва; біля внутрішнього кута правої бровної дуги; на зовнішній поверхні правого променево-п`ясткового суглобу; на тильній поверхні правого проксігмальної фаланги 2-го пальця правої кисті; на тильній поверхні проксігмальної фаланги 3-го пальця правої кисті; на верхньо - зовнішньому квадранті лівої сідниці (2); на передній поверхні середньої третини лівої гомілки до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Характер та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 у вигляді саден на зовнішній поверхні правого променево-п`ясткового суглобу; на тильній поверхні правого проксігмальної фаланги 2-го пальця правої кисті; на тильній поверхні проксігмальної фаланги 3-го пальця правої кисті свідчать про можливе їх утворення при його самозахисті.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було завдано значної шкоди громадському порядку, а також спричинено шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_8 , правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість, гарантованим йому Конституцією України.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб, що є кваліфікуючою ознакою скоєного, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб, що є кваліфікуючою ознакою скоєного, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.
Крім того, 28.03.2020, близько 00 год. 10 хв., після скоєння хуліганських дій, знаходячись за зупинкою громадського транспорту, поблизу будинку № 181/27 по вул. Гоголя в м. Миргороді, ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, вирішили відкрито заволодіти особистими речами ОСОБА_8 .

З метою реалізації раптового виниклого спільного умислу, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 усвідомлюючи, що їх дії є явними для потерпілого, нехтуючи присутністю та запереченнями ОСОБА_8 , користуючись відсутністю його опору, відкрито протиправно заволоділи майном останнього, велосипедом «Titan Sonata», рюкзаком з особистими речами потерпілого.

Відповідно до висновку експерта вартість велосипеда «Titan Sonata» становила 3491 гривень 54 копійки. Відповідно до висновку експерта вартість портативного зарядного пристрою - павербанку «TRUST Primo Power Bank 10000» становила 160 гривень 00 копійок. Відповідно до висновку експерта вартість портативної акустичної колонки «JBL Go Black (GOBLK)» становила 450 гривень 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядилися на власний розсуд. Тим самим повністю довели свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, до кінця, чим заподіли потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 4101,54 грн. (чотири тисячі сто одна гривня п`ятдесят чотири копійки).

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що є кваліфікуючою ознакою скоєного, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що є кваліфікуючою ознакою скоєного, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Повторно, 28.03.2020, близько 00 години 20 хвилин ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 перебували на території дитячого поліклінічного відділення КНП «Миргородська ЦРЛ» за адресою:м. Миргород, вул. Лікарняна, 3Б, де в них виник намір та бажання на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи спільний намір, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 підійшли до приміщення майстерні лікарні. Користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, які б спостерігали за їх діями, тобто діючи таємно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, вибили ногами двері та проникли всередину приміщення за вказаною адресою, звідки викрали та в подальшому обернули на свою користь:

- електричний лобзик «Phiolent-PS-600E», вартість якого відповідно до висновку експерта №812 від 07.04.2020, складала 633 гривні 33 копійки, належний ОСОБА_9 ;

- електричний шуруповерт марки «Протон-ДЭ-600», вартість якого відповідно до висновку експерта № 817 від 07.04.2020, складала 379 гривень 00 копійок, який перебуває на балансі та належить КНП «Миргородська ЦРЛ» Миргородської районної ради.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим розпорядилися на власний розсуд, тим самим повністю довівши свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 633 гривні 33 копійки та КНП «Миргородська ЦРЛ» Миргородської районної ради - на суму 379 гривень 00 копійок.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в інше приміщення, що є кваліфікуючими ознакою скоєного, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в інше приміщення, що є кваліфікуючими ознакою скоєного, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
18 червня 2020 року у кримінальному провадженні №0000238 між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, згоду на укладення якої надали потерпілі.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 , прокурор та обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій кожного з обвинувачених за ч. 2 ст. 296, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Угодою визначено покарання, яке як обвинувачений ОСОБА_7 повинен понести, а саме:

Сторони погоджуються, що необхідним та достатнім покаранням для неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України є покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

Сторони погоджуються, що необхідним та достатнім покаранням для неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України є покарання у виді 4-х років позбавлення волі.

Сторони погоджуються, що необхідним та достатнім покаранням для неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України є покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України сторонами узгоджено призначити остаточне покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавленням волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 75, 104 КК України узгоджено звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання, визначаються судом.

Угодою визначено покарання, яке як обвинувачений ОСОБА_6 повинен понести, а саме:

Сторони погоджуються, що необхідним та достатнім покаранням для обвинуваченого ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України є покарання у виді 3-х років позбавлення волі.
Сторони погоджуються, що необхідним та достатнім покаранням для обвинуваченого ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України є покарання у виді 4-х років позбавлення волі.
Сторони погоджуються, що необхідним та достатнім покаранням для обвинуваченого ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України є покарання у виді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України сторонами узгоджено призначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавленням волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України узгоджено звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання, визначаються судом

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Потерпілий ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_9 , представник потерпілої юридичної особи КНП «Миргородська ЦРЛ» ОСОБА_10 та керівник юридичної особи надали свою письмову згоду на затвердження угоди між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та призначення кожному з обвинувачених узгодженого в угоді покарання.

Прокурор під час судового розгляду справи, вважаючи, що при укладенні згаданої угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити кожному із обвинувачених узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч.2, 186 ч. 2, 185 ч.3 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати зазначене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_4 просила суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_11 просив суд затвердити угоду між прокурором та його сином обвинуваченим ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_6 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч.2, 186 ч. 2, 185 ч.3 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати зазначене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_5 просила суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону.

Злочини, у вчиненні якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнали себе винуватими, згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що як обвинувачений ОСОБА_6 так і обвинувачений ОСОБА_7 повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого кожен з них визнає себе винуватим, цілком розуміють свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості , укладену 18 червня 2020 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000238.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 296 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ст. 185 ч.3 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі;
- за ст. 186 ч.2 КК України у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ст. 296 ч.2 КК України 2-х (двох) років позбавлення волі.
В порядку ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покараньу виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання призначеного судом з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 296 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ст. 185 ч.3 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі;
- за ст. 186 ч.2 КК України у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ст. 296 ч.2 КК України 2-х (двох) років позбавлення волі.
В порядку ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_7 призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст.ст. 104, 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання призначеного судом з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовими доказами по справі спортивним чоловічим рюкзаком, велосипедом, зовнішнім акумулятором, окулярами, що перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд.

Речові докази по справі: чотири блістери з таблетками, змив речовини бурого кольору з велосипеда та контрольний зразок до нього, що перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області знищити.

Речовими доказами по справі - електричним шуруповертом , дерев`яною коробкою, облицьованою пластиковими матеріалами, віником господарським, кочергою металевою, дерев`яною дощечкою, обтягнутою шкірозамінником, зламаним радіо, зламаними навушниками, молотком з дерев`яною ручкою, викруткою, що перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд.

Речовим доказ по справі електричним лобзиком «Phiolent-PS-600E», що перебуває на зберіганні у представника потерпілої юридичної особи КНП «Миргородська ЦРЛ» ОСОБА_10 , дозволити потерпілій юридичній особі використовувати на власний розсуд.

Процесуальні витрати по справі, які пов`язані з залученням експерта стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з кожного по 1634,50 грн. (одній тисячі шістсот тридцять чотири гривні ) на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_12