Справа № 440/1734/15-к
Провадження № 11-сс/811/270/20 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 440/1734/15-к, за участю

представника власника майна, адвоката ОСОБА_5

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 11 березня 2020 року,

встановила:
цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме будівлю складу «Б-1», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, будівлю вагової «В-1», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, будівлю кормоцеху «А-1», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та використання, шляхом заборони вчинення реєстраційних дій.
На дану ухвалу захисник ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку, як незаконну, необґрунтовану, прийняту з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, посилаючись на ч.4 ст.107 КПК України, прийшов до висновку про розгляд клопотання без фіксування судового засідання технічними засобами.
Проте, присутність у судовому засіданні прокурора, неповідомлення власника майна, питання про арешт якого розглядається судом, ненаведення в оскаржуваній ухвалі підстав розгляду клопотання про арешт майна за відсутності власника майна є самостійними підставами, що, відповідно до вимог ст.107 КПК України, виключають можливість проведення слідчим суддею судового засідання, в якому вирішується питання про арешт майна, без фіксування ходу засідання технічними засобами.
Відмова від фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею є процесуальним порушенням, що, у відповідності до ст.412 КПК України, є істотним порушенням вимог процесуального закону та однозначною підставою для скасування прийнятого судового рішення.
Крім того, як вбачається з тексту оскаржуваної ухвали, така не містить жодних посилань на докази, що нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , є предметом вчиненого кримінального правопорушення. Текст ухвали складається в основному з описової частини, в якій слідчим суддею наведено інформацію про заяви, що надходили у кримінальному провадженні, які, в свою чергу, ґрунтуються на суб`єктивних припущеннях особи.
Так, в ухвалі слідчого судді не наведено жодних доказів, що нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та зареєстроване в Єдиному державному реєстрі речових прав за реєстраційними номерами 206, 206, 206, має відношення до нерухомості майна ПП «ПРОДУКТИ-КАРГІЛ». Також не спростовано того факту, що ОСОБА_6 є добросовісним набувачем вказаного новоствореного нерухомого майна.
Таким чином, на думку апелянта, слідчим суддею порушено право власності позивача на нерухоме майно (ст.41 Конституції України, правовий висновок ВСУ у справі за № 6-3104цс16: Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише за наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним або який визнано недійсним).
Звертає увагу апеляційного суду на те, що відносно ОСОБА_6 не здійснюється жодне кримінальне провадження, останній не несе цивільної відповідальності за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а також є добросовісним набувачем нерухомого майна.
Заслухавши доповідь судді, виступ представника власника майна, адвоката ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Колегія суддів вважає, що при постановленні ухвали про арешт майна слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, що, відповідно до п.1 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.
Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Приймаючи рішення про необхідність накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та використання, шляхом заборони вчинення реєстраційних дій, слідчий суддя виходив з того, що таке допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки перелічені об`єкти нерухомості є предметом вчиненого кримінального правопорушення.
Згідно з клопотанням, слідчим відділом Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000570 від 03 листопада 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ст.356 КК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, 28.10.2019 заступником начальника СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 об`єкти нерухомого майна за реєстраційними номерами: 206, 206, 236, 206, 206, що належали ПП «Продукти-Каргіл», були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, згодом були знищені, а на їхньому місці збудовано нові, право власності на які було зареєстровано 03.12.2019 державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району за реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна 206, 206, 206 і належали ОСОБА_8 , який, в свою чергу, продав їх добросовісному набувачу ОСОБА_6 . Зазначені обставини свідчать про те, що вказані об`єкти нерухомого майна є предметом вчинення кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Такий, зокрема, згідно з вимогами вказаної статті кримінального процесуального закону, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з абз.2 ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя, накладаючи арешт на об`єкти нерухомого майна шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та використання, шляхом заборони вчинення реєстраційних дій, належним чином не дослідив матеріали клопотання та долучені до нього матеріали.
Так, згідно долученої до клопотання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 26 лютого 2020 року, об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме будівля складу «Б-1», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, будівля вагової «В-1», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, будівля кормоцеху «А-1», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, належать на праві власності ОСОБА_6 .
Апеляційним судом встановлено, що накладаючи арешт на зазначені об`єкти нерухомого майна шляхом заборони їх використання, шляхом заборони вчинення реєстраційних дій, слідчий суддя належним чином не перевірив, що таке обмеження порушує права та інтереси добросовісного власника та користувача майна ОСОБА_6 .
При цьому, перелічені об`єкти нерухомості, відповідно до матеріалів провадження, є речовими доказами, і іншим шляхом неможливо їх зберегти, що свідчить про необхідність накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого майна шляхом заборони відчуження та розпорядження.
Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта про те, що висновок слідчого судді про розгляд клопотання без фіксування судового засідання технічними засобами є процесуальним порушенням, оскільки такий відповідає вимогам ч.4 ст.107 КПК України та спростовується довідкою Буського районного суду Львівської області, відповідно до якої, 11 березня 2020 року у судове засідання для розгляду клопотання про арешт майна заступник начальника СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 та прокурор не з`явилися, оскільки подали клопотання про слухання справи у їх відсутності, без застосування технічних засобів фіксації судового засідання.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.
Ухвалу слідчого судді слід скасувати, клопотання заступника начальника СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно задоволити частково та накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме будівлю складу «Б-1», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, будівлю вагової «В-1», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, будівлю кормоцеху «А-1», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, шляхом заборони відчуження та розпорядження.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Апеляційну скаргу представника власника майна, адвоката ОСОБА_5 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 11 березня 2020 року щодо накладення арешту на майно за адресою АДРЕСА_1 - скасувати.
Клопотання заступника начальника СВ Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000570 від 03 листопада 2019 року за ч.3 ст.191, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ст.356 КК України задоволити частково.
Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме будівлю складу «Б-1», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, будівлю вагової «В-1», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, будівлю кормоцеху «А-1», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, шляхом заборони їх відчуження та розпорядження.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3