Справа № 466/4999/20
У Х В А Л А

15 липня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,. ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву потерпілої ОСОБА_10 у кримінальному провадженні за №0005362 від 27.12.2017 про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_11 у справі №466/4999/20, -

встановив:

В провадженні судді Шевченківського районного суду м. Львова (головуючий суддя ОСОБА_11 ) знаходиться кримінальне провадження за №0005362 від 27.12.2017 про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

13.07.2020 потерпіла ОСОБА_10 подала на адресу суду заяву про відвід судді ОСОБА_11 , обґрунтовуючи тим, що на розгляді у судді ОСОБА_11 містяться інші кримінальні справи щодо обвинувачення лікарів у скоєнні злочину, передбаченого ст.140 КК України, зокрема справа №466/7301/19, проте незважаючи на тривалий розгляд подібного роду справ, вони залишаються не вирішеними по суті. Так, з відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що суддя ОСОБА_11 відкладає розгляд подібного роду кримінальних справ, повертає обвинувальні акти прокурору та фактично не розглядає справи по суті. Дослідивши щорічну декларацію судді ОСОБА_11 , як особи уповноваженої на виконання функцій держави, було встановлено, що чоловік судді ОСОБА_12 працює лікарем у Львівській обласній клінічній психіатричній лікарні. У зв`язку з із тим, що її чоловік працює лікарем, з особистих переконань, не може об`єктивно та неупереджено розглядати кримінальні справи щодо притягнення лікарів до кримінальної відповідальності.

Таким чином, відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України викликає сумнів в неупередженості судді у вказаному кримінальному провадженні і унеможливлює подальший розгляд справи.

В судовому засіданні потерпіло ОСОБА_10 підтримала заяву про відвід та просила її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_9 щодо вирішення заяви ОСОБА_10 про відвід поклались на розсуд суду.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 заперечили щодо підстав та мотивів відводу судді та просили відмовити у його задоволенні.

Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 КПК України, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадження.

Згідно з ч.ч.3,4 ст.80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності судді відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Дослідивши заяву про відвід, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого потерпілою ОСОБА_10 відводу, оскільки останньою не наведено жодних підстав, визначених ст.ст.75, 76 КПК України для відводу судді та не надано доказів дій судді, надених потерпілою у заяві, упередженості або особистої заінтересованості судді. Незгода з процесуальними діями та рішеннями судді не є підставою для відводу.

В зв`язку з чим суд приходить до висновку, що підстави для відводу судді ОСОБА_11 є надуманими, а заява про відвід є необґрунтованою, тому заяву ОСОБА_10 слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 75, 80, 81, 107 КПК України, суд, -

постановив:

заяву потерпілої ОСОБА_10 у кримінальному провадженні за №0005362 від 27.12.2017 про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_11 у справі №466/4999/20 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 17 липня 2020року о 09.10год.

Суддя ОСОБА_1