УХВАЛА

02 липня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000088 від 12.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно, що було вилучене 30.06.2020 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , проведено в приміщенні палати №10, що в м. Рівне по вул. М. Карнаухова, 25а.

В обґрунтування клопотання вказує, що наприкінці лютого 2020 року, точний час на даний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи у своєму службовому кабінеті № 115, Рівненського державного гуманітарного університету, що знаходиться в приміщенні будинку № 16 по вулиці Котляревського в м. Рівне висловила вимогу ОСОБА_6 , яка являється старостою групи, надати їй неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 100 доларів США з кожного студента, в загальній сумі 700 доларів США що згідно курсу НБУ становить 18 620 грн. за сприяння у здачі державного іспиту з хореографії та видачу диплому.

ОСОБА_6 , сприймаючи дану вимогу ОСОБА_5 , як створення умов, за яких вона вимушена надати неправомірну вигоду, з метою запобігання настанню шкідливих наслідків для своїх законних інтересів та інтересів інших осіб, у вигляді успішної здачі державного іспиту, звернулась із метою захисту своїх прав, а також прав інших осіб із заявою до правоохоронного органу.

Так, 24.06.2020 (точний час досудовий розслідування на даний час не встановлено) першу частину неправомірної вигоди ОСОБА_5 в сумі 100 доларів США одержала від ОСОБА_7 у своєму службовому кабінеті за вчинення вищевказаних дій із використанням свого службового становища. Крім того, в ході розмови ОСОБА_5 вказала ОСОБА_7 , що очікує від останньої додаткові грошові кошти в сумі 1400 грн., які призначаються у якості неправомірної вигоди за вчинення вищевказаних дій із використанням свого службового становища.

В подальшому, 30 червня 2020 року близько 11 год. 15 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в своєму службовому кабінеті № 115, Рівненського державного гуманітарного університету, що знаходиться в приміщенні будинку № 16 по вулиці Котляревського в м. Рівне, поєднуючи із вимаганням неправомірної вигоди, одержала її від гр. ОСОБА_6 в розмірі 600 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 15 969 грн. та 1400 гривень за вчинення нею, як службовою особою, в інтересах ОСОБА_6 дій, пов`язаних із здачею державного іспиту з хореографії та подальшої видачі диплому.

Близько 16 год. 50 хв. 30 червня 2020 року ОСОБА_5 затримано працівниками правоохоронних органів, після отримання нею неправомірної вигоди від гр. ОСОБА_6

30.06.2020 року, в порядку ст. 233 КПК України було проведено невідкладний обшук службового кабінету АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_5 , в ході котрого остання почала скаржитися на своє самопочуття та їй було викликано швидку допомогу та доставлено до КНП «Центральноъ міської лікарні» Рівненської міської ради, що в м. Рівне, по вул. М. Карнаухова 25а, де було проведено її невідкладний особистий обшук.
В ході проведення особистого обшуку в приміщенні палати №10, що в м. Рівне, по вул. М. Карнаухова 25а, в нижній білизні (трусах) з лівого боку було виявлено невеликих розмірів згорток, в якому було виявлено та вилучено 6 купюр номіналом 100 доларів США з серійними номерами: НВ46847530Н, ВВ59173063В, КА05370935А, НЕ26080026С, КВ26164659Р, HG81459492A, а також 7 купюр номіналом 200 гривень з серійними номерами: КМ3598597, УВ3060190, ЄА 5665616, ЗЗ8902659, СЛ8725766, УЖ 8306287, ЗЄ 0387816.
Вказані грошові кошти є предметом протиправних дій та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в зв`язку з цим містять ознаки речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, та 01.07.2020 вказані грошові кошти визнано речовим доказом та винесено відповідну постанову.
Таким чином, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна, уникнення конфіскації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000088 від 12.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вилучені під час особистого обшуку 30.0.6.2020 вищевказані речі, зокрема грошові купюри постановою слідчого від 01.07.2020 визнано та приєднано до матеріалів досудового розслідування, як речові докази.

Керуючись положеннями ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути дане клопотання без повідомлення інших осіб з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, а решт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючий, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучено 30.06.2020 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , проведено в приміщенні палати №10, що в м. Рівне по вул. М. Карнаухова, 25а, з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження предметів, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене 30.06.2020 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , проведеного в приміщенні палати №10, що в м. Рівне, по вул. М. Карнаухова 25а, в ході якого було виявлено 6 купюр номіналом 100 доларів США з серійними номерами: НВ46847530Н, ВВ59173063В, КА05370935А, НЕ26080026С, КВ26164659Р, HG81459492A, а також 7 купюр номіналом 200 гривень з серійними номерами: КМ3598597, УВ3060190, ЄА 5665616, ЗЗ8902659, СЛ8725766, УЖ 8306287, ЗЄ 0387816, що полягає у позбавленні можливості власника розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1