Справа № 473/5258/19
Номер провадження1-кп/473/118/2020
В И Р О К
іменем України

"29" січня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі суду: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0001766 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

Сторони кримінального провадження та інші учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник адвокат ОСОБА_5 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

17 листопада 2017 року ОСОБА_3 у встановленому законодавством порядку набула права керування транспортними засобами категорії «В». ОСОБА_3 , будучи особою, яка у встановленому законодавством порядку набула права керування транспортними засобами, під час керування транспортним засобом, повинна дотримуватися та виконувати вимоги Закону України «Про дорожній рух», а також пункти «Правил дорожнього руху України» (далі - ПДР України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Так, 09.11.2019 близько 06:38 год., водій ОСОБА_3 в порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху (надалі ПДР) України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (згідно тестування на алкоголь за допомогою приладу «DRAGER» №АR1 -0669 від 09.11.2019 у ОСОБА_3 виявлено алкоголь в концентрації 1.89%), що забороняло їй керувати будь-яким транспортним засобом, керувала технічно справним автомобілем «ВАЗ 211540», номерний знак НОМЕР_1 та рухалася у світлий час доби, в ясну погоду, без дощу, без туману та без штучних явищ, що погіршували б видимість у напрямку руху, з увімкненим в режимі «ближнє» світлом в межах своєї смуги руху автодороги Р-55 «Одеса Вознесенськ Н.Буг».

На даній ділянці автодороги Р-55 проїзна частина мала сухе, чисте, без вибоїн та пошкоджень, асфальтоване покриття, по одній смузі для руху транспортних засобів в обох напрямках, горизонтальну дорожню розмітку №1.5 розділу 34 ПДР України, що поділяла транспортні потоки протилежних напрямків, являла собою горизонтальну, пряму в плані, не освітлену ділянку, на якій відсутні тротуари та пішохідні доріжки, але є узбіччя з грунтовим покриттям. Ділянка автодороги Р-55, по якій рухався водій ОСОБА_3 знаходилась в межах населеного пункту с. Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області, позначеному дорожнім знаком №5.45 розділу 32 ПДР України, що визначав порядок руху в населеному пункті. Керований водієм ОСОБА_3 автомобіль «ВАЗ 211540» номерний знак НОМЕР_1 , рухався з невстановленою швидкістю в напрямку від с.м.т. Веселинове Миколаївської області до м. Вознесенськ.
В цей час, у попутному напрямку для водія ОСОБА_3 тобто в напрямку від с.м.т.Веселинове до м. Вознесенська Миколаївської області, по правій стороні смуги руху в бік м. Вознесенськ проїзної частини автодороги Р-55, в межах населеного пункту с. Мартинівське Вознесенського району, по узбіччю рухався пішохід ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Не доїжджаючи до домоволодіння АДРЕСА_2 , водій ОСОБА_3 , продовжуючи рух на керованому нею автомобілі «ВАЗ 211540», номерний знак НОМЕР_1 грубо порушила вимоги п.п.1.3, 1.5., 2.3 «б», 10.1 ПДР України, а саме не виконуючи належним чином вимог вказаних Правил, тим самим своїми діями створила небезпеку для життя та здоров`я громадян, під час керування транспортним засобом, проявила неуважність, відповідним чином не стежила за дорожньою обстановкою, різко з`їхавши на узбіччя дороги з правої сторони по попутному напрямку руху, не зменшуючи швидкість керованого нею автомобіля «ВАЗ 211540» номерний знак НОМЕР_1 , здійснила наїзд правою передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_6 . Надалі водій ОСОБА_3 , яка безпосередньо мала причетність до даної дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог п. 2.10 «а», «б», «в», «г», «д» ПДР України, залишила місце пригоди та уїхала в напрямку м. Вознесенськ.

Внаслідок виниклої дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 від отриманих травм помер на місці.
Причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали злочинні порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.3. 1.5. 2.3 «б», п. 2.9 «а», п.2.10 «а», «б», «в», «г», «д» п.10.1 та п.12.1 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виниклими наслідками.
З технічної точки зору маються невідповідності до вимог п.12.1 та п. 10.1 ПДР України, шляхом дотримання яких вона мала б технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, та її дії з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Причиною настання ДТП стали злочинні порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.12.1 та п. 10.1 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виниклими наслідками.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні вину визнала повністю. Підтвердила факт вчинення злочину при вищевикладених обставинах. При цьому пояснила, що вночі 09.11.2019 року перебувала в барі, де вживала спиртні напої, потім в стані алкогольного сп`яніння сіла за руль автомобіля «ВАЗ 211540», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки свідок ОСОБА_7 вказав їй на це, оскільки сам був в стані алкогольного сп`яніння, та в селі Мартинівське, Вознесенського району, Миколаївської області, на узбіччі дороги збила пішохода ОСОБА_6 . Покинула місце злочину, оскільки була в шоковому стані та крім того пасажир ОСОБА_7 вказав, що останній живий. Щиро кається, висловила жаль з приводу вчиненого. Просить суворо не карати.

Крім того вина обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується:

Поясненнями свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що 09.11.2019 року познайомився у барі з обвинуваченою, потім вирішили поїхати на його автомобілі ВАЗ 211540, та обвинувачена показала права на керування авто та сіла за кермо, при цьому пояснила, що перебуває у тверезому стані. Свідок знаходився на пасажирському сидінні. Під час руху обвинувачена збила людину, не зупинилася, вони удвох злякалися та продовжили рух, при цьому саме свідок запропонував їх їхати далі.

Протоколом огляду місця події від 09.11.2019 року та фотозображеннями до нього, відповідно до якого виявлено та зафіксовано відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; описано місце огляду, місце розташування трупу, тілесні ушкодження, одежа, взуття (т.1, а.п.35-54);

Протоколом огляду предмету від 09.11.2019 року, відповідно до якого оглядався компакт-диск з відеозаписом, із якого вбачається рух легкового автомобіля темного кольору по автомобільній дорозі у сторону залізничного переїзду, зйомка велась з відео реєстратора автомобіля «МАN», номерний знак НОМЕР_2 та відеозаписом на компакт-диску, оглянутого в судовому засіданні (т.1, а.п.62-77);

Протоколом огляду предмету від 09.11.2019 року, відповідно до якого оглядався компакт-диск з відеозаписом, із якого вбачається рух легкового автомобіля та наїзд на пішохода, який рухався по узбіччю, після чого автомобіль темного кольору продовжив свій рух не зупиняючись (т.1, а.п.78-93).

При цьому, обвинувачена ОСОБА_3 підтвердила, що вона дійсно рухалася на даному автомобілі та здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Протоколом огляду предмета від 09.11.2019 року відповідно до якого оглядався компакт-диск з відеозаписом на якому зафіксовано момент в`їзду автомобіля «ВАЗ 211540», номерний знак НОМЕР_1 до с. Бузьке, Вознесенського району, Миколаївської області (відеозапис 09.11.2019 року, о 8 годині, 46 хвилин), тобто обвинувачена покинула місця події (т.1, а.п.94-102);

Висновком експерта № 640 від 11.12.2019 року, яким встановлено, що на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система, фари головного світла автомобіля ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_1 , знаходилися в працездатному стані (т.1, а.п.107-111);

Протоколом огляду місця події від 09.11.2019 року, відповідно до якого оглядався автомобіль «ВАЗ 211540», номерний знак НОМЕР_1 , описані та зафіксовані пошкодження автомобіля, вилучені сліди дактилоскопічного походження, зливи біологічного походження (т.1, а.п.148-154);

Висновком експерта №295 від 11.11.2019 року, яким встановлено, що: смерть гр. ОСОБА_6 , 1991 р.н., настала від травми серця. Описані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів) як з обмеженою, так і необмеженою контактуючою поверхнею незадовго до настання смерті. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень постраждалий в момент зіткнення з автомобілем найбільш вірогідно знаходився в вертикальному положенні спиною до автомобіля. Враховуючи наявність тілесних ушкоджень в ділянці правої гомілки, найбільш вірогідно права нога стопою контактувала з покриттям дороги, грунтом. Після контактування з автомобілем постраждалий впав на капот автомобіля, на що вказують тілесні ушкодження в ділянці грудної клітини. Вдарився (контактував) головою об лобове скло, передню стінку кабіни автомобіля, з послідуючим падінням на покриття дороги, грунт. Із акта судово-токсикологічного дослідження на ім`я ОСОБА_6 , 1991 р.н., встановлено, що етилового спирту не виявлено (т.1, а.п.156-160);

Висновком експерта №721 від 24.12.2019 року, яким встановлено, що: 1) у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 211540 д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме з метою уникнення наїзду на пішохода повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 12.1. та п. 10.1. ПДР України. Проведеним дослідженням було встановлено, що дії водія автомобіля ВАЗ 211540 д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , не відповідали з технічної точки зору, вимогам п. 12.1. та п. 10.1 ПДР України. 2) Проведеним дослідженням було встановлено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-211540 д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , шляхом дотримання вимог п. 12.1 та п. 10.1 ПДР України, мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. 3) На підставі проведеного дослідження можна вказати, що в даному випадку дії водія автомобіля ВАЗ-211540 д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.(т.1, а.п.140-146)

Висновком експерта №639 від 12.12.2019 року, яким встановлено, що пошкодження і сліди, що знаходяться в передній правій частині на автомобілі марки «ВАЗ-211540», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є наслідком контакту автомобіля з об`єктом відповідної міцності, яким може бути людина. Автомобіль «ВАЗ-211540», реєстраційний номер НОМЕР_1 , контактував з тілом пішохода правою бічною частиною переднього бамперу з подальшим закидуванням тіла в вітрове скло. Зроблено висновок про розташування місця наїзду автомобіля марки «ВАЗ-211540», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода в районі правого краю проїзної частини в напрямі м. Вознесенськ (т.1, а.п.129-133);

