Справа № 202/8312/19
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
19 грудня 2019 року м. Дніпро
слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001023,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0001023, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 12 грудня 2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001023 здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
17 грудня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001023.

Дане клопотання відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 17 грудня 2019 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.12.2019 року о 17 год. 20 хв. до ЧЧ ГУНП по телефону надійшло анонімне повідомлення про те, що за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Нечая, 19, з вікна автомобіля «MAZDA» сірого кольору (на Литовських номерах) НОМЕР_1 , хлопець на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , показував предмет, схожий на гранату (ЖЄО 1997 від 12.12.2019 року).
Під час досудового розслідування встановлено, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користуванні якого мається автомобіль «MAZDA», VIN: НОМЕР_2 , з державним номером НОМЕР_1 .
13.12.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 проведено обшук в автомобілі марки «MAZDA», VIN: НОМЕР_2 , з державним номером НОМЕР_1 , в ході якого вищевказаний автомобіль вилучено та опечатано.
13.12.2019 року постановою слідчого автомобіль марки «MAZDA», VIN: НОМЕР_2 , з державним номером НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що з метою збереження та запобігання можливої втрати речей, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001023, а саме: автомобіля марки «MAZDA», VIN: НОМЕР_2 , з державним номером НОМЕР_1 , який відповідно до ст. 98, 167 КПК України, може зберігати на собі сліди вчинення правопорушення, або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, що зумовило звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Слідчий в судове засідання не з`явилась, натомість до матеріалів клопотання додала заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд клопотання без її участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, автомобіль марки «MAZDA», VIN: НОМЕР_2 , з державним номером НОМЕР_1 , на який слідчий просить накласти арешт, було вилучено під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді та дозвіл на вилучення якого в цій ухвалі не надавався, що свідчить про те, що вказаний транспортний засіб є тимчасово вилученим майном, разом з цим клопотання про накладення арешту слідчим скеровано на адресу суду лише 17 грудня 2019 року, що в свою чергу свідчить про недотримання останньою встановлених законодавством строків для подачі такого роду клопотань. Крім того, звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий не порушує питання про поновлення пропущених строків звернення з таким клопотанням з зазначенням поважних причин такого пропуску, а також не долучає жодних доказів, які б свідчили про дотримання передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України строків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001023 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1