Справа № 487/2091/20
Провадження № 1-кс/487/2551/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 20.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України прозастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суму міста Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 20.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 з можливістю внесення застави у вигляді трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 06.06.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. 01.08.2019 року ОСОБА_5 оголошено у розшук у зв`язку із переховуванням від органу досудового розслідування. Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років. 29.12.2019 року ОСОБА_5 затримано співробітниками УПП в Одеській області ДПП НП України з метою доставлення до суду задля подальшого обрання йому запобіжного заходу. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.12.2019 року клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задоволено частково та відносно останнього обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Проте, ОСОБА_5 нехтуючи обов`язками покладені на нього судом продовжує систематично ухилятися від органів досудового розслідування. Так, прокурором третього відділу процесуального керівництва відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_3 , 20.03.2019 року та 23.03.2020 року, відповідно до вимог ст. 135 КПК України, в телефонному режимі повідомлено ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4 , про необхідність явки до управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури на 10 годину 00 хвилин 24.03.2020 для участі у проведенні процесуальних дій. Однак, у призначений час, підозрюваний ОСОБА_6 на виклик до прокурора не прибув, про причини свого нез`явлення не повідомив. Натомість, до прокуратури області 24.04.2020 надійшов лист адвоката ОСОБА_4 про неможливість прибуття до прокуратури в зв`язку з несвоєчасністю та незрозумілістю повідомлення про виклик. Крім того, прокурором третього відділу процесуального керівництва відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури ОСОБА_3 , 23.03.2020 року за місцем мешкання ОСОБА_5 надіслані повістки щодо необхідності його явки 27.03.2020 року о 10.00 для проведення його допиту. Однак, у призначений час, підозрюваний ОСОБА_6 на виклик до прокурора не прибув, про причини свого нез`явлення не повідомив. 27.03.2020 ОСОБА_5 повторно надіслано повістки про необхідність прибуття до прокурора на 10 годину 00 хвилин 31.03.2020 року, в телефонному режимі, повідомлено ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 , про необхідність явки до управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури на 15 годину 00 хвилин 27.03.2020 року для участі у проведенні процесуальних дій або на 10 годину 00 хвилин 31.03.2020 року. Натомість, 30.03.2020 до прокуратури області знов надійшов лист адвоката ОСОБА_4 аналогічний попередньому, в якому вона повідомляє про небажання її особисто та її підзахисного, який є підозрюваним в скоєнні тяжкого злочину, прибути за викликом прокурора. Таким чином, ОСОБА_5 умисно не виконує покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України, чим створює перешкоди при здійсненні досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, а отже ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України реалізувались у вигляді фактичного переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування і суду та перешкоджанню кримінальному провадженню, у зв`язку з чим ОСОБА_5 31.03.2020 року оголошено в розшук. Таким чином, з урахуванням наявності вищезазначених ризиків, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, окрім як обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розмір застави у вигляді 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Захисник адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували з підстав його незаконності та необґрунтованості, а також необґрунтованості підозри, невірної кваліфікації дій ОСОБА_5 , не підтвердження ризиків, не доведеності неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, визначення строку досудового розслідування слідчим суддею до 01.04.2020 року, який не продовжувався.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
У клопотанні прокурора зазначено, що прокуратурою Одеської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000283, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, шляхом тимчасового доступу, з морських контейнерів № ZCSU 9028760, № DRYU 4558971, № ZCSU 9032204, № CXDU 2215159 та № ECMU 9869857, вилучені вантажі дитячих іграшок, двоколісних гіроскутерів, валіз різного розміру тв. рюкзаків.

Прокуратурою Одеської області відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, яка затверджена спільним наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України, Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрхліббуд1» () тимчасово вилучене майно передано на відповідальне зберігання ТОВ «Укрхліббуд1» в особі директора ОСОБА_5 та розміщено на території складу за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 55.

Після отримання зазначеного товару на відповідальне зберігання, та оцінивши його велику вартість, у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння вказаним майном шляхом його вивезення з території складу та подальшої розтрати.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 вступивши у змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими слідством особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, запропонував їм заволодіти ввіреним майном, шляхом його переміщення в інше місце, з метою подальшої реалізації.

В подальшому, 11.04.2019 року приблизно о 23:16 годині, ОСОБА_5 забезпечив невстановленим слідством особам, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, безперешкодний доступ до складських приміщень ТОВ «Укрхліббуд1» за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога 55, які за допомогою вантажної техніки автомобіля «SCANIA R144 L», колір синій (VIN НОМЕР_1 ), державний знак НОМЕР_2 ; автомобіль «MERCEDES-BENZ 2540», колір білий (VIN НОМЕР_3 ), державний знак НОМЕР_4 , автомобіль «MAN», колір білий, (VIN НОМЕР_5 ), державний знак НОМЕР_6 вивезли зі складу більшу частину ввіреного ОСОБА_5 майна.

Вказане майно за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами для подальшої реалізації переміщено на територію складських приміщень розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 8, що перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

За результатами санкціонованого обшуку у складських приміщеннях за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 8, слідчими прокуратури Одеської області частково відшукано та вилучено предмет вчинення злочину - раніше вивезений зі складу ТОВ «Укрбудхліб1» (м. Одеса, вул. Балтська дорога, 55) вантаж, а саме: гіроскутери, рюкзаки, валізи та іграшки.

Ринкова вартість гіроскутерів вилучених у кількості 1458 одиниць з маркувальними даними на коробці «А3 6.5 inch» становить 3 354 858 (три мільйони триста п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.

Ринкова вартість гіроскутерів вилучених у кількості 326 одиниць з маркувальними даними на коробці «L4 8 inch» становить 991 040 (дев`ятсот дев`яносто одна тисяча сорок) гривень.

Загальна сума нанесених матеріальних збитків складає 4 345 898 (чотири мільйони триста сорок п`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім) гривень, що відповідно до примітки до ст. 185 КК України, в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

Судом встановлено, що 06.06.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 17.11.2017 року.

Постановою прокурора від 14.02.2020 року матеріали кримінальних проваджень №0000164 від 22.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1,5 ст. 191, ч. 1 ст. 383, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 343, ст. 198 КК України та №0002076 від 11.12.2016 року за ч. 4 ст. 185 КК України, об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру №0002076. Постанова вмотивована тим, що у даних кримінальних провадженнях жодній особі про підозру не повідомлялось, особу, що скоїла кримінальні правопорушення не встановлено, проте є підстави вважати, що вказані злочини вчинені однією особою та вони охоплені єдиним умислом.

Також, постановою прокурора від 14.02.2020 року підслідність у кримінальному провадженні №0002076 від 11.12.2016 року визначена за слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві.

Постановою прокурора від 16.02.2020 року матеріали кримінальних проваджень №0002076 від 11.12.2016 року та №0000536 за ч. 5 ст. 191 КК України об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру №0002076. Постанова вмотивована тим, що у слідства є підстави вважати, що вказані злочини вчинені однією особою та вони охоплені єдиним умислом.

Постановою прокурора від 20.03.2020 року з матеріалів кримінального провадження №0002076 від 11.12.2016 року, матеріали досудового розслідування щодо злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою директора ТОВ «Укрхліббуд1» ОСОБА_5 виділені в окреме провадження №0000283.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.12.2019 року у кримінальному провадженні №0000536 від 10.10.2019 року за ч. 5 ст. 191 КК України строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 01.04.2020 року.

Крім того, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.12.2019 року у кримінальному провадженні №0000536 від 10.10.2019 року за ч. 5 ст. 191 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків строком до 27.02.2020 року. Строк дії вказаної ухвали закінчився, з клопотанням про продовження строку дії обов`язків прокурор не звертався.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
Отже, за змістом частин 1 та 2 ст. 194 КПК України обов`язок доведення наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання покладається саме на прокурора.
У поданому клопотанні прокурор послався на те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні зазначених у клопотання кримінальних правопорушень обґрунтовується: протоколами тимчасових доступів від 27.03.2019 року, 29.03.2019 року, 03.04.2019 року та 04.04.2019 року з відповідними додатками, актами приймання-передачі речових доказів на відповідальне зберігання 27.03.2019 року, 29.03.2019 року, 03.04.2019 року та 04.04.2019 року, протоколом обшуку від 08.05.2019 року, показами свідків по матеріалам вказаного кримінального провадження, висновком товарознавчої експертизи №19-1893 від 17.05.2019 року та іншими доказами, зібраними в ході проведення досудового розслідування.

Проте, жоден із вказаних документів до клопотання не був долучений, так само як і не був наданий під судового розгляду клопотання.

Прокурор у судовому засіданні повідомив про те, що ним надані всі необхідні документи для розгляду клопотання.

Фактично до клопотання прокурора долучено: витяг з ЄРДР №0000283 від 20.03.2020 року; копія ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 30.12.2019 року про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків строком до 27.02.2020 року у кримінальному провадженні №0000536 від 10.10.2019 року; копії повісток про виклик ОСОБА_5 на 27.03.2020 року та 31.03.2020 року; рапорт прокурора ОСОБА_3 від 24.03.2020 року №15/3-19вн-20; повідомлення захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про причин не прибуття за викликом прокурора на 27.03.2020 року та 24.03.2020 року; рапорти старшого оперуповноваженого в ОВС відділу оперативних Розробок у південному регіоні (м. Одеса) УОР ДКР НП України від 01.08.2019 року, 30.08.2019 року та 31.08.2019 року щодо виконання у серні 2019 року доручення про встановлення фактичного місцезнаходження ОСОБА_5 ; копія підозри ОСОБА_5 у кримінальному провадження №0000164 від 17.11.2017 року.

Однак, всупереч п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, жоден з долучених до клопотання документів не доводить наявності обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. Приходячи до вказаного висновку слідчий суддя враховує, що висловлені в ухвалі слідчого суддіЗаводського районного суду міста Миколаєва від 30.12.2019 року про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків строком до 27.02.2020 року у кримінальному провадженні №0000536 від 10.10.2019 року висновки щодо обставин, які стосуються суті підозри, згідно ст. 198 КПК України, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
У поданому прокурором клопотанні в якості обґрунтування ризиків зазначено, щоОСОБА_5 умисно не виконує покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України, чим створює перешкоди при здійсненні досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, а отже ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України реалізувались у вигляді фактичного переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування і суду та перешкоджанню кримінальному провадженню, у зв`язку з чим ОСОБА_5 31.03.2020 року оголошено в розшук.

На підтвердження ухилення від виконання підозрюваним процесуальних обов`язків до клопотання додано копії повісток від 23.03.2020 року на ім`я ОСОБА_5 про його виклик на 27.03.2020 року о 10:00 годині до прокуратури Одеської області для допиту в якості підозрюваного у кримінальному провадженні №0000283 із зазначенням адрес мешкання підозрюваного: 1) АДРЕСА_1 ; 2) АДРЕСА_2 ; 3) АДРЕСА_3 (без зазначення населеного пункту).

Також до клопотання додано копію повістки від 27.03.2020 року на ім`я ОСОБА_5 про його виклик на 31.03.2020 року о 10:00 годині до прокуратури Одеської області для допиту в якості підозрюваного у кримінальному провадженні №0000283 із зазначенням адреси мешкання підозрюваного: АДРЕСА_1 .

Проте, дані про фактичне вручення ОСОБА_5 вказаних повісток у строк, передбачений ч. 8 ст. 135 КПК України, тобто не пізніш ніж за три дні, оскільки допит не є невідкладною процесуальною дією, та дані про належне підтвердження отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом в порядку ч. 1 ст. 136 КПК України матеріали клопотання не містять. Не було надано вказаних документів і під час судового розгляду клопотання.
Також до клопотання додано рапорт прокурора ОСОБА_3 від 24.03.2020 року згідно якого 20.03.2020 року ним по телефону було здійснено виклик ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_4 на 10:00 годину 24.03.2020 року до прокуратури Одеської області. Останні повідомили, що прибудуть, проте у зазначені час та дату не з`явились.
Разом з цим, як вбачається з матеріалів клопотання, 24.03.2020 року за №18013вх20 до прокуратури Одеської області надійшло повідомлення про причини не прибуття за викликом, в яких захисником ОСОБА_4 було повідомлено про причини неприбуття її та підозрюваного ОСОБА_5 за телефонним викликом прокурора, здійсненим 23.03.2020 року на 10:00 годину 24.03.2020 року у зв`язку з несвоєчасністю та незрозумілістю повідомлення про виклик та у зв`язку із запровадженням карантину у місті Одесі та місті Миколаєві, що є обставиною непереборної сили.
Також, 27.03.2020 року до прокуратури Одеської області надійшло повідомлення про причини не прибуття за викликом, в яких захисником ОСОБА_4 було повідомлено про причини неприбуття її та підозрюваного ОСОБА_5 за телефонним викликом прокурора, здійсненим 27.03.2020 року на 15:00 годину 27.03.2020 року у зв`язку з несвоєчасністю та незрозумілістю повідомлення про виклик та у зв`язку із запровадженням карантину у місті Одесі та місті Миколаєві, що є обставиною непереборної сили. В повідомленні зазначено про перебування ОСОБА_5 на карантині за місцем проживання згідно постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року.
Згідно вказаного повідомлення, а також згідно змісту клопотання прокурора, ОСОБА_5 зареєстрований проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за межами населеного пункту, до якого підозрюваного викликано на допит.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 (із змінами) «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановив установити з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин.
Згідно ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» епідемія - масове поширення інфекційної хвороби серед населення відповідної території за короткий проміжок часу.
Відповідно до ст. 138 КПК України, поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
Наслідки неприбуття на виклик передбачені ст. 139 КПК України, за змістом якої, якщо підозрюваний, який був у встановленому КПК України порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора.
Крім того, за змістом ст. 140 КПК України, передбачена можливість здійснення приводу підозрюваного на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи.
Як зазначалось раніше, ухвалою слідчого судді від 30.12.2019 року було продовжено строк досудового розслідування до 01.04.2020 року.
Постановою прокурора від 31.03.2020 року було оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 з підстав його неприбуття на виклики прокурора 24.03.2020 року, 27.03.2020 року та 31.03.2020 року та посиланням на невиконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, а отже фактичного переховування та перешкоджання слідству.
Також, постановою прокурора 31.03.2020 року було зупинено досудове розслідування кримінального провадження №0000283 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.
Відповідно до ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Проте, матеріали клопотання не містять в собі відомостей про здійснення жодної дії для здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 перед оголошенням його у розшук 31.03.2020 року та зупиненням досудового розслідування. Зокрема, відсутні: докази на підтвердження того, що підозрюваний переховується та його місцезнаходження невідоме; підтвердження про отримання підозрюваним повістки про виклик (у порядку ст. 133, 135, 136 КПК України); дані щодо здійснення приводу підозрюваного (відповідно до вимог статей 140-143 КПК України); дані щодо накладення грошового стягнення на підозрюваного через не з`явлення на виклик прокурора без поважних причин (згідно ст. 139 КПК України); протоколи допитів, інших слідчих (розшукових) дій, які було проведено з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Додані до клопотання рапорти старшого оперуповноваженого в ОВС відділу оперативних Розробок у південному регіоні (м. Одеса) УОР ДКР НП України від 01.08.2019 року, 30.08.2019 року та 31.08.2019 року про неможливість встановлення фактичного місцезнаходження ОСОБА_5 самі по собі не є доказами, які підтверджують переховування ОСОБА_5 від органу досудового слідства на теперішній час, оскільки складені більш, ніж за півроку до подій, які стали підставою для оголошення розшуку ОСОБА_9 31.03.2020 року, та вказаним обставинам вже надавалась оцінка при розгляді слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 30.12.2019 року. Даних про надання доручень оперативним підрозділам про встановлення фактичного місцезнаходження підозрюваного у березні 2020 року після його неявки за викликом прокурора - матеріали клопотання не містять.
Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 16.04.2020 року (справа№487/2091/20; провадження № 1-кс/487/2552/20) було відмовлено у задоволенні клопотання пронадання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою у зв`язку із не доведеністю прокурором того, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, або, одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.
Таким чином, всупереч п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор у клопотанні.
Крім того, всупереч п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, прокурором під час розгляду клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
З огляду на викладене, у зв`язку із не доведеністю прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення; 2) наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; 3) недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд, згідно ч. 2 ст. 194 КПК України, зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 42, 133-146, 177, 186, 188, 189, 190, 194, 280, 281, 370, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 20.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України прозастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 22.04.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1