Справа № 132/961/20
Ухвала
Іменем України
30.04.2020р. місто КАЛИНІВКА

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області, клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вожгора Лешуконського району Архангельської області Росії, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, непрацевлаштованого, інваліда 3-ої групи, пенсіонера, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2020р. до суду надійшло клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 про застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_10 - 17.03.2020р. біля 09.30год. маючи умисел на незаконне придбання бойових припасів, всупереч вимогам, визначених в пунктах 2, 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992р. № 576 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, перебуваючи в місті Калинівка, неподалік вулиці Берегової, біля ставка, в кущах, знайшов в полімерному пакеті 4 патрони до крупнокаліберної нарізної вогнепальної зброї та 16 патронів до нарізної вогнепальної зброї, помістив їх до кишені своєї куртки, таким чином придбавши бойові припаси. В подальшому вказані бойові припаси почав переносити при собі, в одязі, до вулиці Шевченка, будинок № 17-А. Так, близько 10.00год. 17.03.2020р., ОСОБА_10 був зупинений працівниками поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області. Під час огляду місця події, проведеному в установленому законом порядку, у ОСОБА_10 в правій зовнішній кишені куртки чорного кольору, було виявлено та вилучено 20 (двадцять) патронів, які він переносив при собі, та які згідно із висновком судової експертизи зброї від 06.04.2020р. № 97 являються: 4(чотири) патрона - бойовими припасами до нарізної крупнокаліберної вогнепальної зброї, є кулеметними патронами калібру 14,5х114мм., призначеним для стрільби з крупнокаліберних кулеметів конструкції Владімірова «КПВ», «КПВТ»; 16(шістнадцять) патронів - бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї, є гвинтівочними патронами калібру 7,62х53мм., призначеними для стрільби з гвинтівок та карабінів конструкції Мосіна, ручних кулеметів Дегтярьова, снайперських гвинтівок Драгунова (СВД) та іншої зброї під даний патрон; 20(двадцять) патронів, надані на дослідження, придатні для стрільби. Крім того, ОСОБА_10 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут бойового припасу при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місця, дати та часу незаконно придбав та зберігав бойовий припас бойову гранату. Так, близько 11:00год. 28.04.2020р., ОСОБА_10 , маючи умисел спрямований на незаконне зберігання з метою збуту та незаконний збут бойового припасу бойової гранати, незаконно переніс безпосередньо при собі, тримаючи в руках, в поліетиленовому пакеті, бойовий припас бойову гранату та перебуваючи поблизу сільського ставку, що розташований по АДРЕСА_1 під час проведення оперативної закупки з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за грошові кошти в сумі 700грн., незаконно збув ОСОБА_11 металевий предмет зовні схожий на бойовий припас бойову гранату. Відповідно до довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів, при перевірці, огляді виявлено металевий предмет круглої форми, зеленого кольору, із маркуванням на донній частині: «РГН А ?-1, 107-1-53», виконане барвником чорного кольору, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на корпус до ручної гранати РГН, що належить до категорії обмежено небезпечний. Предмет циліндричної форми виготовлений з полімерного матеріалу білого кольору, до якого за допомогою шплінта із кільцем приєднана металева пластина, на зовнішній стороні якої наявне маркування: « УДЗ С-1-92», який за своїми зовнішніми ознаками схожий на запал типу «УДЗ» до ручних гранат, що належить до категорії небезпечний. 28.04.2020р. о 12.05год. ОСОБА_10 , на підставі ст.208 КПК України було затримано на місці вчинення кримінального правопорушення, безпосередньо після його вчинення. 29.04.2020р. ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто, носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду грошових купюр від 28.04.2020р., протоколом огляду покупця від 28.04.2020р., протоколом огляду транспортного засобу від 28.04.2020р., протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 28.04.2020р., протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 28.04.2020р., протоколом огляду місця події від 28.04.2020р., довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 28.04.2020р., протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.04.2020р., протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.04.2020р., протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.04.2020р., та речовими доказами, а саме вилученим предметом, зовні схожим на ручну гранату РГН та запалом до неї та вилученими під час затримання грошовими коштами в сумі 700грн. (купюри номіналом 500грн. та 200грн.). На підставі викладеного, сторона обвинувачення вважає, що зазначені докази є вагомими та дають підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення. Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині (у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років). Тому, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Крім цього, в ході розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_10 не має постійного місця роботи, зловживає алкогольними напоями, що підтверджується довідкою лікаря-нарколога Калинівської ЦРЛ про перебування ОСОБА_10 на обліку з діагнозом «F10.2» (алкоголізм). Вказане свідчить про достатній ризик того, що ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та немає належного джерела прибутку. Врахочуючи те, що ОСОБА_10 , постійного місця роботи, заробітку та інших соціально стримуючих факторів не має, тим самим, усвідомлюючи відповідальність за вчиненні діяння, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, здійснювати дії з можливих мотивів помсти, що створюють небезпеку життю та здоров`ю осіб, які приймали учать у викритті останнього у вчиненні кримінального правопорушення, що мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, тому є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_10 не суперечитиме п.2 ч.3 ст.132 КПК України та правовій позиції Європейського суду з прав людини, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 24.03.2005р. та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008р., оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених процесуальних обов`язків, враховуючи також висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, у зв`язку із чим слідчий просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_14 підтримав дане клопотання та зазначив, що всі підстави для застосування у відношенні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викладені у поданому слідчому судді процесуальному документі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане слідчим ОСОБА_7 клопотання та просила його задовольнити, з підстав зазначених в ньому.

ОСОБА_15 будучи особою, у відношенні якої ставиться питання про застосування запобіжного заходу, в суді визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відносно якого йому повідомлено про підозру, однак заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного, просила обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши підозрюваного та його захисника, слідчого та прокурора, перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав:

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив, що в провадженні СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 17 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

28.04.2020р. ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст.208 КПК України та 29.04.2020р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжним заходом зокрема є тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування матеріали, що містяться в клопотанні, достатньою мірою підтверджують наявність в діях підозрюваного ОСОБА_10 ознак інкримінованого злочину.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, ці ризики не були доведені в суді належними та допустимим доказами, а саме по-перше, в матеріалах подання відсутні будь-які дані, які свідчать про здійснення спроб ОСОБА_10 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; по-друге, в рамках цього кримінального провадження свідки вже надавали свої показання і при їх допиті, останні попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, тобто незаконний вплив на них є лише припущенням; і по-третє, недоведений ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приписами ч.4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_10 , який має статус інваліда третьої групи, за станом свого здоров`я є непрацездатною особою, перебуває на відповідному обліку в Пенсійному фонді України в якості отримувача пенсійних виплат, які окрім іншого доходу, отриманого від ведення підсобного господарства на належній йому земельній ділянці, в достатній мірі забезпечують його життєдіяльність та існування; беручи до уваги, що останній визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відносно якого йому повідомлено про підозру, в силу ст.89 КК України вважається несудимим, має постійне місце проживання, де в передбаченому законом порядку зареєстрований, а також враховуючи те, що прокурором не доведено наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та недостатність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який є достатнім і забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, які покладаються на нього слідчим суддею.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 186, 196-197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вожгора Лешуконського району Архангельської області Росії, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, непрацевлаштованого, інваліда 3-ої групи, пенсіонера, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до визначеної слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_10 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Строк цілодобового домашнього арешту рахувати ОСОБА_10 з часу проголошення ухвали, тобто з 30 квітня 2020 року.
Ухвала слідчого судді діє по 28 червня 2020 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Підозрюваного ОСОБА_10 негайно доставити до місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Ухвалу про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до відповідного органу поліції, за місцем проживання підозрюваного, а саме до Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_10 під розписку з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя: