УХВАЛА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Справа № 761/7253/20 Апеляційне провадження:11сс/824/2032/2020 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2

10 червня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретареві - ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні в розташуванні суду розглянувши матеріали судової справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 6 березня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури № 10 в межах кримінального провадження № 001136, в якому ОСОБА_6 визнаний потерпілим, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 6 березня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури № 10 в межах кримінального провадження № 001136, в якому ОСОБА_6 визнаний потерпілим.

На обгрунтування слідчий суддя проаналізував зміст скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури № 10, яка полягала у не розгляді його скарги від 25 лютого 2020 року, спрямованої керівникові цієї місцевої прокуратури щодо недотримання прокурором - процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 001136, в якому ОСОБА_6 визнаний потерпілим, розумних строків досудового розслідування та невиконанні слідчих дій; посилаючись на положення ст. ст. 7, 10, 12 Закону України "Про прокуратуру" та ст. ст. 303, 304, 308 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором вищого рівня по відношенню до прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 буде не керівник цієї прокуратури, а прокурор міста Києва або один з його заступників, отже, на думку слідчого судді, заявник просить слідчого суддю вчинити такі дії, які виходять за межі його компетенції, оскаржуючи бездіяльність, яка оскарженню не підлягає і на цих підставах прийняв рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою.

Не погодившись зі вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції, при цьому посилаючись на ч. 3 ст. 17 Закону України "Про прокуратуру", яка прямо вказує, що прокурором вищого рівня для прокурорів,ж керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури - керівник місцевої прокуратури, його перший заступник чи заступники є прокурором вищого рівня.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апелянта в сукупності з матеріалами судової справи, судова колегія визнає наступне.

Посилання слідчого судді на ст. ст. 7, 10, 12 Закону України "Про прокуратуру" юридично неспроможні, бо на цей день "Закон втратив чинність, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, статті 2 у частині підстав звільнення
з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо
функціонування в системі органів прокуратури міських, районних,
міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з
15 грудня 2015 року - див. підпункт 1 пункту 3 розділу XII Закону
N 1697-VII ( 1697-18 ), від 14.10.2014 (ВВР, 2015, N 2-3, ст. 12) із
змінами, внесеними згідно з Законом N 578-VIII ( 578-19 ) від
02.07.2015, ВВР, 2015, N 34, ст. 336".
Юридично неспроможними є також і посилання апелянта на ч. 3 ст. 17 вказаного закону, бо ця правова норма втратила чинність, її було виключено з Закону, "на підставі Закону № 4652-VI ( 4652-17 ) від 13.04.2012".
Водночас, колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України: "1. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Частина перша статті 308 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2213-VIII від 16.11.2017\
Частина 2 цієї процесуально норми передбачає: "2. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду."

Таким чином, потерпілий має право оскаржити прокурору вищого рівня бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, яка полягає у недотриманні розумних строків, яку прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути у триденний строк, тобто в строк, встановлений КПК України.
Відповідно ж до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, нездійснення інших процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний був учинити в строк, вказаний в КПК України, може бути оскаржена до слідчого судді протягом досудового розслідування.
Оскільки ж потерпілий ОСОБА_6 подав керівнику Київської місцевої прокуратури № 10свою скаргу на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні, 25 лютого 2020 року, і керівник місцевої прокуратури був зобов`язаний її розглянути протягом трьох днів та не зробив цього, остільки потерпілий ОСОБА_6 в силу п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України вправі був оскаржити саме цю бездіяльність керівника місцевої прокуратури до слідчого судді.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України, "керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень", тобто, керівник місцевої прокуратури, в межах своїх повноважень, є керівником органу прокуратури.
Частина 6 статті 36 КПК України, крім іншого, надає право керівникам місцевих прокуратур їх першим заступникам та заступникам "при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування ... скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Про скасування таких постанов повідомляється прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення відповідного досудового розслідування".

Стаття 37 КПК України, яка визначає порядок призначення та заміни прокурорів у кримінальному провадженні, також покладає вирішення цих питань саме на керівників відповідного органу прокуратури.
Викладене прямо свідчить, що міркування слідчого судді про те, що для прокурора у кримінальному провадженні прокурором вищого рівня є не керівник місцевої прокуратури, його перший заступник та заступники, а лише керівники та їх заступники прокуратури області і їх рівня, є хибним, не ґрунтується на вказаних процесуальних нормах, а тому відхиляються судовою колегією.
Таким чином, слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування оскарженого судового рішення та задоволення апеляційної скарги.
В силу вказаного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 6 березня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність керівника Київської місцевої прокуратури № 10 в межах кримінального провадження № 001136, в якому ОСОБА_6 визнаний потерпілим, - задовольнити повністю, вказану ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: