ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фрунзе Киргизької Республіки, громадянина України, з вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
19.02.2020 близько 18 год. 45 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Єва», розташованого по просп.Героїв Дніпра, 37-А у м.Горішні Плавні Полтавської області, виявив чоловічу парфумовану воду «Angel Schlesser Essential», об`ємом 50 мл., після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна.
Реалізуючи свій намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з торгової полиці вказаного магазину викрав чоловічу парфумовану воду «Angel Schlesser Essential», об`ємом 50 мл. вартістю 486,81 грн., яка належить ТОВ «РУШ».
Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «РУШ» матеріального збитку в розмірі 486,81 грн.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив крадіжку чоловічого парфуму з магазину «Єва». Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом таємного викрадення чужого майна, об`єм викраденого та його вартість не заперечував та пояснив, що повністю відшкодував потерпілій стороні завдані матеріальні збитки. Просив врахувати його матеріальний стан, оскільки він є інвалідом ІІ групи загального захворювання і має на утриманні неповнолітню дитину, яка має статус інваліда з дитинства.
Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи представник потерпілої особи в судове засідання не прибув. Від представника ТОВ «РУШ» ОСОБА_5 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. При цьому представник потерпілої особи зазначив про відсутність претензій до обвинуваченого, у вирішенні питання про призначення покарання поклався на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного злочину проти власності. Його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, є інвалідом ІІ групи, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, яка є інвалідом з дитинства.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, думку представника потерпілої сторони, який питання про призначення покарання залишив на розсуд суду, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання у виді штрафу.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність у нього негативних характеристик та негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення, те, що він вперше вчинив злочин середньої тяжкості, є інвалідом ІІ групи і має на утриманні дитину інваліда з дитинства, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд доходить висновку про необхідність призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України.
Тільки таке реальне покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення та принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов до обвинуваченого пред`явлено не було. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Речові докази по справі:
-оптичний диск із записами камери відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального, які зберігаються у сторони обвинувачення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, представнику потерпілої особи роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження, обвинуваченим, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1