справа №619/520/20
провадження №1-кс/619/251/20
УХВАЛА

іменем України

03 березня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000195 від 10 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безруки, Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 06 лютого 2018 року за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільненого з Державної установи «Темнівська виправна колонія Харківської області (№100)» 03 січня 2020 року на підставі рішення Харківського апеляційного суду від 16 липня 2019 року,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування встановлено, що протягом часу з 01 лютого 2020 року по 11 лютого 2020 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, переслідуючи корисливий мотив наживи за рахунок чужого майна, знаходячись поряд з дачним домоволодінням АДРЕСА_1 , підійшов до паркану вказаного домоволодіння та впевнившись, що його подальші дії ніким помічені не будуть, переліз через паркан, тим самим проник на територію домоволодіння, та надалі пройшов до метало-пластикового вікна будинку на його території, та за допомогою підручних засобів, а саме викрутки, що була при ньому, віджав його, після чого через відчинену фрамугу вікна проник до приміщення будинку, таким чином проник у житло, де виконуючи свій злочинний умисел, таємно викрав наступні предмети: 1) гумовий двохмістний човен ПВХ торгівельної марки «SCAHAWK II» з двома подушками та двома металевими веслами, який знаходився в сумці чорного кольору з написом «INTEX», - вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4481 від 25 лютого 2020 року 556 гривень 65 копійок,

В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинений майновий збиток на загальну суму 556 гривень 65 копійок.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла.

В подальшому, 11 лютого 2020 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, переслідуючи корисливий мотив наживи, за рахунок чужого майна, знаходячись поряд з дачним домоволодінням АДРЕСА_1 , підійшов до дачного будинку на території вказаного домоволодіння та впевнившись, що його подальші дії ніким помічені не будуть, пройшов до вікна будинку, де замість шибки була натягнута полімерна плівка, яку він розірвав, після чого через утворений отвір у вікні проник до приміщення будинку, таким чином проник у житло, де виконуючи свій злочинний умисел, таємно викрав наступні предмети: 1) електричний дриль торгової марки «DWT» модель «SBM 500 VS», зеленого кольору, в ящику та два ящика з битами та свердлами до дриля, в робочому стані, без пошкоджень, - вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4484 від 25 лютого 2020 року 1070 гривень 00 копійок, 2) алюмінієвий казанок, об`ємом 10 літрів, з кришкою - вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4484 від 25 лютого 2020 року 205 гривень 10 копійок, 3) алюмінієвий казанок, об`ємом 5 літрів, з кришкою, - вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4484 від 25 лютого 2020 року 142 гривні 80 копійок, 4) алюмінієва каструля, ємкістю 5 літрів, з кришкою, - вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4484 від 25 лютого 2020 року 100 гривень 00 копійок, 5) чавунний казан, об`ємом 5 літрів, - вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4484 від 25 лютого 2020 року 300 гривень 00 копійок, 6) два подовжувачі довжиною 3 метри, кожен, - вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4484 від 25 лютого 2020 року 217 гривень 80 копійок, що належать ОСОБА_7 , та надалі з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 спричинений майновий збиток на загальну суму 2035 гривень 70 копійок.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до житла.

Крім того, 11 лютого 2020 року, точний час в ході розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , маючи прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, переслідуючи корисливий мотив наживи, за рахунок чужого майна, знаходячись поряд з дачним домоволодінням АДРЕСА_1 , підійшов до паркану вказаного домоволодіння та впевнившись, що його подальші дії ніким помічені не будуть, переліз через паркан, тим самим проник на територію домоволодіння, та надалі пройшов до дерев`яного вікна будинку, зі скляною шибкою, на його території, та за допомогою підручних засобів розбив скло у вікні, після чого через утворений отвір у вікні, проник до приміщення прихожої будинку, де виламав внутрішні двері, замкнені на замок, та пройшов у середину, таким чином проник у житло, де виконуючи свій злочинний умисел, таємно викрав наступні предмети: 1) планшет торгової марки «Prestigio» модель «Multipad Rider 7.0», сіро-коричневого кольору, не пошкоджений, в робочому стані, з двома подряпинами на задній кришці, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4564 від 26 лютого 2020 року 950 гривень 00 копійок; 2) дві сковороди діаметром 27 см. з білою керамічною поверхнею з набору, знаходились в новому стані, без видимих ушкоджень, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4564 від 26 лютого 2020 року 300 гривень 00 копійок; 3) алюмінієвий казанок об`ємом 5 літрів, новий, без видимих ушкоджень, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №4564 від 26 лютого 2020 року 150 гривень 00 копійок, що належать ОСОБА_8 , та надалі з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 спричинений майновий збиток, на загальну суму 1400 гривень 00 копійок.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 22 лютого 2020 року ОСОБА_4 , маючи прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, переслідуючи корисливий мотив наживи, за рахунок чужого майна, знаходячись поряд з домоволодінням АДРЕСА_1 , підійшов до паркану вказаного домоволодіння та впевнившись, що його подальші дії ніким помічені не будуть, переліз через паркан, тим самим проник на територію домоволодіння, та надалі пройшов до метало-пластикового вікна гаражу, прилеглого до будинку на території вказаного домоволодіння, та за допомогою підручних засобів, а саме фомки, що була при ньому, віджав його, після чого через утворений отвір у вікні проник до приміщення гаражу, таким чином проник до сховища, де виконуючи свій злочинний умисел, намагався таємно викрасти наступні предмети: 1) дріт зварювальний обміднений марки «Gefest» 0,8 мм, 2,5 кг., 2) новий запакований інверторний зварювальний трансформатор Edon-Mig 280, в робочому новому стані, 3) бензопилу «Still» MS170, серійний номер SN8 ALGR, помаранчевого кольору, нову, в робочому стані, 4) електродриль торгової марки «Empact» модель «Dril Wid-750», чорного кольору, нову, в робочому стані, 5) перфоратор торгової марки «Bort» 2,5 квт, новий, в робочому стані; 6) кутову шліфувальну машинку торгової марки «Win Tech Wag 125/850 E», темного кольору, нову, в робочому стані, 7) кабель 4х1,5 мм, 50 м., в новому стані, 8) подовжувач мідний 3х1,5 мм, близько 10 м., в новому стані, 9) подовжувач мідний в білій обгортці 3х1,5 мм, 2 м., в новому стані, 10) трансформатор мідний торгової марки «Промел», в робочому стані, 11) два мідні силові кабелі по 5 м., кожен, в робочому стані, 12) зварювальний дріт 5 м.; що належать ОСОБА_9 .

У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, та продовжуючи протиправні дії, витяг все вище перелічене з гаражу на подвір`я домоволодіння, і намагався його перемістити на вулицю, для подальшого розпорядження, але почув, що до домоволодіння під`їхав автомобіль, і вирішив залишити зазначене майно, та зникнути з місця вчинення злочину, до його викриття.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до сховища.

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання слідчий обґрунтовує ризиками, які зазначені у пунктах 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з вищевикладеним слідчий вважає не можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 обґрунтував клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні провину визнав, але просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати домашній арешт, так як зобов`язується прибувати на всі виклики слідчого та суду.

Слідчий суддя вважає, що висунута підюзрюваному ОСОБА_4 підозра є обгрунтованою.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Згідно Постанови Пленуму № 14 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може замінити запобіжний захід на більш м`який.
Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України зазначено, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
У відповідності до Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України» вказано, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підставою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатню підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.
У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У розуміння ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ - є частиною національного законодавства.
Як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини/надалі ЄСПЛ/ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 року) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Прокурор надав суду вагомі наявні докази про висунуту підозру ОСОБА_4 у кримінальних правопорушеннях за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Суду не надано доказів про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі про наявність в нього утриманців, постійного місця роботи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у максимальному розмірі у вигляді 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 42040 гривень (2102 грн. х 20).

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали покласти на начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області та начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор»

Підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави у розмірі 42040 гривень, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний ОСОБА_4 , негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; 4) носити електронний засіб контролю.

Після закінчення строку, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі невиконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, та суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє по 30 квітня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1