УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 03 червня 2020 р., про відмову у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000415 від 05.03.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 03 червня 2020 р., про відмову у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000415 від 05.03.2020 року.

Свою скаргу особа, яка її подала, мотивує тим, що на досудовому розслідуванні третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами ГСУ ДБР перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000415 від 05.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. В межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 27.05.2020 р. було допитано у якості свідка. При цьому 28.05.2020 року ОСОБА_4 в межах вказаного кримінального провадження було подано заяву у порядку, передбаченому ч.1 ст. 55 КК України, про визнання його потерпілим, з підстав заподіяння незаконними діями по вилученню майна в ході обшуку матеріальної та моральної шкоди. Постановою слідчого від 03.06.2020 року у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_4 було відмовлено. У той же час скаржник вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження вже було допитано у якості свідка, при цьому ним слідчому було надано пояснення з приводу заподіяння йому майнової та моральної шкоди, надано слідчому ряд підтверджуючих документів тощо, однак оцінки даним обставинам слідчий у своїй постанові не навів.

У зв`язку із зазначеним скаржник просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим в межах вказаного кримінального провадження.

У судовому засіданні скаржник, адвокат ОСОБА_2 , підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити скаргу у повному обсязі з наведених у ній підстав.

Слідчий, рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином що, відповідно до ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги по суті на підставі наявних матеріалів.

Слідчий суддя, вислухавши доводи особи, яка подала скаргу, дослідивши доводи скарги та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, слідчим суддею встановлено, що з 05.03.2020 року слідчими третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами ГСУ ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000415, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України. що було розпочате за заявою ОСОБА_6 від 28.02.2020 року.

В подальшому, 28.05.2020 року ОСОБА_4 в межах вказаного кримінального провадження було подано заяву у порядку, передбаченому ч.1 ст. 55 КК України, про визнання його потерпілим, з підстав заподіяння незаконними діями по вилученню майна в ході обшуку матеріальної та моральної шкоди.

05 червня 2020 року заявником поштовим відправленням було отримано постанову слідчого від 03.06.2020 року, якою у задоволенні вказаної заяви про визнання потерпілим ОСОБА_4 було відмовлено.

В мотивування вказаної постанови було зазначено, що підставою для відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в межах кримінального провадження №0000415, є не встановлення очевидних та достатніх підстав вважати, що саме кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 365 КК України, йому заподіяно майнової та моральної шкоди .

Так, згідно ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому, звертаючись із заявою про визнання потерпілим по кримінальному провадженню №0000415 ОСОБА_4 вказує на те, що внаслідок кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування щодо службової особи ДБР, йому було заподіяно шкоду.

Разом з тим, слідчим, у порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, обмежився лише викладом відомостей щодо руху досудового розслідування вказаного вище кримінального провадження, посилання на відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про завдання ОСОБА_4 матеріальної та моральної як у матеріалах кримінального провадження, так і у заяві останнього про залучення у якості потерпілого, разом з тим будь-якого висновку чи обґрунтування, тобто мотивів, за яких слідчий прийняв рішення про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, зокрема зважаючи на процесуальний статус особи у провадженні, останнім у постанові не наведено.

У зв`язку із зазначеним оскаржувана постанова не може залишатись у силі та підлягає безумовному скасуванню, а скарга задоволенню в цій частині.

Разом з тим, вимога скарги щодо зобов`язання слідчого виконати дії, зокрема визнати ОСОБА_4 потерпілим, задоволенню не підлягає, оскільки слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 5 ст. 40 КПК України.

Керуючись ст.55, 56, 220, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 03 червня 2020 р., про відмову у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000415 від 05.03.2020 року скасувати.

Зобов`язати слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами ГСУ ДБР, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415, повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 28 травня 2020 року про залучення до провадження у якості потерпілого у відповідності до вимог ст. 55 КПК України.

В решті вимог за скаргою відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, разом з тим проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1