Висновком експерта № 774 від 12.11.2019 року, яким встановлено, що: праве дзеркало із корпусом чорного кольору з маркуванням (Е 22) 0198034, вилучене 09.11.2019 року при проведенні огляду місця події ДТП за адресою: с. Мартинівське, Вознесенського району Миколаївської області, раніше складали єдине ціле із кріпленням дзеркала, встановленого на автомобілі марки «ВАЗ-211540», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1, а.п.119-123);

Результатом тестування на алкоголь від 09.11.2019 року, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 складає 1.89%, проміле (т. 1, а.п.193);

Медичним висновком від 09.11.2019 року, яким встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.п.196);

Речовими доказами (т.1, а.п.163, 164, 165, 166, 167, 168, 178, 172, 180).

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, так як вона грубо порушила п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», п. 2.9 «а», п. 2.10. «а», «б», «в», «г», «д», п.10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України. Допущенні порушення знаходяться в прямому причинному зв`язку із наслідками, що настали.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає -- визнання вини, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання.
Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості злочину, який є необережним, суспільну небезпеку злочину оскільки життя людини є найвищою соціальною цінністю, та обставини скоєного нею кримінального правопорушення, наслідок злочинних дій. Суд бере до уваги, довідку характеристику на загиблого ОСОБА_6 , із якої вбачається, що останній проживав разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 , яка є інвалідом, хвора на ДЦП, та була на йому триманні. Разом з тим, суд враховує умови життя обвинуваченої, її соціальне та матеріальне становище, рівень культури та освіти, стан здоров`я, її характеристику як особи. За місцем мешкання обвинувачена характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, притягується до кримінальної відповідальності вперше. Із досудової доповіді щодо обвинуваченої, складеної інспектором Веселинівського РС, вбачається що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченою середній, ризик небезпеки для суспільства середній. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Крім того, суд враховує положення п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й ставлення особи до цих порушень та поведінку після вчинення злочину. Виходячи із викладеного, суд при призначенні покарання обвинуваченій суд також враховує те, що обвинувачена залишила місце пригоди та поїхала в напрямку м. Вознесенська.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченій повинно бути призначене основне покарання в виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд не знаходить підстав для призначення покарання із застосуванням ст. ст. 69 та 75 КК України.

Крім того, у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зазначається про те, що у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання. На думку суду обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити додаткове покарання в виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк (т.1, а.п.192).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», обчислюючи строк відбування покарання з 29 січня 2020 року, тобто з моменту винесення вироку, зарахувавши в строк відбування основного покарання тримання її під вартою з 09.11.2019 року (затримання), за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №2046 - VIII від 18 травня 2017 року, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Речові докази: корпус дзеркала чорного кольору з маркуванням (Е22) 0198034, сейф пакет № 3210568 та дзеркало без маркування сейф-пакет № 3210568, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського ВП ГУНП, передати ОСОБА_10 , як власнику, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.п.172)
Речовий доказ: компакт-диск з написом на одній із поверхонь «Verbatim, СD-R 700 МB», N107WL13D8094141A1 та компакт-диск з написом «Verbatim, СD-R 700 МB», N107WL13D8094143В1, компакт-диск з написом «Verbatim, СD-R 700 МB», NIIOWL13D8062939C1, залишити в матеріалах кримінального провадження (т.1, а.п.164).
Речовий доказ: пакет чорного кольору з написом «LOREUGE», сейф пакет № 2486157 та фрагмент скляної пляшки «HardMix», сейф-пакет № INZ1082549, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського ВП ГУНП (т.1, а.п.169) знищити.
Речовий доказ: змиви ДНК, змиви слідів, паперові конверти, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського ВП ГУНП (т.1, а.п.166, 171, 175) знищити.
Речовий доказ: 1) посвідчення водія НОМЕР_3 на ОСОБА_3 , 2) мобільний телефон марки «Ниаwei» з ІМEI03662 ІМEI85069, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського ВП ГУНП, передати власниці ОСОБА_3 (т.1, а.п.170)
Речові докази: дві каблучки металу срібного кольору, ланцюжок з кулоном металу жовтого кольору, які зберігаються у ОСОБА_11 , передати обвинуваченій ОСОБА_3 як власниці (т.1, а.п. 167, 200)
Скасувати арешт автомобіля ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів (м. Вознесенськ, Миколаївської області, вулиця Київська, будинок, 24) та передати його власнику ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) (т.1, а.п.179-161)
Речовий доказ: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , які зберігаються у свідка ОСОБА_7 передати його власнику ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) (т.1, а.п.180)
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертиз: №640 від 11.12.2019 року --1256.08 грн.; №639 від 12.12.2019 року --1256,08 грн.; №721 від 24.12.2019 року -- 1256 грн. 08 коп.; №774 від 29.11.2019 року -- 1884.12 грн. Всього: 5652, 36 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1