Справа №491/480/20
У Х В А Л А
10 червня 2020 року м. Ананьїв

Слідчий суддя Ананьївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000220,

ВСТАНОВИВ:

До Ананьївського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000220.
Зі скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000220 дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13 серпня 2019 року та в якій скаржниця та її донька ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.
Також, зі скарги вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні було призначено проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в наслідок дорожньотранспортної пригоди, проведення якої було доручено Подільському відділенню Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи. ОСОБА_2 та її доньці було видано направлення до експертної установи. Проте, експертизу не було проведено у зв`язку з ненаданням експерту медичної документації, про що як зазначає скаржниця експертом було надано список необхідних документів, щодо проходження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 лікування.
У зв`язку з викладеним ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді з даною скаргою та просить зобов`язати слідчого та процесуального керівника надати їй та її доньці медичну документацію з лікарень міст Ананьїва та Одеси, яка необхідна для проведення судово-медичної експертизи.
Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.
Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність слідчого та вона просить слідчого суддю зобов`язати слідчого вчинити певну дію.
Так, частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
З диспозиції частини 1 статті 303 КПК України вбачається, що під час досудового розслідування може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
При цьому, зі змісту скарги ОСОБА_2 вбачається, що ним не оскаржується будь-яка бездіяльність слідчого, яка б полягала у не вчиненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, , яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України.
Також, на досудовому розслідуванні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що передбачено п.7 ч.1 ст.303 КПК України.
Проте, з прохальної частини скарги не вбачається, що ОСОБА_2 оскаржується рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема таке рішення відповідно до положень ст.ст.110, 220 повинно бути оформлено у формі постанови, проте будь-яких посилань на існування такої постанови та її копії скарга та додані до неї матеріали не містять.
Крім того, під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки, що передбачено п.6 ч.1 ст.303 КПК України.
Питання застосування заходів безпеки врегульовано Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».
Частиною 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» визначено, що до органів, які забезпечують безпеку осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, належать державні органи, які: а) приймають рішення про застосування заходів безпеки; б) здійснюють заходи безпеки.
Частиною 2 статті 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» визначено, що рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» здійснення заходів безпеки покладається за підслідністю на органи служби безпеки, Державного бюро розслідувань, органи внутрішніх справ, органи Національної поліції або Національне антикорупційне бюро України, у складі структур яких з цією метою створюються спеціальні підрозділи. Безпеку осіб, яких беруть під захист, якщо кримінальні провадження знаходяться у провадженні податкової міліції або суду, забезпечує за їх рішенням відповідно орган служби безпеки, Державного бюро розслідувань, орган внутрішніх справ, орган Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України або орган чи установа виконання покарань, слідчий ізолятор. Безпеку особи, взятої під захист, якщо її тримають в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, забезпечує відповідний підрозділ такої установи чи слідчого ізолятора незалежно від того, у провадженні якого органу знаходиться кримінальне провадження.
Проте, зі скарги вбачається, що ОСОБА_2 не оскаржуються рішення або бездіяльність органів, на які покладено ч.ч.2, 3 ст.3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» прийняття рішення про застосування заходів безпеки та їх здійснення, при застосуванні заходів безпеки.
З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 в даному випадку не оскаржуються будь-які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, оскарження яких можливо у відповідності до положень ч.1 ст.303 КПК України.
Частиною 4 статті 304 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Слідчий суддя також вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що відповідно до частини 5 статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
При цьому, частиною 1 статті 40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Зі змісту наведених норм ст.40 КПК України, а також положень ст.ст.303, 307 КПК України можливо дійти висновку, що слідчий є особою процесуально незалежною та вільною у прийняття процесуальних рішень та вчинення процесуальних дій, слідчий суддя при здійсненні, передбаченого КПК України судового контролю за законністю під час здійснення кримінального провадження, вправі зобов`язати слідчого вчинити лише ті дії, які слідчий зобов`язаний вчинити відповідно до закону.
Також, зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що скаржником фактично оскаржується тривалість досудового розслідування, тобто порушення, передбачених ст.28 КПК України, розумних строків досудового розслідування.
При цьому, частиною 1 статті 308 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Та в подальшому, в разі прийняття прокурором рішення про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, таке рішення, відповідно до п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржене слідчому судді.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000220, - відмовити.
У відповідності до ч.5 ст.304 КПК України копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили "_____"_________________20___року.