Справа № 308/1088/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді об`єднане кримінальне провадження, №1-кп/308/209/19 (єдиний унікальний номер справи 308/1088/19) внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002198 від 10.07.2018 року, №0002271 від 17.07.2018 року, №0002083 від 28.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, кримінальне провадження № 1кп/308/1073/18 (єдиний унікальний номер справи 308/9704/18) відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002489 від 08.08.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;

кримінальне провадження № 1кп/308/827/18 (єдиний унікальний номер справи 308/5248/18) відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001189 від 10.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України;

кримінальне провадження № 1кп/308/1116/18 (єдиний унікальний номер справи 308/10579/18) відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002729 від 31.08.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;

кримінальне провадження № 1кп/308/901/18 (єдиний унікальний номер справи 308/6528/18) відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001653 від 20.05.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

встановив :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться вищезазначене об`єднане кримінальне провадження.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було продовжено строк тримання під вартою до 60 днів, тобто до 15 лютого 2020 року включно.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, зазначили, що в задоволенні такого слід відмовити та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та з метою уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України., а саме запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Суд враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства) що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що судове провадження щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 триває, підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу немає, враховуючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які відносять до категорії тяжких злочинів, санкція за вчинення яких, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України у зв`язку з якими відносно обвинувачених обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не зменшилися. Стороною захисту не спростована наявність вказаних ризиків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також, оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372, 392 КПК України, суд
ухвалив:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 60 днів, тобто до 06 квітня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань№9».

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1