Провадження № 1-кс/947/9642/20
УХВАЛА

03.07.2020 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,, при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчої групи СУ ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000484 від 30.04.2020, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся слідчий слідчої групи СУ ГУНП в Одеській області про тимчасовий доступ до речей і документів.
З клопотання cлідчого вбачається, що 29.04.2020 до СУ ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що в осені 2017 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , посадові особи ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » шляхом обману, за пособництвом державного реєстратора КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_7 , заволоділи належним їй майном у вигляді земельної ділянки та приватного будинку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , завдавши ОСОБА_4 майнової шкоди у розмірі 12 788 800 гривень, тобто в особливо великому розмірі.
В ході проведення досудового розслідування в якості потерпілого було допитано ОСОБА_4 , яка надала показання про те, що на підставі договору купівлі продажу від 17.07.2013 право власності на приватний будинок загальною площею 430, 7 кв. м. та земельну ділянку площею 0, 1311 га (кадастровий номер :33:019:0038), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за її чоловіком ОСОБА_8 .
Проте, заочним рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.09.2017 (справа №522/2881/17) право власності на вказані вище об`єкти нерухомості було визнано за ОСОБА_5 (рішенням Апеляційного суду Одеської області від 06.09.2018 вказане рішення було скасовано).
Будучі власником вказаного майна, ОСОБА_5 здійснив його повне відчуження на користь ОСОБА_6 , шляхом укладання із останнім договору купівлі продажу від 22.12.2017, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрований в реєстрі під №545.
В подальшому, ОСОБА_6 , будучі новим власником вказаних вище об`єктів нерухомості, передав його під іпотеку ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якості забезпечення взятих на себе кредитних зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору №ОК2018-0157 від 15.03.2018, виданий ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та додаткової угоди до вказаного кредитного договору;
З метою забезпечення вказаного вище кредитного договору, між ОСОБА_6 та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було укладено договір іпотеки від 15.03.2018, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , зареєстровано в реєстрі під №153, а в подальшому, 10.01.2019 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 було посвідчено договір про внесення змін до іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , від 15.03.2018 за №153, який в свою чергу було зареєстровано в реєстрі під №30.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі №520/3675/18 від 21.12.2018 позовні вимоги ОСОБА_8 за позовом до ОСОБА_6 задоволено в повному обсязі, витребувано на користь ОСОБА_8 вказані вище об`єкти нерухомості, скасовано запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_6 , визнано недійсним договір іпотеки від 15.03.2018 №153, укладений між ОСОБА_6 та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », скасовано заборони відчуження майна, накладені внаслідок укладання вказаного іпотечного договору.
Посадові особи ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснили передачу права вимоги по такому кредитному договору на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.06.2018 було накладено арешт на об`єкти нерухомості, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , але посадові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в подальшому надали державному реєстратору КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_7 вказаний вище іпотечний договір, договір про внесення змін до іпотечного договору, договори про відступлення права вимоги. ОСОБА_7 , отримавши вказані документи, надавши їм оцінку, діючи всупереч установленого законом порядку реєстрації права власності на нерухоме майно, скасував реєстрацію права власності на вказані об`єкти нерухомості з ОСОБА_6 , та зареєстрував право власності за ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Так, під час досудового розслідування, з метою надання відповідної кримінально-правової кваліфікації діям осіб, виникла необхідність у встановленні обставин, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим, є необхідність у проведенні заходу забезпечення кримінального провадження - тимчасового доступу до речей, а саме отримання тимчасового доступу до оригіналів матеріалів цивільної справи №522/2881/17, яка перебуває у володінні посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
В судове засідання слідчий не з`явився, разом з тим слідчим до клопотання було долучено заяву, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчим суддею з?ясовано, що матеріали цивільної справи №522/2881/17 були передані з ІНФОРМАЦІЯ_4 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв?язку з чим слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого, оскільки слідчий помилково зазначив, що речі і документи перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Керуючись ст.ст. 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчої групи СУ ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження від 30.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1