Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/6680/20
Провадження №1-кп/523/1070/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2020 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до них документами у кримінальному провадженні за №000389 від 2.04.2020р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голиця Болградського району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого директором Установи комунальної власності "Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому", раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєні злочину, передбаченого ст.367 ч.2 КК України, -

Встановив:

З прокуратури Одеської області до Суворовського районного суду міста Одеси одночасно з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, яка була укладена 29.04.2020 року між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_4 , за участі представника потерпілого Установи комунальної власності "Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому" ОСОБА_5 .

За змістом угоди про визнання винуватості під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , являючись службовою особою, який у період часу з 27.04.2012 року до теперішнього часу, займаючи посаду директора Установи комунальної власності "Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому" на підставі Наказу від 27.04.2012 року за №104-к, будучи наділеним адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими повноваженнями, в посадові обов`язки якого відповідно п.п. 4.2, 4.3.2, 4.3.3 Статуту вищевказаного підприємства, затвердженого рішенням Одеської міської ради за №1420-VII від 7.12.2016 року та посадової інструкції входило безпосереднє здійснення оперативно-технічного керівництва Установою, забезпечення виконання кошторису витрат за всіма кодами економічної класифікації витрат і підвищення продуктивності праці, організація ефективної експлуатації автомобільного парку при наданні транспортних послуг в інтересах міської ради та й виконавчих органів, керування матеріально-технічним постачанням, зберігання і економічне витрачення всіх матеріальних цінностей, підписання фінансово-господарських документів, договорів, відкриття рахунків в установах банків, 5.09.2016 року, керуючись Законом України "Про публічні закупівлі" метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель за принципами як максимальна економія та ефективність, видав наказ за №141/1 про створення тендерного комітету Установи, відповідно якого було затверджено Положення про Тендерний комітет, а також ОСОБА_6 був призначений головою Тендерного комітету.

17.03.2017 року рішенням Тендерного комітету була затверджена тендерна документація для процедури закупівлі "Відкриті торги" на закупівлю товару ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти (бензин марки А-95, бензин марки А-92 (09132000-3), дизельне паливо (09134200-9)) на загальну суму 6120775, 30 гривень (з ПДВ). За результатами проведення відкритих торгів Установою комунальної власності "Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому" в особі директора ОСОБА_6 з ТОВ " Нафтотрейд ресурс" був укладений договір за №20 від 18.04.2017 року про поставку дизельного палива та бензину марки А-92, А-95 на загальну суму 5400000 гривень (з ПДВ), за умовами якого пунктом 4.5.2 визначено, що умови договору не можуть змінюватися після його підписання до належного виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім певних випадків.

В подальшому між директором УКВ"Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому" ОСОБА_6 та представником ТОВ "Нафтотрейд ресурс" ОСОБА_8 до вищевказаного договору було укладено додаткову угоду за №1 від 17.05.2017 року згідно якої сторони домовились доповнити договір пунктом 13.3 та внести зміни до п.4.5.2 яким передбачена можливість зміни ціни до спливу 60-тиденного строку, при цьому отримана ОСОБА_6 довідка Одеської регіональної торгово - промислової палати від 19.05.2017 року за вих. №Our ref.СИО-с№000232 свідчила лише про ціни на товари на внутрішньому ринку України на конкретних АЗС, а не про ринкові ціни на території України, тобто документальне підтвердження коливання ціни на ринку було відсутнє.

22.05.2017 року ОСОБА_6 , являючись директором УКВ "Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому", розташованому по вул. Миколаївська дорога. 126 у м. Одесі, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків при здійсненні фінансово-господарської діяльності Установи, діючи в порушення вимог ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі", п.4.3.2 Статуту Установи, п.3.2 посадової інструкції не перевірив належним чином дані щодо ринкової ціни на дизпаливо та бензин марки А-95, А-92 та в порушення вимог п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.4.5.2 договору за №20 від 18.04.2017 року уклав від імені Установи з ТОВ "Нафтотрейд ресурс" додаткову угоду за №2 від 22.05.2017 року, відповідно якої сторони дійшли взаємної згоди пункт 4.1 договору за №20 від 18.04.2017р. викласти в новій редакції, за змістом якої ціна договору становить 5399921,04 грв. та додаток №1 викласти в новій редакції, згідно якої ціни на паливо збільшилися та були вище ринкових цін дрібного гурту (бензовозні партії) на внутрішньому ринку України, крім того згідно довідки Одеської регіональної торгово - промислової палати від 28.11.2019 року за № 2005-05/507 ринкові ціни дрібного гурту (бензовозні партії) на внутрішньому ринку України знизились, тобто підстави, передбачені п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" були відсутні. Не зважаючи на це, ОСОБА_6 , будучи наділеним організаційно-розпорядчими повноваженнями, проявляючи службову недбалість, наклав резолюцію на рахунок - фактуру від 22.05.2017 року за №10396 щодо сплати за дизпаливо та бензин марки А-95, А-92 коштів у сумі 443630 гривень з ПДВ, які платіжним дорученням №206 від 24.05.2017 року були переведені на рахунок ТОВ "Нафтотрейд ресурс" та дизельне паливо та бензин придбано за бюджетні кошти за цінами, які значно перевищували початкові договірні ціни встановлені договором та ринкові ціни.

В подальшому у невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_6 отримав від ТОВ " Нафтотрейд ресурс" довідку Одеської регіональної торгово - промислової палати від 6.06.2017 року за вих. №Our ref.СИО-с№000256, яка свідчила лише про ціни на товари на внутрішньому ринку України на конкретних АЗС станом на 2.06.2017р., а не про ринкові ціни на території України, крім того, ціни у даній довідці не відрізнялися від цін у довідці Одеської регіональної торгово - промислової палати від 19.05.2017р., яка була підставою для укладення додаткової угоди №2, тобто ціни були незмінні, документальне підтвердження коливання ціни на ринку, яке передбачене п.4.5.2 договору №20 від 18.04.2017р. було відсутнє.

7.06.2017 року ОСОБА_6 , являючись директором УКВ "Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому", внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків при здійсненні фінансово-господарської діяльності Установи, діючи в порушення вимог ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі", п.4.3.2 Статуту Установи, п. 3.2 посадової інструкції належним чином не перевірив дані щодо ринкової ціни на дизпаливо та бензин марки А-95, А-92 та в порушення вимог п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.4.5.2 договору за №20 від 18.04.2017 року уклав від імені Установи з ТОВ "Нафтотрейд ресурс" додаткову угоду за №3 від 7.06.2017 року, відповідно якої сторони дійшли взаємної згоди пункт 4.1 договору за №20 від 18.04.2017р. викласти в новій редакції, за змістом якої ціна договору становить 5399782,84 грв. та додаток №1 викласти в новій редакції, згідно якої ціни на паливо збільшилися та були вище ринкових цін дрібного гурту (бензовозні партії) на внутрішньому ринку України, крім того згідно довідки Одеської регіональної торгово - промислової палати від 28.11.2019 року за № 2005-05/507 ринкові ціни дрібного гурту (бензовозні партії) на внутрішньому ринку України з 22.05.2017р. по 7.06.2017р. знизились, тобто підстави, передбачені п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" були відсутні. При цьому, ОСОБА_6 , будучи наділеним організаційно-розпорядчими повноваженнями, проявляючи службову недбалість, наклав резолюцію на рахунки - фактури від 7.06.2017 року за №3248 щодо сплати 1414530 грв. (з ПДВ), від 6.07.2017р. за №3539 щодо сплати 1806680 грв. (з ПДВ), від 9.08.2017р. за №5193 щодо сплати 601922 грв. (з ПДВ) за бензин марки А-95, А-92 та дизельне паливо, на підставі чого вищевказані кошти платіжними дорученнями за №229 від 12.06.2017 року, №273 від 11.07.2017 року, №340 від 16.08.2017 року були переведені на рахунок ТОВ "Нафтотрейд ресурс", та дизельне паливо та бензин придбано за бюджетні кошти за цінами, які значно перевищували початкові договірні ціни встановлені договором та ринкові ціни.

В подальшому у невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_6 отримав від ТОВ " Нафтотрейд ресурс" довідку Одеської регіональної торгово - промислової палати від 12.09.2017 року за вих. №Our ref.СИО-с№000436, яка свідчила лише про ціни на товари на внутрішньому ринку України на конкретних АЗС станом на 11.09.2017р., а не про ринкові ціни на території України, крім того, ціни у даній довідці не відрізнялися від цін у довідці Одеської регіональної торгово - промислової палати від 6.06.2017р., а ціна на дизельне паливо знизилась, тобто документальне підтвердження коливання ціни на ринку, яке передбачене п.4.5.2 договору №20 від 18.04.2017р. було відсутнє.

13.09.2017 року ОСОБА_6 , являючись директором УКВ "Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому", внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків при здійсненні фінансово-господарської діяльності Установи, діючи в порушення вимог ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі", п.4.3.2 Статуту Установи, п.3.2 посадової інструкції належним чином не перевірив дані щодо ринкової ціни на дизпаливо та бензин марки А-95, А-92 та в порушення вимог п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.4.5.2 договору за №20 від 18.04.2017 року уклав від імені Установи з ТОВ "Нафтотрейд ресурс" додаткову угоду за №4 від 13.09.2017 року, відповідно якої сторони дійшли взаємної згоди пункт 4.1 договору за №20 від 18.04.2017р. викласти в новій редакції, за змістом якої ціна договору становить 5399637,24 грв. та додаток №1 викласти в новій редакції, згідно якої ціни на паливо збільшилися та були вище ринкових цін дрібного гурту (бензовозні партії) на внутрішньому ринку України, крім того згідно довідки Одеської регіональної торгово - промислової палати від 28.11.2019 року за № 2005-05/507 ринкові ціни дрібного гурту (бензовозні партії) на внутрішньому ринку України з 7.06.2017р. по 13.09.2017р. збільшились, однак з урахуванням попередніх додаткових угод паливо куплялося за завищеними цінами. При цьому, ОСОБА_6 , будучи наділеним організаційно-розпорядчими повноваженнями, проявляючи службову недбалість, наклав резолюцію на рахунок фактуру від 13.09.2017 року за №7313 щодо сплати 555941,60 грв. (з ПДВ) за бензин марки А-95, А-92 та дизельне паливо, на підставі чого вищевказані кошти платіжним дорученням за №414 від 18.09.2017 року були переведені на рахунок ТОВ "Нафтотрейд ресурс", та дизельне паливо та бензин придбано за бюджетні кошти за цінами, які значно перевищували початкові договірні ціни встановлені договором та ринкові ціни.

Крім цього, 29.09.2017 року ОСОБА_6 , являючись директором УКВ "Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому" уклав з ТОВ "Нафтотрейд ресурс" додаткову угоду за №5 від 29.12.2017 року згідно якої відповідно до п.12.1 договору №20 від 18.04.2017р. сторони дійшли згоди п.11.1 Договору викласти у новій редакції щодо дії договору до 31.03.2018р.

В подальшому у невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_6 отримав від ТОВ " Нафтотрейд ресурс" довідку Одеської регіональної торгово - промислової палати від 7.02.2018 року за вих. №Our ref.СИО-е№000071 «Про ціни на товари на внутрішньому ринку України станом на 5.02.2018р.»

Після чого, 9.02.2018 року ОСОБА_6 , являючись директором УКВ "Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому", внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків при здійсненні фінансово-господарської діяльності Установи, діючи в порушення вимог ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі", п.4.3.2 Статуту Установи, п.3.2 посадової інструкції належним чином не перевірив дані щодо ринкової ціни на дизпаливо та бензин марки А-95, А-92 та в порушення вимог п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.4.5.2 договору за №20 від 18.04.2017 року уклав від імені Установи з ТОВ "Нафтотрейд ресурс" додаткову угоду за №6 від 9.02.2018 року, відповідно якої сторони дійшли взаємної згоди пункт 4.1 договору за №20 від 18.04.2017р. викласти в новій редакції, за змістом якої ціна договору становить 6479074,74 грв. та додаток №1 викласти в новій редакції, згідно якої ціни на паливо збільшилися та були вище ринкових цін дрібного гурту (бензовозні партії) на внутрішньому ринку України, крім того згідно довідки Одеської регіональної торгово - промислової палати від 28.11.2019 року за № 2005-05/507 ринкові ціни дрібного гурту (бензовозні партії) на внутрішньому ринку України з 13.09.2017р. по 9.02.2018р. збільшились.

В подальшому у невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_6 отримав від ТОВ " Нафтотрейд ресурс" довідку Одеської регіональної торгово - промислової палати від 19.02.2018 року за вих. №Our ref.СИО-е№000094 «Про ціни на товари на внутрішньому ринку України станом на 16.02.2018р.», яка свідчила лише про ціни на товари на внутрішньому ринку України на конкретних АЗС станом на 16.02.2018р., а не про ринкові ціни на території України,

20.02.2018 року ОСОБА_6 , являючись директором УКВ "Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому", внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків при здійсненні фінансово-господарської діяльності Установи, діючи в порушення вимог ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі", п.4.3.2 Статуту Установи, п.3.2 посадової інструкції належним чином не перевірив дані щодо ринкової ціни на дизпаливо та бензин марки А-95, А-92 та в порушення вимог п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.4.5.2 договору за №20 від 18.04.2017 року уклав від імені Установи з ТОВ "Нафтотрейд ресурс" додаткову угоду за №7 від 20.02.2018 року, відповідно якої сторони дійшли взаємної згоди пункт 4.1 договору за №20 від 18.04.2017р. викласти в новій редакції, за змістом якої ціна договору становить 6478986,74 грв. та додаток №1 викласти в новій редакції, згідно якої ціни на паливо збільшилися та були вище ринкових цін дрібного гурту (бензовозні партії) на внутрішньому ринку України, також ціни у довідці Одеської регіональної торгово - промислової палати від 19.02.2018р. в порівнянні з довідкою від 7.02.2018р. знизились, а порівняти ціни на бензин А-92 та дизельне паливо не можливо у зв`язку з їх відсутністю, тобто документальне підтвердження коливання ціни на ринку, яке передбачене п.4.5.2 договору від 18.04.2017р. №20 було відсутнє.

Крім того згідно довідки Одеської регіональної торгово - промислової палати від 28.11.2019 року за № 2005-05/507 ринкові ціни дрібного гурту (бензовозні партії) на внутрішньому ринку України з 9.02.2018р. по 20.02.2018р. на бензин та дизпаливо знизились, тобто підстави, передбачені п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" були відсутні.

При цьому, ОСОБА_6 , будучи наділеним організаційно-розпорядчими повноваженнями, проявляючи службову недбалість, наклав резолюцію на рахунки фактури від 20.02.2018 року за №10519 щодо сплати 592531,50 грв. (з ПДВ), від 13.03.2018р. №6121 щодо сплати 486818 грв. (з ПДВ) за бензин марки А-95, А-92 та дизельне паливо, на підставі чого вищевказані кошти платіжними дорученнями за №73 від 22.02.2018 року, №100 від 14.03.2018р. були переведені на рахунок ТОВ "Нафтотрейд ресурс", та дизельне паливо та бензин придбано за бюджетні кошти за цінами, які значно перевищували початкові договірні ціни встановлені договором та ринкові ціни.

