ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1685/20 Справа № 176/518/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції )
захисника ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції )
розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року, якою звільнено засудженого ОСОБА_7 від покарання у вигляді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року звільнено засудженого ОСОБА_7 від покарання у вигляді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 07 місяців 18 днів.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що за час відбування покарання, засуджений довів, що став на шлях виправлення, підтримує зв`язки із близькими, ввічливо ставиться до адміністрації установи, сумлінно ставиться до дотримання режиму установи та виконання обов`язків, додаткового нагляду з боку адміністрації установи не потребує, що свідчить про досягнення позитивних змін у поведінці засудженого в період відбування покарання та є підставою для застосування до ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 , ст. 81 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Прокурор зазначає, що за весь час відбування покарання у Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)», тобто з 25.03.2017 року по теперішній час, тобто більш ніж за чотири роки, засуджений має чотири заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до благоустрою установи, проте, благоустрій установи це не право засудженого, а обов`язок, в зв`язку з цим вважає, що заохочення надано формально, за виконання обов`язків, покладених на засудженого чинним законодавством.
Крім того, суд не врахував характеристику засудженого ОСОБА_7 , якого засуджено за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, просила апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Засуджений та його захисник в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважали її безпідставною, а ухвалу суду законною та обґрунтованою і просили залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу
При цьому апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як слідує із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані належним чином.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений довів своє виправлення, тому може бути звільнений умовно-достроково.
Дослідженням матеріалів встановлено, що із доданої до матеріалів подання характеристики засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній відбуває покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» починаючи з 25 березня 2017 року. За час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, має 4 заохочення, стягнень не мав. На виробництві установи був працевлаштований в період з 01.05.2017 року по 01.09.2018 року «Ливарне виробництво». Протягом всього іншого часу на протязі всього строку, кожного робочого дня залучається до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов засуджених. До праці відноситься добре та відповідально, підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та отримання посилок, провину у скоєних злочинах визнає, в заподіяному розкаюється. До представників адміністрації ввічливий, тактовний. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, а саме «Фізкультура та спорт» та «підготовка до звільнення».
Наявність 4 заохочень у вигляді подяк, які отримані засудженим підтверджується наданою суду довідкою про заохочення та стягнення, а також витягами з наказів Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про заохочення засуджених, що маються в особовій справі засудженого ОСОБА_7 . Відповідно до висновку виправної установи, до засудженого є за доцільне застосувати положення ст. 81 КК України.
Як слідує з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, став на шлях виправлення та виховання, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 засуджено за умисний особливо тяжкий злочин, знаходять своє підтвердження, але вони не впливають на рішення суду і не містять достатніх даних для скасування ухвали суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , про що наполягав у своїй апеляційній скарзі прокурор.
Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.
Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора.
З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженим свого виправлення та про відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року, якою звільнено засудженого ОСОБА_7 від покарання у вигляді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4