Справа № 991/1639/20
Провадження № 1-кс/991/1672/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність щодо нездійснення розгляду заяви від 05.02.2020,
ВСТАНОВИВ:
21.02.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у нерозгляді його заяви від 05.02.2020 про залучення до кримінального провадження у якості потерпілого.

І. Доводи скарги.
У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Національним антикорупційним бюро України (далі НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
19.12.2019 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до НАБУ із заявою про залучення в якості потерпілого ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0001032 від 20.11.2019, оскільки внаслідок неправомірних дій осіб, яким було повідомлено про підозру у межах цього кримінального провадження, йому було завдано шкоду.
14.01.2020 детектив НАБУ ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032 з підстав ненадання доказів незаконності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, ненадання доказів заподіяння моральної шкоди внаслідок приниження його ділової репутації.
Постанова про відмову у визнанні потерпілим від 14.01.2020 захисником не оскаржувалась, однак була подана повторна заява про залучення до кримінального провадження у якості потерпілого від 05.02.2020, в якій було описано факти заподіяння шкоди ОСОБА_4 у межах кримінального провадження № 0001032 і надано на підтвердження відповідні докази.
14.02.2020 адвокатом ОСОБА_3 було отримано поштове відправлення з листом від 11.02.2020, в якому повідомлялось про відмову у залученні ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0001032 у якості потерпілого, так як 14.01.2020 вже було прийнято процесуальне рішення щодо цього питання.
На думку адвоката ОСОБА_3 детективом НАБУ не було виконано вимоги ч. 1 ст. 220 КПК України та не було розглянуто належним чином заяву від 05.02.2020, а також не прийнято процесуальне рішення, що свідчить про його бездіяльність. Зважаючи на викладені обставини, заявник звертаються до суду з проханням зобов`язати старшого детектива НАБУ ОСОБА_6 або іншого детектива у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019 розглянути його заяву про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого від 05.02.2020 в порядку та в строки, регламентовані ст. 220 КПК України.

Під час судового засідання адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи скарги та просив її задовольнити.
Детектив НАБУ ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні. Пояснив, що постановою від 14.01.2020 було відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у цьому кримінальному провадженні. В повторній заяві заявник не обгрунтував свою позицію, не навів нових обставин, що свідчили б про завдання ОСОБА_4 шкоди. Тому відповідь була надана листом. Також, на думку детектива, заява про визнання потерпілим не є клопотанням про проведення процесуальних дій, тому до неї неможна застосовувати ст. 220 КПК України.

ІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 у справі № 991/1699/19 (провадження № 1-кс/991/2196/19) уповноважених осіб НАБУ було зобов`язано:
- внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_7 вх. №М-12434 від 01.10.2019, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України;
- вручити, відповідно до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 55 КПК України, особі, що звернулась із заявою, пам`ятку про її процесуальні права та обов`язки;
- у строк, передбачений ч.1 ст.214 КПК України, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
На виконання вимог ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 детектив ОСОБА_5 20.11.2019 вніс до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_7 вх. №М-12434 від 01.10.2019 за фактами:
-вчинення закінченого замаху на розтрату чужого майна шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах колишніми працівниками ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спільно з детективом НАБУ ОСОБА_10 та громадянином Республіки Індія ОСОБА_11 (№ 0001032);
-вчинення службового підроблення колишніми працівниками ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спільно з детективом НАБУ ОСОБА_10 та громадянином Республіки Індія ОСОБА_11 (№ 0001033).
Постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_12 від 19.12.2019 матеріали кримінальних проваджень № 0001032 та № 0001033 були об`єднані в одне провадження № 0001032.
19.12.2019 адвокат ОСОБА_3 надіслав детективу НАБУ ОСОБА_5 заяву про залучення до кримінального провадження № 0001032 від 20.11.2019 ОСОБА_4 в якості потерпілого.
Постановою про відмову у визнанні потерпілим від 14.01.2020 детектив ОСОБА_5 відмовив у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019. Це процесуальне рішення заявником не оскаржувалось.
05.02.2020 адвокат ОСОБА_3 повторно надіслав детективу НАБУ ОСОБА_5 заяву про залучення до кримінального провадження № 0001032 від 20.11.2019 ОСОБА_4 в якості потерпілого.
Листом вих. № 131-252/5623 від 11.02.2020 старший детектив НАБУ ОСОБА_13 повідомив адвокату ОСОБА_3 , що підстави для розгляду його заяви від 05.02.2020 відсутні, зважаючи на те, що:
-14.01.2020 у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019 прийнято рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, про що було проінформовано заявника листом № 131-188/1573 від 15.01.2020;
-процесуальне рішення про відмову у визнанні потерпілим не було оскаржено;
-інших ознак, які вказують на заподіяння ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди на даний час в ході досудового розслідування не встановлено.
У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 звертає увагу суду на те, що:
-оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим є правом сторони, а не обов`язком;
-відмова слідчого у задоволенні заяви про залучення до провадження у якості потерпілого не обмежує сторону у можливості повторного звернення в порядку ст. 55 КПК України;
-праву на звернення із заявою за ст. 55 КПК з посиланням на додаткові відомості та з наданням доказів на підтвердження доводів, викладених у такій заяві, кореспондується обов`язок детектива розглянути таку заяву в порядку та в строки, регламентовані ст. 220 КПК України.

ІІІ. Мотиви слідчого судді.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
У п. 1.3 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначено, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК. При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
У ч. ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.
Дослідивши факти, наведені у скарзі, та докази, надані на їх підтвердження, можна зробити висновок, що детективом НАБУ було допущено бездіяльність у розумінні ст. 303 КПК України.
Так 05.02.2020 заявником було надіслано заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, у відповідь на яку адвокату ОСОБА_3 було надіслано лист з повідомленням про відсутність підстав для розгляду його заяви. Доводи детектива щодо безпідставності розгляду заяви від 05.02.2020 є необґрунтованими, зважаючи на те, що попереднє рішення про відмову у визнані ОСОБА_4 потерпілим від 14.01.2020 стосувалось заяви, яка була подана 19.12.2019, а не заяви, що є предметом розгляду цієї скарги. Крім того, наявність процесуального рішення, яке не було оскаржено до суду, не позбавляє детектива обов`язку розглянути подане повторно клопотання, дослідити надані на його підтвердження докази, та прийняти процесуальне рішення, яке передбачено законом.
Враховуючи той факт, що заяву адвоката ОСОБА_3 від 05.02.2020 не було розглянуто і детективом не було винесено вмотивовану постанову у результаті її розгляду, що є неналежним процесуальним реагуванням, у слідчого судді є підстави для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 55, 220, 303, 305, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.
Зобов`язати уповноваженого детектива у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019 розглянути заяву від 05.02.2020 адвоката ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження у якості потерпілого в порядку статті 220 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1