ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/66/20 Номер провадження 11-сс/814/124/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю представника ТОВ «Петрохімія» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчук від 23 січня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя частково задовольнив клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000023 та наклав арешт на майно, вилучене 20 січня 2020 року під час проведення обшуку автозаправного пункту «Роснафта» по вул. В. Набережна, 32-а, у місті Кременчук Полтавської області, а саме, блок із записами камер відеоспостереження; аркуш із записами графіку чергувань; книгу відгуків та пропозицій, видану ТОВ «Олімпія Сервіс»; виписку з ЄДР на ТОВ «МБКІ»; схему розміщення об`єктів на АГЗП та додаток до неї; копію акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта від 20 листопада 2005 року та договір оренди від 10 січня 2020 року з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

В задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на 4 м3 газу відмовлено, оскільки слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор не довів необхідність такого арешту, не надав будь-яких доказів на підтвердження того, що вказаний газ може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що дане майно набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання прокурора про арешт майна у повному обсязі.
Наголошує на тому, що 4 м3 газу, вилучені під час обшуку автозаправного пункту «Роснафта», є власністю ТОВ «Олімпія Сервіс» та можуть бути доказом факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, а також обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, міркування представника ТОВ «Петрохімія» про відсутність визначених законом підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Рішення слідчого судді в частині накладення арешту на майно, вилучене 20 січня 2020 року під час проведення обшуку автозаправного пункту «Роснафта» по вул. В. Набережна, 32-а, у м. Кременчук Полтавської області в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність підстав для накладення арешту на 4 м3 газу, оскільки він є доказом злочину, є непереконливими.
Приписами ч.1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з п.1 ч.2 та ч.3 цієї статті Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Відповідно до ст.98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000023 здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.272 КК України.
Диспозицією цієї частини статті Кодексу встановлена відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.
При цьому, об`єктивна сторона вказаного злочину характеризується: 1) діянням - порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві, 2) наслідками у вигляді загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого; 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками.
Пленуму Верховного Суду України у п. 21 постанови від 12 червня 2009 року № 7 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва» роз`яснив, що поняття "шкода здоров`ю потерпілого" охоплює випадки, пов`язані із заподіянням особі середньої тяжкості чи легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.
Як поняття "загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків" необхідно розуміти такі зміни у стані виробничих об`єктів, підприємств, унаслідок яких виникає реальна небезпека життю людей або реальна небезпека заподіяння (настання) шкоди вказаним у цих статтях благам.
Всупереч наведеним вимогам закону, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б свідчили про встановлення органом досудового розслідування обставин на підтвердження доводів прокурора, що вилучений газ був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.272 КК України.

В свою чергу відомості з витягу з ЄРДР цього кримінального провадження місять лише вказівку про виявлення незаконної автозаправної станції під назвою «Роснафта».
Більше того, прокурор взагалі не обґрунтовує яким чином накладення арешту на газ сприятиме досягненню завдань кримінального провадження. Не містить клопотання прокурора і даних щодо проведення будь-яких слідчих дій щодо вилученого газу.
Враховуючи наведе, колегія суддів не вбачає визначених законом підстав для накладення арешту на 4 м3 газу, вилученого під час проведення обшуку на АГЗП по вул. В. Набережна, 32-а, у місті Кременчук Полтавської області.

Рішення слідчого судді належним чином вмотивоване, істотних порушень кримінального процесуального закону не встановлено, тому відсутні підстави для його скасування.
Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 405, 407 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчук від 23 січня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4