Провадження № 1-кс/331/1473/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2020 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з заявою про самовідвід у справі за клопотанням слідчого СВ Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000207 від 28.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
В обґрунтування заяви, слідчим суддею ОСОБА_3 зазначено, що в його провадженні знаходилось клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000207 від 28 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.
При розгляді вказаного клопотання захисником ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , слідчому судді було заявлено відвід, який ухвалою слідчого судді від 09.06.2020 року, задоволено. У зв`язку з чим вищевказане клопотання про застосування до запобіжного заходу було передано на розгляд іншому складу суду в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.
Крім того, в даному кримінальному провадженні були заявлені самовідводи від участі у розгляді клопотань слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (ЄУН № 331/1333/20, Провадження № 1-кс/331/1309/2020) та (ЄУН № 331/1333/20, Провадження № 1-кс/331/1310/2020), які також були задоволені слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя та клопотання були передані до канцелярії суду для визначення іншого слідчого судді.
З урахуванням викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 80 КПК України, з метою виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості та забезпечення умов, за яких у будь-кого зі сторін не виникло б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 заявив собі самовідвід від участі в розгляді клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за № 0000207 від 28 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.
Неявка в судове засідання учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви по суті.
Слідчий суддя, ознайомившись з доводами заяви про відвід, перевіривши їх наявними доказами, дійшов наступного висновку.
Статтями 75 та 76 КПК України встановлений виключний перелік підстав для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а також наведені випадки недопустимості повторної участі судді у кримінальному провадженні.

Серед таких підстав законодавцем, зокрема, зазначено про наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).
Право на подання суддею заяви про самовідвід є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, що співвідноситься зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, де закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її справи в суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, та «Веттштайн проти Швейцарії» п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Згідно з п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.

Також практикою Європейського суду з прав людини важливим порушуються питанням щодо довіри, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Отже, з огляду на викладене та з урахуванням того, що ухвалою слідчого судді від 09.06.2020 року (провадження № 1-кс/331/1274/2020) слідчого суддю Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 вже було неодноразово відведено від розгляду клопотань органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 28.01.2020 року, з метою виключення будь-яких сумнівів стосовно неупередженості слідчого судді при розгляді поданого слідчим клопотання, враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що заява слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 82, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Заяву слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Матеріали клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000207 від 28.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, передати до канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1