Провадження № 1-кс/947/9484/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000476від 05.05.2020року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Саратів, Росії, громадянки України, росіянки, працюючої на посаді завідувача об`єднаної клініко діагностичної лабораторії, лікаря-лаборанта (1 ст.) діагностичної служби Комунального некомерційного підприємства Міська клінічна лікарня № 10 Одеської міської ради, з вищою освітою, розлученої, яка є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судиму, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476від 05.05.2020 за знаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактомодержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Досудовим розслідуванням установлено, що наказом директора Комунального некомерційного підприємства Міська клінічна лікарня № 10 Одеської міської ради (далі КНП «МКЛ №10» ОМР) ОСОБА_7 від 14.01.2020 № 3-ос, ОСОБА_5 прийнято на роботу на посаду завідувача об`єднаної клініко діагностичної лабораторії, лікаря-лаборанта (1 ст.) діагностичної служби КНП «МКЛ №10» ОМР.
Згідно клопотання, 14.01.2020, точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено, в ході виконання своїх організаційно-розпорядчих функцій у ОСОБА_5 виник умисел на отримання від підлеглих працівників клінічно діагностичної лабораторії неправомірної вигоди за неподання керівництву КНП «МКЛ № 10» ОМР штучних підстав про накладання дисциплінарних стягнень на підлеглих їй співробітників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також ініціювання нею питання послідуючого звільнення їх з займаних посад.
Реалізуючи свій злочинний намір, приблизно в кінці січня 2020 року, точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 у ході розмови із підлеглими їй лікарями біологами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка відбулася у приміщенні клінічно діагностичної лабораторії, розташованої на третьому поверсі КНП „МКЛ № 10 ОМР за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 61-а, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, повідомила ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про те, що останні після кожної зміни повинні надавати їй грошові кошти у розмірі 200 гривень за кожне проведене ними лабораторне обстеження. У випадку відмови, ОСОБА_5 з надуманих підстав подаватиме директору або його заступникам відомості про накладання дисциплінарних стягнень на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також, використовуючи своє службове становище та повноваження керівника підрозділу, ініціюватиме питання послідуючого звільнення останніх з займаних посад. Розуміючі, що ОСОБА_5 в силу займаної посади, виконує відносно них організаційно-розпорядчі функції, в зв`язку із чим вони перебувають у службовій залежності від ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вимушено погодились на її вимогу про надання неправомірної вигоди та, у подальшому, звернулись до правоохоронних органів за захистом своїх прав.

У подальшому 25.06.2020, приблизно о 08 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 3, клінічно діагностичної лабораторії КНП „МКЛ № 10 ОМР, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського 61-а, отримала від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 6 200 (шість тисяч двісті) гривень за неподання керівництву КНП «МКЛ № 10» ОМР з надуманих підстав відомостей про накладання дисциплінарних стягнень на підлеглих їй співробітників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також ініціювання нею питання послідуючого звільнення їх з займаних посад.
Цього ж дня, о 09.22 годині, після отримання зазначеної неправомірної вигоди, ОСОБА_5 була затримана співробітниками правоохоронних органів в приміщенні свого службового кабінету. В ході огляду в приміщенні кабінету № 3, клінічно діагностичної лабораторії КНП „МКЛ № 10 ОМР, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського 61-а виявлено грошові кошти у розмірі 6 200 (шість тисяч двісті) гривень, які остання отримала у якості неправомірної вигоди від ОСОБА_10 .
25.06.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з даним клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, вказане клопотання просив задовольнити.
Захисник підозрюваної в судовому засіданні долучив письмові заперечення на клопотання, які підтримав у повному обсязі та зазначив, що стороною обвинувачення не було доведено наявність аргументованих підстав для застосування відносно його підзахисної найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Матеріали, які долучені до клопотання містять значні суперечності та невідповідності. Стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, на які в своєму клопотанні посилається сторона обвинувачення. Просив врахувати характеризуючі підозрювану матеріли, зокрема наявність на її утриманні неповнолітньої дитини, а також стан здоров`я її підзахисної. З огляду на викладене, просив відмовити в задоволенні поданого клопотання та застосувати відносно його підзахисної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку свого захисника, зазначивши, що з пред`явленою підозрою частково погоджується, у скоєному розкаюється.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів даного клопотання, 25.06.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

В підтвердження існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, сторона обвинувачення посилається на: рапорт ОСОБА_11 від 05.05.2020, протокол допиту ОСОБА_10 від 08.05.2020, протокол допиту ОСОБА_10 від 25.06.2020, протоколи допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 25.06.2020, протокол освідування особи від 25.06.2020; протокол огляду місця події від 25.06.2020, протокол затримання підозрюваної від 25.06.2020, положенням про об`єднану клініко діагностичну лабораторію, затвердженого 02.01.2020 директором КНП «МКЛ №10» ОМР ОСОБА_7 , посадову інструкцію ОСОБА_5 , наказ директора КНП «МКЛ №10» ОМР ОСОБА_7 від 14.01.2020 № 3-ос, про прийняття ОСОБА_5 на роботу на посаду завідувача об`єднаної клініко діагностичної лабораторії, лікаря-лаборанта (1 ст.) діагностичної служби КНП «МКЛ №10» ОМР, та інші матеріали клопотання в сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

В частині існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які в своєму клопотання посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Так, слідчий суддя враховує, що на теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі, в зв`язку з чим, з огляду на факт усвідомлення підозрюваною ОСОБА_5 ймовірних негативних наслідків, які можуть для останньої настати внаслідок можливого вчинення інкримінованих останній дій, підозрювана може вжити заходів спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, з огляду на займану підозрюваною ОСОБА_5 посаду, а також характери інкримінованих останній дій, які обумовлені наданими останній повноваженнями, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення в частині існування ризику можливого знищення підозрюваною документів, які мають суттєве значення для даного кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України),

Більше того, оскільки в рамках даного кримінального провадження наявні низка свідків, які дають викривальні покази відносно підозрюваної ОСОБА_5 й якими на теперішній час підтверджується обґрунтованість пред`явленої останній підозри за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки такі особи в подальшому, у випадку направлення обвинувального акту до суду ймовірно будуть безпосередньо допитуватися судом, а показання таких осіб будуть використані в якості доказів, слідчий суддя також приходить до переконання про доведеність існування в рамках такого кримінального провадження ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваної на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення доведено перед слідчим суддею наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, у своєму клопотанні сторона обвинувачення не обґрунтувала, чому завдання, яке ставиться в зв`язку з необхідністю застосування відносно підозрюваної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не можливо досягти шляхом застосування відносно підозрюваної альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, зокрема запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, як вбачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що шляхом застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на останню обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, запобігти настанню ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України буде в повній мірі можливим.

В свою чергу вказана міра запобіжного заходу в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ як його частині.

Враховуючи викладене, з огляду на наявність у підозрюваної ОСОБА_5 постійного місця реєстрації та проживання, ту обставину, що підозрювана має на утриманні неповнолітню дитину, при цьому є інвалідом ІІІ групи, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на останню відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000476від 05.05.2020року відмовити.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язавши її цілодобово, не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 25.08.2020 року, в межах строків досудового розслідування.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , строком до 25.08.2020 року року, наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування зі свідками в рамках даного кримінального провадження;
-здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1