Справа № 643/7385/20
Провадження № 1-кс/643/2479/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002477 від 12.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує дії з використанням наданої їй службового становища, -

встановив :

Московським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002477 від 12.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує дії з використанням наданої їй службового становища.
В ході досудового розслідування встановлено, що 11.05.2020 року до Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області надійшов рапорт інспектора УПП ДПП в Харківській області ОСОБА_4 , про те що за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 54, при складанні адміністративного матеріалу водій автомобілю ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запропонувала та передала співробітнику патрульної поліції неправомірну вигоду за не притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. ЖЄО №20836,20855 від 11.05.2020 року.

Відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР за № 0002477 від 12.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно рапорту працівника УПП в Харківській області ОСОБА_4 , гр. 11.05.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись під керуванням автомобілю ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 порушила п.п. 19.1а ПДР за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 54, та при складанні адміністративного матеріалу запропонувала та передала співробітнику патрульної поліції неправомірну вигоду у розмірі 400 гривен.

12.05.2020 року у період часу з 00.15 по 01.30 годині за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 54, слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у службовому автомобілі Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 , у багажному відділенні вилучені: грошові кошти у розмірі 400 гривень: купюрами номіналом 200 гривень ВШ2486618, 2 купюри номіналом 100 гривень УБ 1549993, УМ 7331929, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , поліс АО 1105611 на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення водія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 .

Слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , поліс АО 1105611 на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення водія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 11.05.2020 року віддані під зберігальну розписку гр. ОСОБА_5 .

Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій а також відповідних судових експертиз, що потребує певного часу.

Вилучені грошові кошти у розмірі 400 гривень було поміщено до паперового конверту та опечатано.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно буде використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів, з метою позбавлення можливості його знищення або переховування, слідчий просив клопотання задовольнити.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, разом із клопотання надали заяву, в якій просили проводити судове засідання без їх участі, клопотання підтримали.
Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0002477 від 12.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує дії з використанням наданої їй службового становища.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 12.05.2020 у період часу з 00.15 по 01.30 годині за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 54, слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 з багажного відділення службового автомобіля Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 а саме: грошові кошти у розмірі 400 гривень: купюра номіналом 200 гривень ВШ 2486618, купюра номіналом 100 гривень УБ 1549993, купюра номіналом 100 гривень УМ 7331929.

Зберігання майна зазначеного в п.п.1.1-1.3 визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1