ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/123/20 Справа № 202/4184/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000474 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2019 року щодо

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В с т а н о в и л а:
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що у невстановлений під час досудового розслідуванні час та дату ОСОБА_9 у невстановленому під час досудового розслідуванні місці придбав за грошові кошти предмет схожий на гвинтівку SAKO TRG42, заводський номер гвинтівки знищений.
Так, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що вказаний предмет є відповідно вогнепальною зброєю який громадянин не вправі використовувати та вчиняти з ними будь-які дії оскільки він становить підвищену загрозу для суспільства, а щодо вогнепальної зброї встановлені спеціальні правила поводження з нею, привласнив, тобто незаконно придбав предмет схожий гвинтівку SAKO TRG42, заводський номер видалений, яку став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу.
19.02.2018 року в період часу з 07.54 до 11.45 годин співробітниками ВКП та ДКР НП України спільно зі старшим слідчим на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська проводився санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на гвинтівку SARO TRG42, заводський номер видалений, яка згідно висновку експерта № 25/3.1/227 від 20.02.2018 року гвинтівка є нарізною вогнепальною зброєю гвинтівкою моделі «SAKO TRG42», виробництва фірми «SAKO», Фінляндія калібру 338 Lapua Magnum (8,6*70мм), заводський номер гвинтівки знищений. Дана гвинтівка виготовляється для комерційного ринку і в Україні реалізується як нарізна мисливська вогнепальна зброя. Гвинтівка «SAKO TRG42», придатна до стрільби, яку ОСОБА_9 , діючи умисно та маючи умисел на незаконне зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. Таким чином ОСОБА_9 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав та зберігав вогнепальну зброю, що могло створити сприятливі умови для вчинення злочинів із використанням зазначеної зброї.
Умисні дії ОСОБА_9 виразились у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, що кваліфікується за ч. 1 ст. 263 КК України.
Також ОСОБА_9 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання боєприпасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв, усвідомлюючи суспільну небезпеку та підвищену загрозу для суспільства у невстановлений в ході досудового розслідуванні час та місці, у невстановленого джерела придбав предмет схожий на корпус гранати РГД-5 з маркуванням НОМЕР_1 та запал типу УЗРГМ-2 з маркуванням 78-89- УЗРГМ-2-583, який перемістив до обраного ОСОБА_9 , місця, а саме до підлокітнику свого автомобіля марки «TAYOTA HIGHLANDER», д.н. НОМЕР_2 . таким чином став незаконно зберігати, бойові припаси, вибухові речовини, вибухових пристрій, без передбаченого законом дозволу. Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_9 , на своєму автомобілі марки «ТАУ ОТ A HIGHLANDER», д.н. НОМЕР_2 , що загально небезпечні вказані предмети при їх неконтрольованому поширені становлять підвищену загрозу для суспільства, почав перевозити вулиця м. Дніпро, без передбаченого законом дозволу, які в подальшому перевіз до транспортної зупинки розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд. 67, де продовжив незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігати.
Так, 19.02.2018 в період часу з 13.02 до 14.10 годин співробітниками ВКП та ДКР НП України спільно зі старшим слідчим на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «ТАУОТА HIGHLANDER», д.н. НОМЕР_2 , який знаходився на транспортній зупинці розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд. 67, в підлокітнику вказаного автомобіля було виявлено та вилучено: предмет схожий на корпус гранату РГД-5 з маркуванням НОМЕР_1 та запал типу УЗРГМ-2 з маркуванням 78-89- УЗРГМ-2-583, які згідно висновку експерта № 33/5.2/65 від 11.04.2018 року представленні на дослідження предмети, а саме уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який використовується для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, РГ-42, відноситься до категорії вибухових пристроїв.
Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, який відноситься до категорії вибухових речовин.
Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5 та уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ-2, з`єднується між собою різьбовим з`єднанням, утворюючи ручну осколкову, наступальну гаранту РГД-5, який відноситься до категорії боєприпасів.
Представленні на дослідження предмети, а саме уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2 та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, виготовленні промисловим способом.
Представленні на дослідження предмети, а саме уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини , споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гаранти РГД-5, придатний для здійснення вибуху.
Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5 та уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ-2, з`єднується між собою різьбовим з`єднанням, утворюючи ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5, яка придатна для здійснення вибуху.
Таким чином ОСОБА_9 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав та зберігав боєприпаси та вибухові речовин, що могло створити сприятливі умови для вчинення злочинів із використанням зазначеної зброї.
Своїми умисними діями, що виразились, у незаконному придбанні зберіганні, носінні боєприпасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
За сукупністю вчиненого умисні дії ОСОБА_9 виразились у незаконному придбанні, зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, а також в незаконному придбанні, зберіганні, носінні боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2019 року ОСОБА_9 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та виправдано його у зв`язку з недоведеністю у його діях складу кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор не погодилась з даним рішенням суду та просить вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2019 року щодо ОСОБА_9 скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України повторно дослідити обставини, встановленні під час кримінального провадження, які пов`язані з вчиненням обвинуваченим ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, допитати свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та дослідити письмові докази.
Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_9 від покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину. На підставі п. 1,2 ч. 1, ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції визнав недопустимими доказами - протоколи обшуку від 19.02.2018 року у зв`язку із недотриманням вимог ст. 223 КПК України стосовно обов`язкової участі понятих при проведенні обшуку, обґрунтовуючи це тим, що як вбачається з показів допитаного в судовому засідання свідка ОСОБА_12 , останній не тільки вперше бачить обвинуваченого, але й ніколи не приймав участі у слідчих діях в якості понятого та не підписував протокол обшуку від 19.02.2018 року. Але покази свідка ОСОБА_12 спростовуються свідченнями інших двох свідків які були допитані під час судового розгляду, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .
Також зазначає, що суд показання свідка ОСОБА_9 не взяв до уваги, оскільки вони як не спростовують вину обвинуваченого, так і не доводять наявності в його діях складу кримінального правопорушення, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства щодо об`єктивності, повноти та неупередженості при дослідженні судом доказів та винесенні рішення. Дані твердження суду, на думку прокурора, є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки свідок ОСОБА_9 приймала участь при проведенні обшуку квартири 19.02.2018 року в якості учасника, про що є відповідні записи в протоколі обшуку та підписи останньої. Під час судового розгляду було допитано свідка ОСОБА_9 , яку головуючий попередив про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання та привів до присяги, остання підтвердила, що обшук квартири 19.02.2018 року проходив за участі понятих, проте суд в своєму вироку не зазначив вказаний факт.
Крім того, звертає прокурор увагу і на те, що суд першої інстанції через те, що свідок ОСОБА_9 більше року не проживає з ОСОБА_9 однією сім`єю і на даний час вони мають напружені стосунки, а сам обвинувачений не заперечує наявності у нього пістолету, на який він має передбачений законом дозвіл, не визнав за можливе покласти в основу обвинувального вироку покази свідка ОСОБА_9 як щодо незаконного придбання та зберігання обвинуваченим вогнепальної зброї, так і її версію щодо знищення відбитків пальців її чоловіка зі зброї одним із співробітників поліції, оскільки той був його знайомим. Проте перед початком допиту свідка ОСОБА_9 судом було з`ясовано, в яких вона стосунках перебуває з обвинуваченим, та на запитання судді «Ваші покази не є наслідком того, що у Вас з обвинуваченим виникли непорозуміння?» свідок ОСОБА_9 чітко відповіла «Ні, я бажала раніше надати покази, проте за час спільного проживання обвинувачений неодноразово погрожував та бив».
Вказує апелянт і на те, що суд у мотивувальній частині вироку, як на підставу виправдання ОСОБА_9 зазначає, що в протоколі обшуку квартири є запис адвоката ОСОБА_13 , яка була присутня під час зазначеної слідчої дії, в якому зазначено, що при обшуку були присутні поняті, які назвались ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , проте на вимогу адвоката перевірити цих осіб шляхом пред`явлення документів, які посвідчують цих осіб їй було відмовлено. В протоколах обшуку також не зазначено на підставі яких документів, слідчим було встановлено особи понятих. Проте, вказаний факт не спростовує факту присутності двох понятих при проведенні обшуку, а навпаки підтверджує участь двох понятих під час проведення обшуків 19.02.2018 року, а доводи суду першої інстанції щодо обов`язку слідчого перевіряти документи понятих законодавчо не підтверджені.
Звертає увагу, що суд, виправдовуючи ОСОБА_9 , зазначив, що вилучення предметів, перелічених у протоколах обшуку було здійснено з порушенням норм КПК України, зазначені докази визнаються судом недопустимими, а тому суд не може використовувати і висновки експертиз вилучених предметів, оскільки об`єктом їх дослідження були докази отримані з порушенням вимог кримінального процесуального кодексу. Проте, враховуючи що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про недопустимість протоколів обшуків від 19.02.2018 року, оскільки вказані слідчі дії були проведенні з додержанням вимог кримінального процесуального законодавства, висновки експертиз вилучених предметів є належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні.

Під час апеляційного розгляду прокурори, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, просили вирок суду залишити без змін.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Законним є судове рішення, постановлене за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при проваджені у справі кримінально-процесуального закону.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Згідно з ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Однак судом першої інстанції вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону були порушені.
Приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 263 КК України суд першої інстанції зазначив, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності ОСОБА_9 до злочину, в якому він обвинувачується. А тому, аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до переконання про недоведеність причетності обвинуваченого до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, у зв`язку з недоведеністю його вини.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, оскільки, як убачається з оскаржуваного вироку, суд не належним чином перевірив обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення та не дав відповідну оцінку доказам по даному кримінальному провадженню, що мало наслідком не відповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.
За результатами проведеного апеляційного розгляду колегія суддів, повторно дослідивши обставини, встановленні під час кримінального провадження, які пов`язані з вчиненням обвинуваченим ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, допитавши свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та дослідивши письмові докази, які містяться у даному провадженні, встановила такі обставини вчинення злочину.
Так, ОСОБА_9 у невстановлений під час досудового розслідуванні час та дату, у невстановленому під час досудового розслідуванні місці придбав за грошові кошти предмет схожий на гвинтівку SAKO TRG42, заводський номер гвинтівки знищений.
Усвідомлюючи, що вказаний предмет є відповідно вогнепальною зброєю який громадянин не вправі використовувати та вчиняти з ними будь-які дії оскільки він становить підвищену загрозу для суспільства, а щодо вогнепальної зброї встановлені спеціальні правила поводження з нею, ОСОБА_9 привласнив, тобто незаконно придбав предмет схожий гвинтівку SAKO TRG42, заводський номер видалений, яку став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу.
19.02.2018 року в період часу з 07.54 до 11.45 годин співробітниками ВКП та ДКР НП України спільно зі старшим слідчим на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська проводився санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на гвинтівку НОМЕР_3 , заводський номер видалений, яка згідно висновку експерта № 25/3.1/227 від 20.02.2018 року гвинтівка є нарізною вогнепальною зброєю гвинтівкою моделі «SAKO TRG42», виробництва фірми «SAKO», Фінляндія калібру 338 Lapua Magnum (8,6*70мм), заводський номер гвинтівки знищений. Дана гвинтівка виготовляється для комерційного ринку і в Україні реалізується як нарізна мисливська вогнепальна зброя. Гвинтівка «SAKO TRG42», придатна до стрільби, яку ОСОБА_9 , діючи умисно та маючи умисел на незаконне зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. Таким чином ОСОБА_9 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав та зберігав вогнепальну зброю, що могло створити сприятливі умови для вчинення злочинів із використанням зазначеної зброї.
Умисні дії ОСОБА_9 виразились у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, що кваліфікується за ч. 1 ст. 263 КК України.
Також ОСОБА_9 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання боєприпасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв, усвідомлюючи суспільну небезпеку та підвищену загрозу для суспільства у невстановлений в ході досудового розслідуванні час та місці, у невстановленого джерела придбав предмет схожий на корпус гранати РГД-5 з маркуванням НОМЕР_1 та запал типу УЗРГМ-2 з маркуванням 78-89- УЗРГМ-2-583, який перемістив до обраного ОСОБА_9 , місця, а саме до підлокітнику свого автомобіля марки «TAYOTA HIGHLANDER», д.н. НОМЕР_2 . таким чином став незаконно зберігати, бойові припаси, вибухові речовини, вибухових пристрій, без передбаченого законом дозволу. Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_9 , на своєму автомобілі марки «ТАУ ОТ A HIGHLANDER», д.н. НОМЕР_2 , що загально небезпечні вказані предмети при їх неконтрольованому поширені становлять підвищену загрозу для суспільства, почав перевозити вулиця м. Дніпро, без передбаченого законом дозволу, які в подальшому перевіз до транспортної зупинки розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд. 67, де продовжив незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігати.
