Житомирський апеляційний суд
Справа №294/895/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2020 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд
в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000115, клопотання захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , про зміну запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро (Дніпропетровськ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.406, ч.3 ст. 406 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боровківка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.406, ч.3 ст.406 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новомалинівка, Широківського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , неодруженого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.406, ч.3 ст.406 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в:
Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 26.02.2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.406, ч.3 ст.406 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.3 ст. 406 КК України у виді 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 406 КК України - у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_7 за сукупністю злочинів остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 , слід рахувати з 27.05.2019 року - з часу взяття під варту.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 27.05.2019 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжено ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13.04.2020 до 11 червня 2020 року.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.406, ч.3 ст.406 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.3 ст.406 КК України у виді 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст.406 КК України - у виді 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_8 за сукупністю злочинів остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 роки позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 , слід рахувати з 27.05.2019 року - з часу взяття під варту.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_8 , строк попереднього ув`язнення під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 27.05.2019 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжено ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13.04.2020 до 11 червня 2020 року.

ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.406, ч.3 ст.406 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.3 ст. 406 КК України у виді 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 406 КК України - у виді 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_9 за сукупністю злочинів остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 роки позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 , слід рахувати з 27.05.2019 року - з часу взяття під варту.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_9 , строк попереднього ув`язнення під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 27.05.2019 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою продовжено ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13.04.2020 до 11 червня 2020 року.

Від прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 надійшли клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб з утриманням на гауптвахті.

Зазначає, що на даний час триває судовий розгляд, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, а тому виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стверджує, що існує реальний ризик переховування обвинувачених від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання їх винуватими у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких обґрунтовано обвинувачуються.

Вважає, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків.

Зазначає, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можуть незаконно впливати на потерпілих та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, тощо, до надання неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню. Перебування обвинувачених навіть під цілодобовим домашнім арештом, не виключає можливості здійснення ними впливу на вказаних осіб чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Вказує, що існують ризики, передбачені п.3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Додатково зазначає, що тримання під вартою обвинувачених є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку.

Від захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті обвинувачених, на більш м`який запобіжний захід, а саме - на особисте зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Вказує, що на даний час відпали усі ризики, що визначені ст.177 КПК України, зокрема, допитані усі свідки у справі, досліджені усі письмові докази, що наявні у сторони обвинувачення, таким чином, вплинути на свідків чи знищити речові докази обвинувачені не мають будь-якої можливості.

Зазначив, що обвинувачені підлягають мобілізації із лав Збройних сил України, однак, у зв`язку із їх утриманням під вартою, це неможливо зробити, чим порушуються їх конституційні обов`язки, визначені ст.65 Конституції України.

Послався на те, що за місцем проходження військової служби ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 характеризуються із позитивної сторони, наміру продовжувати злочини не мають, раніше до кримінальної чи іншої відповідальності не притягались. Крім цього, у випадку мобілізації, обвинувачені залишать військову частину та повернуться за місцем свого проживання, де вони мають стійкі соціальні зв`язки та сім`ї, що унеможливить вплив на свідків. Вказав, що потерпілий ОСОБА_13 неодноразово під час розгляду справи в суді першої інстанції заявляв, що не має будь-яких претензій до обвинувачених та просить змінити їм запобіжний захід на більш м`який.

Вважає, що подальша потреба у застосуванні щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 найбільш суворого та виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою відсутня, та зазначає, що більш доцільним є застосування до них іншого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Звертає увагу на ту обставину, що Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19 з 12.03.2020 р. по 23.04.2020 р. на всій території України оголошено карантин. Належні умови, що гарантують безпеку здоров`ю та життю обвинуваченим в умовах тримання їх на гауптвахті відсутні. Апеляційний розгляд даної справи, у зв`язку з карантинними заходами, введеними в Україні, може тривати значний час, а тому перебування їх на гауптвахті жодним чином не є обґрунтованим.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_11 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на більш м`який запобіжний захід, а саме на домашній арешт, за потреби із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням інших обов`язків на розсуд суду.

Посилається на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та жодних об`єктивних даних, які б підтверджували ці ризики відносно ОСОБА_9 , матеріали кримінального провадження не містять. Крім того, судовий розгляд кримінального провадження завершений, всі докази, які сторона обвинувачення вважала за потрібне зібрати зібрані, зафіксовані.

Зазначає, що ОСОБА_9 не вчиняв дій, які б свідчили про його намір переховуватись від органів слідства чи суду, інші дані, які б свідчили про наявність цього ризику, відсутні. Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_9 перешкоджав кримінальному провадженню або має наміри щодо цього. Також не підтверджений ризик того, що ОСОБА_9 може знищити або спотворити яку-небудь з речей або документів, які мають значення для справи. Матеріалами провадження не встановлено, що ОСОБА_9 вчиняв будь-які спроби незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених у цьому ж провадженні.

Звертає увагу на необхідність врахування дотримання розумного строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою. Зазначає, що в матеріалах справи містяться докази того, що ОСОБА_9 характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання, постійне місце роботи, раніше до кримінальної чи іншої відповідальності не притягувався. В минулих судових засіданнях потерпілий ОСОБА_13 не мав будь-яких претензій до обвинуваченого та прохав змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Захисник ОСОБА_11 належним чином повідомлений про дату і час розгляду апеляційних скарг, про що свідчить розписка за його особистим підписом (т.5 а.п.14). 25.05.2020 на електронну адресу Житомирського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_11 про відкладення судового засідання, у зв`язку з технічною несправністю його автомобіля. (т.5 а.п.55). Враховуючи, що адвокат ОСОБА_11 належним чином повідомлений про дату і час розгляду апеляційних скарг, в судовому засіданні присутній адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , колегія суддів вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисників про зміну запобіжного заходу, у відсутність адвоката ОСОБА_11 .

Заслухавши прокурора ОСОБА_6 , який підтримав клопотання прокурора, та заперечив щодо задоволення клопотань захисників, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , які підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу та заперечили щодо клопотань прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотань, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задоволенню не підлягають, виходячи наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наслідки, які настали в результаті його вчинення (з обставин інкримінованого обвинувачення потерпілий ОСОБА_13 отримав 3 групу інвалідності), суворість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченим, у разі визнання їх винними, колегії суддів дійшла до висновку про існування, на час постановлення ухвали, обґрунтованих підстав вважати, що наявні не абстрактні, а конкретні ризики можливості вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень та переховування від суду, а відповідно неможливості застосування до них менш суворого запобіжного заходу.
Отже, існуючі ризики щодо переховування від органів слідства та суду не зменшились, їх запобігання неможливе без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На переконання колегії суддів, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Доводи захисників щодо того, що строк проходження військової служби у обвинувачених закінчився 12 листопада 2019 року, а утримання їх під вартою позбавляє можливості демобілізуватись із військової частини також не можна вважати безумовною підставою для зміни обвинуваченим запобіжного заходу. Відповідно до п.229 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» за наявності підстав, передбачених статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовець може бути звільнений з військової служби під час досудового розслідування або судового провадження, якщо до нього не застосовано заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді затримання особи або запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту чи тримання під вартою, з одночасним повідомленням про звільнення відповідних органів досудового розслідування чи суду.

На думку колегії суддів, наявність постійного місця проживання неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченими дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.
Посилання захисників в апеляційних скаргах щодо позиції потерпілого ОСОБА_13 , який не мав будь-яких претензій до обвинувачених та прохав змінити запобіжний захід на більш м`який, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки на даному етапі розгляду кримінального провадження думка потерпілого не є визначальною, однак може бути врахована в сукупності з іншими обставинами при винесенні остаточного рішення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
З урахуванням викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам та наявні достатні правові підстави для продовження щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення їх належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 13.04.2020 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 11 червня 2020 року включно.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2020 року неможливо закінчити до спливу строку запобіжного заходу щодо обвинувачених, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто по 23 липня 2020 року включно.

Керуючись ст.ст.197, 199, 401, 405 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Клопотання захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме по 23 липня 2020 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме по 23 липня 2020 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме по 23 липня 2020 року включно.

Строк дії ухвали по 23 липня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :