ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/454/20 Справа № 187/786/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
адвоката потерпілої ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 2000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_9 .
Вирішено долю речових доказів та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 витрати на проведення експертизи.
Суд першої інстанції встановив та визнав винним ОСОБА_7 за те, що в період часу з 20.08.2018 по 25.08.2018 року ОСОБА_7 , знаходячись у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , переконався про відсутність сторонніх осіб та в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав золоті прикраси, а саме: золотий ланцюжок 585 проби вагою 13,3 г, вартість якого відповідно до висновку судового експерта № 11/12.1/737 від 05.09.2018 року становить 8135 гривень 21 копійок та золотий ладан 585 проби вагою 4,07 г, вартість якого відповідно до висновку судового експерта № 11/12.1/737 від 05.09.2018 року становить 2489 гривень 50 копійок. Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 10624 гривень 71 копійок.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року, виправдати ОСОБА_7 , в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 відмовити.
В обгрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що вирок ОСОБА_7 винесено на підставі висновків суду, викладених у судовому рішенні, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що суд першої інстанції у вироку послався на «фотографії копій» договорів фінансового кредиту, які судом були визнані неналежними доказами.
Також зазначив, що свідчення потерпілої та свідків, не стосуються висновку суду щодо спростування свідчень ОСОБА_7 , так як вони не були їх очевидцями, їм не може бути відомий факт збуту саме золотих виробів до ломбарду.
Також зазначив, що факт телефонних розмов між свідком ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_7 жодними доказами не підтверджено, а заява потерпілої ОСОБА_9 , на яку посилається суд, написана на невідому особу та не містить жодних відомостей, про причетність ОСОБА_7 до злочину.
Наголосив, що з ломбарду речі можуть викупити лише ті особи, які їх туди здали. В іншому випадку, предмет злочину може бути або вилучений органами досудового розслідування, або шляхом подання позову в порядку цивільного судочинства. Зазначив, що судом першої інстанції проігноровано твердження сторони захисту, що ОСОБА_9 надала слідству копії бірок для золотих прикрас, однак підтверджуючим право власності документом, є товарний чек, а не бірка.
Зазначив, що золоті прикраси це речові докази, які здобуті з невідомого процесуального джерела, а сама наявність їх у потерпілої ставить під сумнів навіть подію злочину.
Також зазначив, що при складанні протоколу огляду золотої ладанки та золотого ланцюжка слідчий не проводив зважування золотих виробів, а лише зазначив окремі характеристики розмірів, які не збігаються з бірками, наданими потерпілою, оскільки відповідно до бірок довжина ланцюга становить 50 см, а відповідно до протоколу огляду 61 см.
Адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_9 , подав до суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок без змін.
В запереченнях зазначає, що суд у вироку посилався не на копії письмових доказів (фотографії копій договорів фінансового кредиту), а звернув увагу на обставини, відповідно до яких ОСОБА_7 , оглянувши в судовому засіданні копію договору від 23.08.2018р. на отримання ним 7500,00 грн., підтвердив свій особистий підпис в ньому, пояснивши, що надавав свій паспорт в ломбард, але не зміг пояснити причину такої дії, пославшись на відсутність пам`яті.
Також зазначає, що сторона захисту наголошує, що пояснення свідків розходяться із поясненнями, наданими в ході досудового слідства, свідчення потерпілої та свідків жодним чином не стосуються висновку суду щодо спростування свідчень ОСОБА_7 , що свідчення свідків не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки вони перебувають між собою у родинних стосунках, але суд першої інстанції з цього приводу надав оцінку у вироку.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом ст. 94 КПК, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог закону в повній мірі та, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції спотворено зміст свідчень обвинуваченого ОСОБА_7 а також стосовно того, що суд першої інстанції послався на «фотографії копій» договорів фінансового кредиту, які були визнані неналежними доказами, оскільки, як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції посилався не на докази, що були визнані неналежними, а на пояснення обвинуваченого, які він дав в судовому засіданні суду першої інстанції щодо того, що це його підпис на договорі.
Колегія суддів не приймає доводи сторони захисту щодо того, що пояснення свідків розходяться із поясненнями, наданими в ході досудового слідства, свідчення потерпілої та свідків жодним чином не стосуються висновку суду щодо спростування свідчень ОСОБА_7 , що свідчення свідків не можуть бути взяті до уваги судом, тому що вони перебувають між собою у родинних стосунках, оскільки всі свідки та потерпіла в суді першої інстанції попереджались про кримінальну відповідальність за неправдиві показання.
Потерпіла ОСОБА_9 у суді апеляційної інстанції зазначила, що у неї не було неприязних стосунків з обвинуваченим ОСОБА_7 та не було підстав його оговорювати, а золоті прикраси з ломбарду викупили її батьки та повернули їй.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції законно та обгрунтовано визнано ОСОБА_7 винуватим у скоєнні вказаного кримінального правопорушення та призначено йому покарання з дотриманням вимог кримінального закону.
Передбачених законом підстав та доказів для закриття провадження щодо ОСОБА_7 його захисником не наведено, а тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України залишити без задоволення.
Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4