Також за період з 18.04.2017 року по 20.02.2018р. ціни дрібного гурту (бензовозні) партії на внутрішньому ринку змінювалися та зросли на бензин А-95 на 16,08%, на бензин А-92 на 17,99%, на дизельне паливо зросли на 20,16%. При цьому з 18.04.2017р. по 20.02.2018р. згідно додаткових угод ціни зросли на бензин А-95 на 39,41%, на бензин А-92 на 40,10%, на дизельне паливо на 45,56%. Тобто темпи росту цін за одиницю товару згідно укладених додаткових угод по договору за №20 від 18.07.2017р. не відповідають вимогам п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" внаслідок перевищення темпів приросту цін більше встановлених 10% при наявності коливання цін на паливо.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, а саме не перевіривши попередні документи щодо ринкової ціни та наявність чи відсутність коливання ціни на дизельне паливо та бензин на ринку, в порушення вимог п.2 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.4.5.2 договору за №20 від 18.04.2017 року здійснив від імені Установи закупівлю дизельного палива та бензину А-95, А-92 за цінами, які значно перевищували початкові договірні ціни та ринкові ціни на внутрішньому ринку України згідно додаткових угод за №№1-7 до договору від 18.04.2017р. за №20, внаслідок чого відбулось зменшення обсягів поставки палива на 48355 літрів, що спричинило матеріальної шкоди територіальній громаді в особі Одеської міської ради у сумі 1018345,58 гривень, що більш ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян станом на 1.01.2017р., що на той момент складав 800 гривень.

Органом досудового слідства ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 367 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Прокурор також вбачає, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисне кримінальне правопорушення передбачене вищезазначеною статтею.

Відповідно за змістом вказаної угоди сторони домовились, що ОСОБА_6 беззастережно визнає свою винуватість у вчинені злочину в обсязі пред`явленого обвинувачення, в подальшому співпрацювати зі слідством шляхом надання достовірної інформації, що стосується кримінального провадження. Також було узгоджене питання про призначення ОСОБА_6 покарання за ст.367 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, а саме пов`язаних з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень.

Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку відповідно положенням ст.473 ч.2 КПК України, для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки скоєний злочин відноситься до категорії злочину середньої тяжкості з необережною формою вини відповідно до положень ст.ст.12, 25 КК України, діюче законодавство дозволяє укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, що регламентовано положеннями ст.469 ч.4 п.1 КПК України та угода відповідає вимогам ст.469 ч.4 п.3 КПК України, укладена добровільно, водночас підтвердивши, що ОСОБА_6 співпрацював зі слідством, викривши інших осіб, причетних до кримінального правопорушення, частково відшкодував збитки, щиро розкаявся.

