В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/42/20

21 лютого 2020 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000004 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, працює без укладення трудових угод, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України;

встановив:
ОСОБА_5 , будучи особою, яка підлягає призову на строкову військову службу, відповідно до ст.1, 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з 12.01.2015 року перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21.09.2018 за результатами контрольного медичного огляду призовника ОСОБА_5 був визнаний придатним для проходження військової служби і призваний до проходження строкової військової служби, отримавши того ж числа повістку на 11.10.2018 року про прибуття до військового комісаріату для відправки до місця проходження строкової військової служби. При цьому ОСОБА_5 був ознайомлений з обов`язками і правилами військового обліку та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу.

Діючи умисно, не маючи згідно ст.17,18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» права на відстрочку чи звільнення від призову на строкову військову службу, з метою ухилення від призову на строкову військову службу 02.10.2018 року ОСОБА_5 виїхав за межі України не заробітки і в такий спосіб 11.10.2018 року свідомо не прибув до збірного пункту військового комісаріату.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.335 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав. Суду пояснив, що дійсно є призовником, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 і готувався до призову на строкову військову службу. Однак його старший брат ОСОБА_6 , який був призваний і проходив військову службу, після демобілізації у 2018 році розповів йому про різного роду труднощі та складність проходження військової служби, а тому він мав побоювання щодо призову службу. 21.09.2018 року він дійсно пройшов медичну комісію і був визнаний придатним до проходження військової служби. Йому була вручена повістка про явку до військового комісаріату для відправки до збірного пункту та проходження військової служби. Він був попереджений про наслідки неявки на підставі цих повісток. Однак, не бажаючи проходити військову службу, виїхав 02.10.2018 року до Республіки Польща на заробітки. Вказав, що на даний час шкодує про вчинене, а тому просив суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, а суд переконався у тому, що він правильно розуміє зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні, не оспорює їх і така позиція є добровільною.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 335 КК України, оскільки він ухилився від призову на строкову військову службу.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Врахувавши усі встановлені обставини, суд прийшов до висновку про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, а тому йому слід призначити покарання передбачене санкцією статті у виді обмеження волі, але на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Відповідно до ст.76 КК України на обвинуваченого при цьому слід покласти додаткові обов`язки.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ст. 335 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя