Справа № 161/3923/20
Провадження № 1-кс/161/1886/20
У Х В А Л А
м. Луцьк 23 березня 2020 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000195 від 17.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
На адресу суду надійшло вказане клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000342 від 14.04.2016, ОСОБА_5 надав органу, що здійснює досудове розслідування завідомо неправдиві показання свідка, поєднані зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту.

Слідчим відділенням Ківерцівського відділу поліції Головного управління Національної поліції здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000342 від 14.04.2016 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_6 12 квітня 2016 року близько 22 год, перебуваючи по вул. Парковій у м. Ківерці вчинив напад на ОСОБА_7 та заволодів його мобільним телефоном марки «Нокіа», тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Допитаний під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження свідок ОСОБА_5 , будучи ознайомленим зі змістом ст. 384 КК України, надав органу, що здійснює досудове розслідування завідомо неправдиві показання, що виправдовували ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме ОСОБА_5 вказував, що мобільний телефон марки «Нокіа 222», який з показань потерпілого ОСОБА_7 у останнього викрав ОСОБА_6 , був знайдений ОСОБА_8 під час прогулянки у м. Ківерці поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 23.06.2016 скеровано до Ківерцівського районного суду Волинської області для розгляду по суті.

Допитаний в судовому засіданні 21.10.2016 ОСОБА_5 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, та, надавши суду присягу говорити тільки правду, підтримав раніше надані ним під час досудового розслідування показання, а саме те, що мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 знайшов ОСОБА_8 під час прогулянки у м. Ківерці спільно з ОСОБА_6 .

Вироком Ківерцівського районного суду від 06.01.2017 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. При цьому, виносячи вирок відносно ОСОБА_9 , суд не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про те, що мобільний телефон марки «Нокіа 222» був знайдений ОСОБА_8 під час прогулянки у м. Ківерці поблизу кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки їхні показання суттєво різнилися із іншими доказами, дослідженими судом, а тому розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності обвинуваченим.

Вироком Апеляційного суду Волинської області від 08.11.2017, яким змінено вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, підтверджено надання судом першої інстанції належної правової оцінки показанням свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та констатовано, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив версію захисту про знайдення телефону.

Крім того, за результатами розгляду касаційної скарги захисника ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_6 , у постанові від 21.11.2018 Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду встановив безпідставність твердження касаційної скарги захисника про залишення поза увагою судів показань свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Враховуючи що ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 надали завідомо неправдиві показання свідка органу, що здійснює досудове розслідування та суду, поєднаних зі штучним створенням доказів захисту, в їх діях вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК Укрїїни.

За вказаним фактом 26.02.2019 року ІНФОРМАЦІЯ_3 внесені відповідні відомості за ч. 2 ст. 384 КК України до ЄРДР за №0000106 від 26.02.2019 року.

У зв`язку з вищевикладеним, в ході досудового розслідування виникла необхідність в отриманні дозволу у ІНФОРМАЦІЯ_4 на тимчасовий доступ до матеріалів кримінальних проваджень №00000342 від 14.04.2016 року та №0000106 від 26.02.2019 року, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 протоколів слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних документів, в яких зафіксовані відомості, що можуть бути використані як доказ доведення факту надання ОСОБА_5 неправдивих показань, зокрема, оригіналу протоколів тимчасового доступу до документів до матеріалів судових справ з додатками, документів які стали підставою для звернення із відповідними клопотаннями, протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , в якому зафіксовані показання, надані свідком ОСОБА_5 під час досудового розслідування, інших документів, що містяться в матеріалах вказаних кримінальних проваджень та матимуть значення для досудового розслідування.

З наведених вище підстав слідчий просить слідчого суддю надати тимчасовий доступ до вказаних документів.

Слідчий у судове засідання не прибув, однак подав заяву з проханням слухати клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

На переконання слідчого судді, слідчий довів належними та допустимим доказами, що для цілей вказаного кримінального провадження, зокрема для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, необхідним та доцільним є надання доступу до документів, які містять у розпорядженні органу державної влади, а отже клопотання є обґрунтованим та його слід задовольнити.

Однак слідчий суддя не знаходиться підстав для надання тимчасового доступу до «інших документів, що містяться в матеріалах вказаних кримінальних проваджень та матимуть значення для досудового розслідування», оскільки слідчий зобов`язаний навести у клопотання конкретні родові чи індивідуальні ознаки речей та документів, до яких він просить надати доступ, а «інші документи» такими ознаками не є.

Також слідчий суддя не вбачає доцільності вилучити оригінали всіх матеріалів кримінальних проваджень, як про це просить слідчий у кінці прохальної частини клопотання, а надає дозвіл на вилучення оригіналів лише тих документів на тимчасовий доступ до яких просить слідчий.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.159, 163, 164 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Надати слідчому слідчого відділу Луцького ВП ГУНП У Волинській області ОСОБА_3 або іншому слідчому, включеному до групи слідчих у даному кримінальному провадженні, тимчасовий доступ до матеріалів кримінальних проваджень, а саме до протоколів слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних документів, в яких зафіксовані відомості, що можуть бути використані як доказ доведення факту надання ОСОБА_5 неправдивих показань, зокрема, оригіналів протоколів тимчасового доступу до документів до матеріалів судових справ з додатками, документів які стали підставою для звернення із відповідними клопотаннями, протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , в якому зафіксовані показання, надані свідком ОСОБА_5 під час досудового розслідування, що містяться у матеріалах кримінальних проваджень №0000342 від 14.04.2016 та №0000106 від 26.02.2019, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення оригіналів вищенаведених документів.

Строк дії ухвали до 20 квітня 2020 року включно.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_1