ОСОБА_6 , будучи ознайомленим зі своїми правами та наслідками затвердження угоди, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердив добровільність укладення цієї угоди без застосування до нього примусу або будь-яких обіцянок, при цьому не оспорюючи викладені у обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не здійснювалось відповідно до положень ст.ст.314 ч.3 п.1, 474 ч.4 КПК України. Також відповідно до ст.476 КПК України у судовому засіданні з`ясовано, що обвинуваченому зрозуміло про наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, а саме що у разі невиконання угоди прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком якого є призначення судового розгляду в загальному порядку.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у судовому засіданні - прокурора, який підтримав угоду про визнання винуватості та просив призначити узгоджене між сторонами покарання; захисника ОСОБА_4 , який в підтримку позиції підзахисного просив затвердити угоду, в свою чергу вказавши, що додаткові договори ОСОБА_6 були підписані під впливом збігу тяжких обставин, його підопічний був поставлений в певні умови, не підписання угод підірвало би роботу підприємства, на теперішній час самостійно вчинені дії відповідно чинного законодавства щодо повернення бюджетних коштів шляхом подання до Господарського суду Одеської області від імені Установи позову до ТОВ "Нафтотрейд ресурс" про визнання недійсними незаконних додаткових угод до договору та стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 1018345,58 гривень, крім того підзахисний добровільно сплатив завданий збиток у сумі 200 тис. гривень, підтверджуючи свої доводи копіями документів; обвинуваченого ОСОБА_6 , який погодився з кваліфікацією його дій за ознаками ст.367 ч.2 КК України та просив задовольнити угоду; представника потерпілого ОСОБА_5 , яка не заперечувала проти затвердження угоди, надав письмову згоду на укладення даної угоди, приймаючи до уваги наведені обставини, суд дійшов до висновку, що складені процесуальні документи відповідають формальним вимогам, встановленими ст.ст. 291, 472 КПК України, та умови угоди відповідають суспільним інтересам, не суперечать правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, визначена міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань і співвідносяться з видом та розміром покарання, яке остаточно узгоджене між сторонами у судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що існує достатньо підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, яка була укладена 29.04.2020 року між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_4 , за участі представника потерпілого Установи комунальної власності "Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому" ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо затвердження угоди в частині міри покарання ОСОБА_6 , суд враховує умови угоди, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого, те що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання та реєстрації, де проживає разом з родиною, має утриманців; наявність тяжких життєвих обставин щодо смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дочки при пожежі в Одеському коледжі економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу; позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного діяння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України є щире каяття, повне визнання своєї провини, активне сприяння розкриттю злочину; добровільне вжиття заходів щодо усунення заподіяної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Також суд приймає до уваги, що в рамках даного кримінального провадження прокуратурою Одеської області в інтересах територіальної громади в особі Одеської міської ради пред`явлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди у сумі 1018345,58 гривень.

За змістом положень ст.128 ч.1, 5 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосуються норми Цивільного процесуального кодексу за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Однак, не зважаючи на домовленість сторін, які уклали угоду про визнання винуватості та виконання умов цієї угоди, суд приймає до уваги ту обставину, що питання про розмір відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди остаточно не оговорене в угоді, вбачається необхідність в уточненні позовних вимог по причині добровільного часткового відшкодування спричиненого збитку у сумі 200 тис. гривень, що підтверджується копією квитанції №77, датованої 30.04.2020р. та долученої до матеріалів провадження; крім того як з`ясовано наявний позов безпосередньо до ТОВ "Нафтотрейд ресурс" про визнання недійсними незаконних додаткових угод до договору та стягнення безпідставно отриманих коштів, рішення по якому не прийняте, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що вирішення питання щодо цивільного позову при здійснені кримінального провадження на підставі угоди про визнання винуватості у даному випадку при викладених обставинах буде не доречним, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити позов без розгляду.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити положення ст.128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з урахуванням санкції ст.367 ч.2 КК України та вимог ст.ст.50, 53 цього ж Кодексу, суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотив скоєного злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку вчиненого діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який вину визнав в повному обсязі, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, сприяв розкриттю злочину, його сімейне становище, наявність тяжких життєвих обставин, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, приймаючи до уваги умови угоди про визнання винуватості, суд вважає за можливе за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання застосувати до обвинуваченого ст.69 КК України, а саме перейти до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ст.367 ч.2 КК України, при цьому вважає, що міра покарання у вигляді штрафу на користь держави без визначення додаткового покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що в рамках даного кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 15.06.2020 року. Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

Керуючись ст.ст.50, 53, 69 КК України, ст.ст. 314, 369-371, 373-374, 394-395, 472-476 КПК України, -

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.04.2020 року між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_4 , за участі представника потерпілого Установи комунальної власності "Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому" ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 367 ч.2 КК України, призначив йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

Цивільний позов прокуратури Одеської області в інтересах територіальної громади в особі Одеської міської ради про стягнення з ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди у сумі 1018345,58 гривень відповідно до ступеню його вини залишити без розгляду.

Матеріали кримінального провадження за №000389 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2.04.2020 року зберігати в прокуратурі Одеської області.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до положень ст.473 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1