Справа № 171/220/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Апостолове

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000087 від 09.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000087 від 09.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУПН в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 09.02.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 09.02.2020 р., приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_6 , знаходився за місцем свого мешкання в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час до останнього, прийшли раніше йому знайомі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на грунті давніх неприязних відносин, винник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаком руки в область голови.
В цей час у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв в ліву руку з підлоги кухонний ніж, яким наніс один удар в область брюшної полості ОСОБА_8 з права.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_10 , згідно довідки виданої в КЗ «Апостолівська ЦРЛ» ДОР» від 09.02.2020 року, потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення брюшної полості, яке за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя.
Під час проведення огляду місця події приміщення будинку АДРЕСА_1 вилучено ніж з рукояткою коричневого кольору, цеглину червоного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору та фуфайку чоловічу темно-синього кольору, яка належить ОСОБА_6 .
Вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В зв`язку з цим, 09.02.2020 р. слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні.
Накладення арешту на виявлені в ході огляду місця події речі та предмети, які визнано в якості речових доказів, необхідно для виконання цілей кримінального провадження, зокрема запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення майна, яке визнане речовим доказом, що матиме на меті ухилення від притягнення винної особи до перелбаченої законом відповідальності.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання з доданими матеріалами, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Клопотання слідчого подано у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України та відповідає вимогам, встановленим ст.171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є законним і обґрунтованим, та з метою збереження речового доказу, підлягає задоволенню, оскільки речові докази мають важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні та є доказом, яке допоможе встановити обставини вчинення кримінального правопорушення, а не застосування цього заходу створить труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні №0000087.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-172, 309-310, 369, 371-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000087 від 09.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке визнане речовими доказами відповідно постанови слідчого від 09.02.2020, а саме: ніж з рукояткою коричневого кольору, цеглину червоного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, фуфайку темно-синього кольору, яка належить ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1