Дата документу 21.03.2020 Справа № 554/2498/20
Провадження № 1-кс/554/3887/2020
УХВАЛА
Іменем України

21 березня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання начальника ВРОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, працюючого ТОВ «УКРРОСНАФТА» менеджер зі збуту, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину 2004 року народження, непрацездатних сина 1998 року народження та матір 1954 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369, ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 369 КК України,
в с т а н о в и в:

21 березня 2020 року слідчий звернулася до суду із зазначеним клопотанням, у якому посилалася на те, що слідчим управлінням проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000090 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено наступне. 11.03.2020 о 2 год. 25 хв. в с.Дзюбівщина, Великобагачанського р-ну Полтавської області по вул. Шевченка, 62 працівниками ГРПП Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області зупинено автомобіль марки MERSEDES-BENZ 311 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим на ОСОБА_4 на місці складено адміністративний протокол серії БР №062158 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 від 31.01.2011.

13.03.2020 близько 9 год. 30 хв. у службовому кабінеті № 13 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, смт. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103 ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, звернувся до ОСОБА_7 , який у зв`язку з тимчасовим покладенням на нього наказом № 104о/с ГУНП в Полтавській області від 10.03.2020 обов`язків начальника Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, займає відповідальне становище, та запропонував неправомірну вигоду у розмірі 10 000 грн. за не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та повернення йому посвідчення водія НОМЕР_2 від 31.01.2011. Про що ОСОБА_7 одразу повідомив Полтавське управління ДВБ НПУ.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у пропозиції надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії, з використанням службового становища, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

У подальшому, 19.03.2020 близько 13 год. 45 хв. у службовому кабінеті № 13 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, смт. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103 ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знову звернувся до ОСОБА_7 та запропонував йому неправомірну вигоду за не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та повернення йому посвідчення водія НОМЕР_2 від 31.01.2011, після чого одразу надав йому грошові кошти в сумі 10 000 грн., які поклав у адміністративний матеріал, складений на нього, який лежав на письмовому столі.

19.03.2020 під час обшуку в службовому кабінеті № 13 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, смт. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103 вказані грошові кошти в сумі 10 000 грн., надані ОСОБА_4 в якості неправомірної вигоди, виявлено та вилучено.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на надання неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії, з використанням службового становища, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України.

За вищевказаними фактами СУ ГУНП в Полтавській області розпочато кримінальні провадження, які внесені до ЄРДР за №0000090 від 14.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, №0000101 від 19.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України.

Зазначені матеріали досудового розслідування були об`єднані в одне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000090.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 20.03.2020 року повідомлено про підозру та вручено клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Причетність ОСОБА_4 до скоєння вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

1) заявою ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

2) протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.03.2020;

3) протоколом допиту огляду та прослуховування диску з аудіо записом, виданим ОСОБА_7 від 14.03.2020;

4) постановою про визнання речовим доказом від 20.03.2020;

5) копією адміністративного матеріалу, складеного на ОСОБА_4 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

6) грошовими коштами в сумі 10 000 грн., вилученими під час обшуку;

7) протоколом обшуку від 19.03.2020, згідно якого у службовому кабінеті №13 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт.В.Багачка, вул.Шевченка, 103, виявлено предмет неправомірної вигоди, наданої ОСОБА_4 , а саме грошові кошти в сумі 10 000 грн., а також адміністративний матеріал складений на ОСОБА_4 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

8) наказом №104о/с ГУНП в Полтавській області від 10.03.2020 про покладення обов`язків начальника Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області на ОСОБА_7 ;

9) повідомленням ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень від 20.03.2020;

10) іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий строк (позбавлення волі), а кримінальна відповідальність за злочини, які йому інкриміновані передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. ОСОБА_4 може ухилятися від слідства та суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєні злочини, оскільки він ніде не працює.

Підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у його володінні перебуває транспортний засіб MERSEDES-BENZ 311 д.н.з. НОМЕР_1 , керуючи яким останній допустив порушення ПДД.

Підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі на ОСОБА_7 та підлеглих йому працівників Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області.

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі вироку суду, оскільки підозрюваний є працездатним, має задовільний стан здоров`я, підозрюваний у трудових правовідносинах не перебуває, постійних офіційних джерел до існування немає.

Факт пропозиції та надання неправомірної вигоди керівнику відділення поліції в його ж службовому кабінеті з метою ухилення від адміністративної відповідальності за водіння в нетверезому стані, свідчить про наміри підозрюваного будь-якими методами та засобами уникнути відповідальності та про його правовий нігілізм, тобто про невизнання і недотримання вимог чинного законодавства.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо.
Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у кримінальних правопорушеннях, що є тяжкими.

особиста порука - на адресу слідчого відділу та прокуратури не надходили для розгляду письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4

застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_4 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу. Крім того, не здобуто достатніх відомостей про наявність офіційного джерела прибутку у підозрюваного.

домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини, а тому підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та нових злочинів.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії тяжких, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти, слідчий просила обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити. Наполягав на обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати до більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, особисте зобов`язання чи заставу.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

19.03.2020 року о 16.05 год. ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

20.03.2020 року о 15.45 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України.
В матеріалах провадження містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані йому злочини, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: 1) заявою ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; 2) протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.03.2020; 3) протоколом допиту огляду та прослуховування диску з аудіо записом, виданим ОСОБА_7 від 14.03.2020; 4) постановою про визнання речовим доказом від 20.03.2020; 5) копією адміністративного матеріалу, складеного на ОСОБА_4 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; 6) грошовими коштами в сумі 10 000 грн., вилученими під час обшуку; 7) протоколом обшуку від 19.03.2020, згідно якого у службовому кабінеті № 13 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт.В.Багачка, вул.Шевченка, 103, виявлено предмет неправомірної вигоди, наданої ОСОБА_4 , а саме грошові кошти в сумі 10 000 грн., а також адміністративний матеріал складений на ОСОБА_4 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; 8) наказом №104о/с ГУНП в Полтавській області від 10.03.2020 про покладення обов`язків начальника Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області на ОСОБА_7 ; 9) повідомленням ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень від 20.03.2020; 10) іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України знайшли своє підтвердження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор в судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, враховуючи що він єдиний в сім`ї працює , його графік роботи, наявність утриманців, стан здоров`я доньки, його вік, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на два місяці, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягає прокурор.

З урахуванням наведеного, вважаю можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства та надасть можливість останньому стати на шлях виправлення та перевиховання.
Керуючись ст.ст.176-178, 181,183-184, 186, 187, 193-196, 205, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання начальника ВРОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 19.00 до 07.00 год., строком до 21.05.2020 року, поклавши на нього наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
-не відлучатися з місця проживання у вказаний час без дозволу слідчого, прокурора, суду;
-утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.
- здати слідчому на зберігання документи, що надають право на виїзд і в`їзд в Україну.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 23.03.2020 року о 15.55 год.

Слідчий суддя Октябрскього

районного суду м.Полтави ОСОБА_1