Справа № 212/4639/19
1-кп/214/273/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000690 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, Україна, громадянки України, із середньо-технічною освітою, заміжньої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, яка працює медичною сестрою в КНП «ЦПМСД № 4» КМР, раніше не судомої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6

встановив:

12.04.2019 в темний час доби, під час дощу, приблизно о 20 годині 40 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по проїзній частині дороги мкр. Сонячний з боку мкр. Гірницький напрямку вул. Генерала Радієвського в Саксаганському районі м. Кривого Рогу.

У цей же час, попереду від автомобіля «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на проїзну частину дороги мкр. Сонячний, в районі зупинки громадського транспорту «2 міська лікарня», по нерегульованому пішохідному переходу позначеному дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожніми знаками 5.35.1, вийшов пішохід ОСОБА_7 , який почав перетинати її зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.
В ході подальшого руху автомобіля «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 , проявила неуважність до дорожньої обстановки і наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходився пішохід ОСОБА_7 , своєчасно заходів для зменшення швидкості та зупинки керованого нею транспортного засобу не прийняла та не надала дорогу пішоходу ОСОБА_7 , чим порушила вимоги п.п. 1.5, 2.3 б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху…не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- «2.3 б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
-«18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»
Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_3 в районі зупинки громадського транспорту «2 міська лікарня» в Саксаганському районі м. Кривого Рогу допустила наїзд керованого нею автомобіля «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину дороги мкр. Сонячний по нерегульованому пішохідному переходу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохода ОСОБА_7 було травмовано.

Згідно з висновку судово-медичної експертизи № 743 від 27.05.2019, потерпілий ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої поєднаної травми тіла садна голови (локалізація та кількість не вказана), забій мозку, переломи ребер праворуч ускладнені гемо пневмотораксом, розрив правої легені, перелом тіла 12-го грудного хребця з ушкодженням спинного мозку, переломи кісток тазу, травматичний шок. Виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Між порушенням водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 18.1., Правил дорожнього руху України та настанням наслідків спричиненням потерпілому ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження вбачається прямий причинний зв`язок.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченою ОСОБА_3 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Так, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнала в повному обсязі та пояснила, що 12.04. 2019 рухалась із мкрн. Гірницького до торгівельного центру «Ашан» в темний час доби, під час дощу, видимість дороги була поганою. В районі зупинки громадського транспорту «2-га міська лікарня» на пішоходному переході вона відчула удар, вийшла та побачила чоловіка, який лежав на асфальтному покритті, почала надавати йому першу медичну допомогу, викликала швидку допомогу та працівників поліції. Після чого потерпілого забрали до лікарні. Вона дочекалася співробітників поліції, після чого в Саксаганському ВП надала покази стосовно обставин дорожньо - транспортної пригоди. Дочекавшись чоловіка вони одразу поїхали до лікарні де перебував потерпілий ОСОБА_7 , вона купувала йому ліки. Зазначає, що нею потерпілому на придбання ліків було витрачено 38 тис. грн. У скоєному щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 суду пояснив, що дійсно обвинувачена після ДТП три тижні поспіль приїжджала до лікарні де перебував його довіритель, оплатила лікування, загалом відшкодувала матеріальну шкоду на суму 38 тис. грн. Прохав суд не позбавляти ОСОБА_3 волі та не призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

При призначенні покарання суд, відповідно до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Згідно з досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні Саксаганського районного відділу ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, ризик вчинення повторного злочину та небезпеки для суспільства- низький.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченої, яка раніше не судима, працює медичною сестрою, на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, відшкодувала матеріальну шкоду заподіяну злочином на суму 38 тис. грн., позицію представника потерпілого, який не наполягав на призначенні основного покарання у виді реального позбавлення волі та додаткового покарання.

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Врахувавши обставини, що пом`якшують покарання та позицію представника потерпілого, суд не застосовує до ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов потерпілого до обвинуваченої та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» ухвалою суду від 12.05.2020 року залишено без розгляду.
За вказаних обставин арешт накладений ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року на автомобіль «ВАЗ 21011», р.н. НОМЕР_1 - належить скасувати.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз на загальну суму 1884 грн. 12 коп.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробувальним терміном на 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3, ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Арешт накладений ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року на автомобіль «ВАЗ 21011», р.н. НОМЕР_1 скасувати.
Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ 21011», р.н. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання під схоронну розписку ОСОБА_3 - повернути за належністю власнику, після набрання вироком законної сили.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи технічного стану транспортного засобу на загальну суму 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1