Справа №463/3190/20
Провадження №1-кс/463/1892/20
У Х В А Л А

16 квітня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження за № 0000967 від 26.09.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , 13.04.2020 року звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження за № 0000967 від 26.09.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 28.11.2019 року слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000967 від 26.09.2019 року, у зв`язку з відсутністю у діях слідчого СВ Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та прокурора Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України. Зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки слідчим не було проведено усіх необхідних слідчих дій для встановлення істини у справі. Так, слідчий 26.09.2019 року вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо можливого вчинення кримінального правопорушення службовими особами СВ Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області тільки за ч.1 ст.364 КК України, а оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження виніс за ч.1 ст.366 та ч.1 ст.364 КК України відносно слідчого СВ Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області та прокурора Тисменицької місцевої прокуратури. В оскаржуваній постанові слідчий не вказав і не зазначив жодних доказів, з яких можливо було б встановити, що допитати заявника не видалося за можливим. Слідчим не надано правової оцінки показам допитаного слідчого ОСОБА_6 , не зазначено, які покази надав прокурор ОСОБА_7 та не з`ясовано чи ОСОБА_4 заподіяна як матеріальна, так і моральна шкода. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, постанова про закриття кримінального провадження прийнята без належної оцінки усіх доказів, а тому така підлягає скасуванню.
Крім цього, скаржник просить поновити строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки дану постанову він отримав у відділенні поштового зв`язку лише 02.04.2020 року, що підтверджується копією поштового відправлення. З врахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність поновлення адвокату ОСОБА_3 строку на звернення із скаргою до суду.

Скаржник в судове засідання не з`явився у зв`язку із запровадженням на території України карантину, разом з тим, 15.04.2020 року скерував на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, скаргу підтримує та просить таку задовольнити.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без його участі.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000967 від 26.09.2019 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 13.09.2019 року, зобов`язано службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові в порядку вимог ст.214 КПК України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_3 від 19.08.2019 року.
На виконання ухвали слідчого судді, слідчим 26.09.2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000967 за ч.1 ст.366 КК України та за № 0000968 за ч.1 ст.364 КК України.
Постановою прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 01.10.2019 року, зазначені матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях об`єднано в одне провадження.
Відповідно до оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 28.11.2019 року, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000967 від 26.09.2019 року, закрито у зв`язку з відсутністю у діях слідчого СВ Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та прокурора Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України.
Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За правилами ч.ч.1, 4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.
Окрім того, у відповідності до положень ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу (в тому числі події та складу злочину), за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження, слідчий дійшов відповідного висновку про відсутність складу кримінальних правопорушень, оскільки ним не встановлено об`єктивних даних про наявність у діях слідчого СВ Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та прокурора Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України.
До відповідного висновку слідчий дійшов за результатами проведення досудового розслідування. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в ході проведення досудового розслідування лише були допитані в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Жодних інших слідчих та процесуальних дій не було проведено.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим не було допитано заявника адвоката ОСОБА_3 з приводу обставин, які зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення. В матеріалах справи відсутні докази, що останнього викликали на допит до слідчого.
Таким чином, органом досудового розслідування не проаналізовано у відповідності до законодавства наведені заявником обставини щодо вчинення кримінального правопорушення, а винесено постанову про закриття кримінального провадження без з`ясування в повному обсязі усіх обставин справи.

За таких обставин, приходжу до висновку, що скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , слід задовольнити та скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження.

В ході проведення досудового розслідування слід допитати заявника, усіх свідків (осіб), яким відомі обставини справи, дати їм належну правову оцінку, дослідити інші докази у справі, а також провести інші дії, в яких виникне необхідність у ході проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.22, 107, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

поновити адвокату ОСОБА_3 строк на звернення із скаргою.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження за № 0000967 від 26.09.2019 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України скасувати.

Слідчий суддя ОСОБА_1