Справа № 610/3523/19
Провадження № 1-кп/610/72/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2020 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження № 0001063 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської області, громадянина України, без освіти, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого: 16.05.2002 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 08.05.2003 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185, ст.ст. 69, 71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 08.09.2008 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , у період часу з 19-20 жовтня 2019 року у денний час доби, більш точну дату та час не встановлено, перебуваючи на законних підставах у будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, умисно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з однієї з кімнат вказаного будинку мобільний телефон «LENOVO A6000», вартістю 565 грн, який знаходився під подушкою на ліжку, та який належить ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.

24 грудня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 і його захисником адвокатом ОСОБА_6 з іншого боку, в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 471 КПК України, укладено по даному кримінальному провадженню угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину та зобов`язався вибачитись перед потерпілим і відшкодувати завдані збитки в сумі 565 грн. Потерпілий не заявляв цивільний позов у даному кримінальному провадженню. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинення злочину, а саме у виді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженню у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні прокурор просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив угоду про примирення з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив угоду затвердити, пояснив, що розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 , скоїв крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, яку вчинив повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час судового розгляду, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження: потерпілим та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком 2 роки, звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, із встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та ухвалення обвинувального вироку.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 24.12.2019 між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 і його захисником адвокатом ОСОБА_6 з іншого боку.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази по справі: мобільний телефон «LENOVO A6000», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим його законному власнику;

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по справі в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) грн 05 коп. за проведення товарознавчої експертизи.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в Харківський апеляційний суд через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя