Провадження № 1-кп/742/146/20
Єдиний унікальний № 742/718/20
У Х В А Л А

26 березня 2020 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0001096 від 06.08.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 246 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Прилуцького міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження за №0001096 від 06.08.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 246 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою мотивуючи свої вимоги тим, що на досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту та покладено на нього ряд обов`язків, проте обвинуваченим порушено покладені на нього обов`язки, а саме двічі не з`явився за викликом до прокурора та був відсутній за місцем проживання у встановлений час. Крім того ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не зареєстрував свого місця проживання. Також продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували при обранні запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували щодо заявленого клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу та просили в його задоволенні відмовити.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Судовим розглядом встановлено, що 25 лютого 2020 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 30 діб.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах наданих суду, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення , яке йому інкримінуються , за викладених у клопотанні обставин.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину який відноситься до категорії тяжких (ст. 12 КК України), та передбачено покарання у виді позбавлення волі до 7 років.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 суд вважає, що стороною обвинувачення не надано жодних належних та допустимих доказів існування ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч. ст.. 177 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_4 за першою вимогою з`являється на виклики до суду. Сам факт того, що обвинуваченому відомі місця проживання ключових свідків не вказує на те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на них шляхом тиску та умовлянь для зміни свідчень.
Прокурором не доведено тих обставин, що ОСОБА_4 може продовжувати вчиняти інші злочини, оскільки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а отже дані твердження прокурора будуються на припущеннях.
Враховуючи вище викладене, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із домашнього арешту на тримання під вартою, а тому клопотання прокурора не підлягає до задоволення.
Крім того, враховуючи, що прокурором не наведено ризиків передбачених статтею 177 КПК України, які б були підставою для продовження обвинуваченому обраного запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178,183,193 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Прилуцького місцевої прокуратури про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відмовити.
Ухвала підлягає оскарженню шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Cуддя ОСОБА_1