Справа № 644/6821/16-к
Провадження № 1-кп/645/128/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року колегія суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою колегії суддів від 11 грудня 2019 року ОСОБА_5 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 лютого 2020 року.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інший злочин.

Обвинувачений в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, але при цьому зазначив, що у нього не має місця мешкання.
Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання підзахисного.
Колегія суддів, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини закріплено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні через відсутність відомостей щодо постійного місця проживання обвинуваченого, який в судовому засідання зазначив, що постійного місця проживання він не має.
Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання останньому запобіжного заходу та на теперішній час не зникли, а також враховує суспільну небезпечність кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому, яке відноситься до категорії особило тяжкого, у зв`язку з чим, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , що є підставою для продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 01 квітня 2020 року.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3