Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1292/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України на незаконне позбавлення свободи та звільнення з-під варти, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2017 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України, в якій він просив постановити ухвалу, якою зобов`язати начальника Державної установи Миколаївський слідчий ізолятор негайно доставити його до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи, а також постановити ухвалу, якою звільнити його з-під варти як особу, незаконно позбавлену свободи.
18.10.2017 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду вказана заява була розподілена та передана слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду.
24.10.2017 року в судовому засіданні з розгляду заяви ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_1 .
20.02.2020 року ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 було відмовлено та 03.04.2020 року матеріали заяви повернуто слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду.
З матеріалів заяви вбачається, що 11.11.2019 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_3 від 06.11.2019 року, в якій він повідомляє про те, що 14.11.2019 року його буде звільнено з місць позбавлення волі у зв`язку з закінченням строку покарання, а також просить проводити судові засідання з розгляду його скарг в режимі відеоконференції з Самарським районним судом м. Дніпро.

03.04.2020 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 було постановлено здійснювати розгляд заяви ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України на незаконне позбавлення свободи та звільнення з-під варти у режимі відеоконференції з Самарським районним судом м. Дніпро. Судове засідання призначено на 11 год. 30 хв. 06 квітня 2020 року.
06.04.2020 року судове засідання з розгляду заяви ОСОБА_3 в режимі відеоконференції не відбулось з технічних причин та було відкладено до 10 год. 30 хв. 27 квітня 2020 року.
27.04.2020 року на електронну пошту суду надійшла заява ОСОБА_3 про розгляд заяви без його участі, в якій він вказав, що вимоги підтримує та просить задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився.
Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного.
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Згідно ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Отже, кримінально-процесуальним законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.
З доданих до заяви матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 не перебуває під вартою, а з 14.11.2019 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку із закінченням строку покарання.
З урахуванням викладеного, оскільки на момент розгляду заяви відсутні підстави для виконання дій, передбачених ч. 2 ст. 206 КПК України та ч. 3 ст. 206 КПК України, вважаю необхідним провадження за заявою ОСОБА_3 закрити.
Керуючись ст.ст. 3, 9, 26, 206, 305, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження за заявою - закрити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5