Так, 19.02.2018 в період часу з 13.02 до 14.10 годин співробітниками ВКП та ДКР НП України спільно зі старшим слідчим на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «ТАУОТА HIGHLANDER», д.н. НОМЕР_2 , який знаходився на транспортній зупинці розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд. 67, в підлокітнику вказаного автомобіля було виявлено та вилучено: предмет схожий предмет схожий на корпус гранату РГД-5 з маркуванням НОМЕР_1 та запал типу УЗРГМ-2 з маркуванням 78-89- УЗРГМ-2-583, які згідно висновку експерта № 33/5.2/65 від 11.04.2018 року представленні на дослідження предмети, а саме уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який використовується для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, РГ-42, відноситься до категорії вибухових пристроїв.
Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, який відноситься до категорії вибухових речовин.
Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5 та уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ-2, з`єднується між собою різьбовим з`єднанням, утворюючи ручну осколкову, наступальну гаранту РГД-5, який відноситься до категорії боєприпасів.
Представленні на дослідження предмети, а саме уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2 та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, виготовленні промисловим способом.
Представленні на дослідження предмети, а саме уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини , споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гаранти РГД-5, придатний для здійснення вибуху.
Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5 та уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ-2, з`єднується між собою різьбовим з`єднанням, утворюючи ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5, яка придатна для здійснення вибуху.
Таким чином ОСОБА_9 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав та зберігав боєприпаси та вибухові речовин, що могло створити сприятливі умови для вчинення злочинів із використанням зазначеної зброї.
Хоча обвинувачений не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина за ч.1 ст.263 КК України підтверджується показами допитаних під час апеляційного розгляду свідків, а саме:
- свідка ОСОБА_9 , яка повністю підтримала покази, надані нею як під час досудового розслідування, так і в суді першої інстанції. Будучи допитаною в судовому засіданні апеляційного суду остання пояснила, що обвинувачений її колишній чоловік, з яким вони разом вже не проживають і в них склалися напружені стосунки. Коли вони ще проживали разом, останній купував та систематично використовував зброю, як зареєстровану, так і без офіційного дозволу на використання. ОСОБА_9 чистив зброю та відкрито зберігав її у квартирі. Незареєстровану у встановленому порядку зброю, обвинувачений приносив до квартири та виносив на вулицю у темну пору доби, при цьому накривав її тканиною, щоб не бачили сусіди. 19 лютого 2018 року за їхнім спільним місцем мешкання було проведено обшук, перед яким ОСОБА_9 намагався сховати зброю, але не встиг, і в ході обшуку співробітники поліції виявили та вилучили зброю. Під час обшуку були присутні двоє понятих та багато інших людей. Також свідок зазначила, що не мала наміру оговорювати обвинуваченого, бажала й раніше повідомити про це, але під час спільного проживання останній постійно погрожував їй.
- свідка ОСОБА_12 , допитаного в режимі відеоконфіреції в судовому засіданні апеляційного суду, який при цьому пояснив, що в той день він йшов по вулиці, до нього підійшли працівники поліції та запросили бути понятим під час обшуку. Він був присутній і під час обшуку в квартирі, і в автомобілі. До обшуку він обвинуваченого не знав. Квартира, в якій проводився обшук, знаходилась на п`ятому чи шостому поверсі багатоповерхового будинку, спочатку двері ніхто не відчиняв, а потім відкрила жінка. Першими до квартири заходили екіпіровані бійці спецзагіну, а потім усі інші. Обвинуваченого спочатку поклали на підлогу, а потім він сидів на дивані. Поки зачитували ухвалу суду про обшук, всі стояли біля квартири. Під час обшуку був присутній інший понятий, а також ще багато людей. Він з початку обшуку весь час знаходився у квартирі та спостерігав за його ходом. В квартирі, у першій кімнаті під диваном на підлозі знайшли дві гвинтівки. Також він був понятим і під час обшуку автомобіля сірого кольору на іноземних номерах. В автомобілі знайшли ніж, може і ще щось знаходили, він вже не пам`ятає, оскільки відтоді минуло два роки. Протокол обшуку він підписував, цей документ містить саме його підпис, а під час допиту в суді першої інстанції він змінив свої покази у зв`язку з тим, що дуже погано себе почував;
- свідка ОСОБА_11 , який під час апеляційного розгляду підтримав покази, надані ним в суді першої інстанції, стосовно того, що у лютому 2018 році він йшов на роботу, до нього на вулиці підійшли співробітники поліції і запросили бути понятим при обшуку у ОСОБА_9 , на що він погодився і вони пройшли до місця мешкання останнього на АДРЕСА_3 . При обшуку квартири було виявлено дві гвинтівки та патрони, а в автомобілі обвинуваченого знайшли гранату. Другим понятим, який був присутній разом з ним при зазначених слідчих діях можливо був ОСОБА_12 , але прізвище його він тоді не знав і йому його не називали. Обшук проводили в присутності захисника, та сам обшук розпочали коли прибув захисник, учасників обшуку було багато, пересувались по квартирі усі разом, заходили в кімнати разом.
Крім вищевикладених показів допитаних під час апеляційного розгляду свідків вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, підтверджується наступними безпосередньо дослідженими колегією суддів в суді апеляційної інстанції доказами:
- протоколом обшуку від 19.02.2018 року та фототаблицю до нього, згідно яким під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді, у кімнаті № 1 було виявлено та вилучено: предмет схожий на гвинтівку марки «ZBROYAR Z-10», made in Ukraine № НОМЕР_4 , з оптичним прицілом «ZBROYAR VORTEX» з прикладом чорного кольору марки «MAGPUL CACE» 14x50;
- протоколом обшуку від 19.02.2018 року та фототаблицю до нього, відповідно до яких під час обшуку автомобіля «ТОYОТА HIGHLANDER», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, 67, проведеного на підставі ухвали слідчого судді, в підлокотнику виявлене дно, під яким знайдено: фрагмент схожий на гранату РГД5 з маркуванням 145-74 Т; фрагмент запалу до гранати з маркуванням 78-89-УЗРГМ-2-583;
- висновком експерта № 33/5.2/65 від 11.04.2018 року, згідно якого представлені на дослідження предмети, а саме уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який використовується для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, РГ-42, відноситься до категорії вибухових пристроїв. Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, який відноситься до категорії вибухових речовин. Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати, РГД-5 та уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ-2, з`єднуються між собою різьбовим з`єднанням, утворюючи ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5, яка відноситься до категорії боєприпасів. Представлені на дослідження предмети, а саме уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2 та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, виготовлені промисловим способом. Представлені на дослідження предмети, а саме уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, та конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, придатні для здійснення вибуху. Конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної осколової, наступальної гранати РГД-5 та уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ-2, з`єднуються між собою різьбовим з`єднанням, утворюючи ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5, яка придатна для здійснення вибуху.
- висновком експерта №25/3.1/227 від 20.02.2018 року, згідно якого надана на дослідження гвинтівка є нарізною вогнепальною зброєю - гвинтівкою моделі «SAKO TRG42», виробництва фірми «SAKO», Фінляндія, калібру 338 Lapua Magnum (8,6*70мм), заводський номер гвинтівки знищений. Дана гвинтівка виготовляється для комерційного ринку і в Україні реалізується як нарізна мисливська вогнепальна зброя. Гвинтівка «SAKO TRG42» придатна до стрільби;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.04.2018 року, відповідно до якого на підривному майданчику, який розташований у Криничній балці с. Новомиколаївка Дніпровського району розпакували спец-пакет №4097283, звідки дістали корпус РГД-5, потім відкрили спец-пакет №3955934, звідки дістали запал типу УЗРГМ. За допомогою липкої стрічки корпус гранати РГД-5 примотувалась до дерев`яного кілка, який забитий у землю та до корпусу гранати РГД-5 вкручувався запал типу УЗРГМ. За допомогою саперної кішки з запалу вийняли запобіжне кільце, після чого пролунав хлопок, а через 3-4 секунди пролунав вибух. Оглядом місця події встановлено, що корпус гранати вибухнув, дерев`яний кілок пошкоджений. Висновок: дані експериментального дослідження дозволяють зробити висновок, що корпус гранати РГД-5 та запал типу УЗРГМ придатні до виробництва вибуху.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, та у сукупності з вищевикладеними показами допитаних свідків безсумнівно доводять вину обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, а також в незаконному придбанні, зберіганні, носінні боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно встановлено факт недоведеності в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, що потягло за собою необґрунтоване виправдання останнього, оскільки вищевикладені встановлені апеляційним судом фактичні обставини кримінального провадження підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які в судовому засіданні, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань надали вищезазначені свідчення, які викривають ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого злочину, узгоджуються з дослідженими письмовими доказами, та відповідно до ст. 94 КПК України, на думку колегії суддів, є належними, допустимими і достовірними.
Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції поклав в основу свого виправдувального вироку щодо ОСОБА_9 наступні підстави:
- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що не тільки вперше бачить обвинуваченого, але й ніколи не приймав участі у слідчих діях в якості понятого та не підписував протокол обшуку від 19.02.2018 року, що підтвердив і обвинувачений, який при допиті зазначив, що обох понятих, які були допитані в судовому засіданні, він побачив в суді вперше, а присутності саме даних осіб при обшуку він не пам`ятає;
- хоча інший свідок ОСОБА_11 , який брав участь у якості понятого при обшуку і підтвердив, що саме за участі особи, подібної на ОСОБА_12 проходив обшук, неможливо враховувати вказаний факт як беззаперечний, оскільки в протоколі обшуку квартири є запис адвоката ОСОБА_13 , яка була присутньої під час зазначеної слідчої дії, про те, що при обшуку були присутні поняті, які назвалися ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , проте на вимогу адвоката перевірити цих осіб шляхом пред`явлення документів, які посвідчують цих осіб їй було відмовлено;
- свідок ОСОБА_11 зазначив, що при обшуку квартири було виявлено дві гвинтівки та патрони, а в автомобілі обвинуваченого знайшли гранату. Однак такі покази свідка не доводять того факту, що знайдені предмети були виявлені працівниками поліції у законний спосіб та за безпосередньої участі двох понятих і належать саме ОСОБА_9 ;
- враховуючи те, що вилучення предметів, перелічених у протоколах обшуку було здійснено з порушенням норм КПК України, і зазначені докази визнаються судом недопустимими, суд не може використовувати і висновки експертиз зазначених вилучених предметів, оскільки об`єктом їх дослідження були докази отримані з порушенням вимого кримінального процесуального кодексу. По суті ці висновки є похідними від незаконної слідчої дії;
- свідок ОСОБА_9 більше не проживає з обвинуваченим ОСОБА_9 однією сім`єю і на даний час вони мають напружені стосунки, а сам обвинувачений не заперечує наявності у нього пістолету, на який він має передбачений законом дозвіл, суд не може покласти в основу обвинувального вироку покази свідка ОСОБА_9 ,оскільки вони як не спростовують вину обвинуваченого, так і не доводять наявності в його діях складу кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими та безпідставними з огляду на наступне.
У відповідності до ст. 87 КПК України недопустимими вважаються докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;
3) порушення права особи на захист;
4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5) порушення права на перехресний допит;
3. Недопустимими є також докази, що були отримані:
1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;
2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;
3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;
4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
Так, суд першої інстанції визнав недопустимими доказами - протоколи обшуку від 19.02.2018 року у зв`язку із недотриманням вимог ст. 223 КПК України стосовно обов`язкової участі понятих при проведенні обшуку. Але в даному випадку суд взагалі не врахував покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 про те, що під час проведення обшуку були присутні двоє понятих. Цей факт повністю підтверджується і в показами допитаних судом апеляційної інстанції свідків.
Крім того, запис адвоката ОСОБА_13 в протоколі обшуку квартири про те, що при обшуку були присутні поняті, які назвались ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , проте на вимогу адвоката перевірити цих осіб шляхом пред`явлення документів, які посвідчують цих осіб їй було відмовлено, на який послався суд як на підставу для визнання даного процесуального документу недопустимим, не спростовує, а навпаки підтверджує факт присутності саме двох понятих під час проведення обшуків 19.02.2018 року.
Отже, суд першої інстанції під час судового судового розгляду припустився суттєвих порушень вимог кримінального процесуального законодавства щодо об`єктивності, повноти та неупередженості при дослідженні судом доказів та ухваленні свого рішення, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про недопустимість як протоколів обшуків від 19.02.2018 року через те, що вказані слідчі дії були проведенні без додержання вимог кримінального процесуального законодавства, так і висновків проведених у кримінальному провадженні експертиз, оскільки вони є похідними від незаконної слідчої дії та об`єктом їх дослідження були докази, отримані в результаті останньої.
Позицію суду щодо залишення поза увагою показів свідка ОСОБА_9 колегія суддів також вважає необгрунтованою, оскільки остання приймала участь при проведенні обшуку квартири 19.02.2018 року в якості учасника, про що є відповідні записи в протоколі обшуку, а також будучи приведеною судом до присяги та під час судового розгляду була допитана з попередженням про кримінальну відповідальність за відмову віддавання показань та завідомо неправдиві показання, повідомила, що її покази не є наслідком непорозумінь, які виникли у їх стосунках з обвинуваченим, а вона й раніше бажала надати покази, проте за час спільного проживання обвинувачений неодноразово погрожував їй та бив, що завадило їй це зробити. Тож за даних обставин у суду першої інстанції не було підстав піддавати сумніву покази даного свідка, оскільки вони достатньою мірою вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_9 до скоєння інкримінованого йому злочину.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що не врахувавши вищезазначені докази та виправдовуючи ОСОБА_9 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, місцевий суд не дотримався вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України та допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження, безпідставно не взявши до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необхідним скасувати виправдувальний вирок суду першої інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 420 КПК України та ухвали новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним за ч.1 ст. 263 КК України, оскільки при апеляційному перегляді дотримано стандарт доведення поза розумним сумнівом, а сукупність обставин кримінального провадження, встановлена під час апеляційного розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений ОСОБА_9 є винним у його вчиненні, а в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які б могли спростувати встановлені фактичні обставини цієї справи. Отже немає обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення, як відсутня і реальна можливість іншої версії інкримінованої обвинуваченому події.
Призначаючи ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.263 КК України при ухваленні нового вироку, апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно ст.. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2007 та 2014 року народження, характеристику, надану ТОВ «Сільськогосподарська компанія «Вікторія», згідно якої ОСОБА_9 виконував послуги забезпечення організації своєчасності подачі автомобілів до вказаного місця для перевезення вантажів за договором ЦПХ в період з 19.02.2018 року по 31.03.2018 року. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований виконавець, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності і знаходиться в межах його компетенції.
Відповідно до ст.ст.66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого йому слід призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, але умовно, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України. Дане покарання, на думку колегії суддів, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати на залучення експертів для судових експертиз зброї № 25/3.1/227 від 20.02.2018 року в сумі 1144,00 гривень; №25/3.1/228 від 21.02.2018 в сумі 1144,00 гривень; № 25/3.1/247 від 01.03.2018 року в сумі 3432,00 гривень; судової вибухово-технічної експертизи №33/5.2/65 від 11.04.2018 року в сумі 858,00 гривень необхідно стягнути з ОСОБА_9 на користь держави.
Також апеляційний суд вважає за необхідне питання щодо речових доказів по даному кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право: скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Відповідно до ч.3 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції.
Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування вироку щодо ОСОБА_9 та постановлення нового вироку є обґрунтованими.
Враховуючи, що від даного обвинувачення ОСОБА_9 захищався в суді першої інстанції, вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2019 року в частині виправдання ОСОБА_9 за ч.1 ст.263 КК України підлягає скасуванню як незаконний з постановленням в цій частині нового обвинувального вироку, оскільки цим не погіршується становище останнього і не порушується його право на захист.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2019 року щодо ОСОБА_9 скасувати.
Визнати ОСОБА_9 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для судових експертиз зброї № 25/3.1/227 від 20.02.2018 року в сумі 1144,00 гривень; №25/3.1/228 від 21.02.2018 в сумі 1144,00 гривень; № 25/3.1/247 від 01.03.2018 року в сумі 3432,00 гривень; судової вибухово-технічної експертизи №33/5.2/65 від 11.04.2018 року в сумі 858,00 гривень.
Речові докази:
- гвинтівку моделі «SAKO TRG42» - передати Дніпропетровському Науково-дослідному експертно- криміналістичному центру для вміщення до криміналістичної інформаційно-довідкової колекції зброї;
- корпус гранати РГД-5 з маркуванням 145-74М та запал типу УЗРГМ-2 з маркуванням 78-89-УЗРГМ-2-583 знищити;
- карабін моделі ZBROYAR Z-10, який належить ОСОБА_9 - повернути ОСОБА_9 .
Арешт, накладений ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2018 року, на автомобіль марки «ТОYОТА HIGHLANDER», д.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ЗАТ «МАІТІМ» - скасувати.
Автомобіль марки «ТОYОТА HIGHLANDER», д.н. НОМЕР_2 , який зберігається на території ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Площа Троїцька, будинок 2-а - повернути власнику.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії вироку безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Негайно після проголошення вручити копію вироку обвинуваченому, прокурору.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3