Справа № 155/343/20
Провадження № 1-кс/931/155/20
У Х В А Л А

13 липня 2020 року смт. Локачі

Слідчий суддя Локачинського районного суду - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області про закриття кримінального провадження № 0000007,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області про закриття кримінального провадження № 0000007.

Свої вимоги обгрунтовує наступним.

05.11.2019 ним до Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області подано заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 КК України, а саме: про те, що 23.07.2018 орієнтовно о 19 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незаконно проникли на приватну, огородожену парканом територію подвір`я будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , внаслідок чого порушене право осіб на недоторканість житла чи іншого володіння особи.

На підставі ухвали слідчого судді Горохівським ВП ГУНП 04.01.2020 внесені відомості до ЄРДР за №0000007 за ч. 1 ст. 162 КК України.

З того часу слідчим за його участі не проведено жодної слідчої дії. Ні його, ні його матір, які зареєстровані та проживають за вищевказаною адресою не визнано потерпілими та не допитано в якості потерпілих, що вже є підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

15.05.2020 ним отримано супровідний лист від Горохівського ВП ГУНП у Волинській області та постанову слідчого ОСОБА_7 від 31.03.2020 про закриття кримінального провадження за №0000007 від 04.01.2020.

Просить скасувати постанову слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області про закриття кримінального провадження № 0000007.

Скаржник у судове засідання не з`явився. 13.07.2020 ним подано клопотання про розгляд скарги за його відсутності. Скаргу підтримує із підстав, зазначених у ній, просить її задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився також, подав клопотання, в якому просив розгляд скарги проводити за його відсутності. Його неявка не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, встановлено наступне.

Строк на оскарження рішення скаржником не пропущено, оскільки постанову про закриття кримінального провадження він отримав 15.05.2020 року, а скарга направлена скаржником до суду 23.05.2020 року, тобто, в межах 10-денного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно, неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пунктом 3 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як слідує із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності та покарання, тощо.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим Горохівського ВП при проведенні досудового розслідування встановлено, що 23.07.2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зайшли на територію подвір`я будинку АДРЕСА_1 , про що скаржником було подано до поліції відповідну заяву.

Після проведення досудового розслідування слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження через відсутність у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будь-якого умислу на незаконне проникнення на територію подвір`я за вищевказаною адресою, оскільки ОСОБА_4 шукав там свою корову, а ОСОБА_5 зайшла на подвір`я лише для того, щоб надати ОСОБА_4 медичну допомогу після їх конфлікту з ОСОБА_3 . Крім того, слідчий у своїй постанові про закриття кримінального провадження послався на те, що власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 , а вона заяви по даному факту в поліцію не подавала, а отже їй не завдано будь-яких матеріальних чи моральних збитків. В свою чергу ОСОБА_3 не надав будь-яких документів, які підтверджували б його право власності на будинковолодіння, куди було здійснене проникнення.

Проте, згідно із постановою Верховного Суду України №5-299кс15 від 24.03.2016 встановлення законності чи незаконності фактичного володіння особи житлом чи іншим володінням знаходиться поза межами диспозиції статті 162 КК.

Для визначення предмету цього злочину має значення лише встановлення, чи відноситься він до переліку матеріальних об`єктів, зазначених у статті 233 КПК, та чи підпадає цей об`єкт під ознаки фактичного володіння ним особи як житлом чи «іншим володінням», тобто чи проживала ця особа у будинку, утримувала земельну ділянку та фактично користувалася ними, не зважаючи на спірність реалізації цих повноважень.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживають у будинку АДРЕСА_1 , відповідно користуються даним будинковолодінням (а.к.п. 41).

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що закриття кримінального провадження №0000007 без встановлення у ньому потерпілих осіб та з причин відсутності у ОСОБА_3 зареєстрованих прав на володіння майном є передчасним.

Таким чином, при проведенні досудового слідства слідчий неповно встановив всі обставини кримінального правопорушення, ним не вичерпано всі можливості здобуття доказів скоєння кримінального правопорушення (в тому числі із залученням ОСОБА_3 в якості потерпілого), неповно досліджено та не надано належної правової оцінки всім доказам у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим необґрунтовано закрито кримінальне провадження, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 91, 92, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 31.03.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000007 від 04.01.2020 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000007 від 04.01.2020 року повернути Горохівському ВП ГУНП у Волинській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1