Провадження № 1-кп/638/1508/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000758 від 26.02. 2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який не має утриманців, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст.. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, якого звільнено умовно- достроково на 4 місяці та 15 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді від 22.08.2019 року відносно підозрюваної особи ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який продовжено відповідними ухвалами суду.

В засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час проведення досудового розслідування не втратили свою актуальність та продовжують існувати.

Обвинувачений просив змінити раніше обраний апобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, тому що на утриманні має малолітніх дітей , дружину, якій необхідно робити операцію.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді .

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбаченихп.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання , як особа, яка раніше судима, офіційно не працевлаштована, схильна до скоєння злочинів, тобто може продовжити вчиняти нові злочини.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні злочину, приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який утриманців не має, не працевлаштований, відповідно не має офіційних джерел отримання прибутку, раніше був засуджений за вчинення корисного злочину , судимість не знято та не погашено в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно скоїв умисний злочин ( баготоепізодійна злочинна діяльність) в період умовно- дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд доходить висновку, що при наявності обґрунтованої підозри, та міри покарання, яка йому може загрожувати, обвинувачений може вчинити дії щодо втечі та ухилення від правосуддя.

Оцінка ризику втечі провадиться з посиланням на фактори, які можуть вказати на існування такого ризику та у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови § 58).

Суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який , про що просить обвинувачений , тому що встановлені раніше ризики продовжують бути існуючими , відповідно , застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе з підстав, вказаних вище.

Так, суд доходить висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню. Доводи клопотання обвинуваченого про зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту не мінімізують існуючи ризики на даній стадії кримінального провадження, відповідно , таке клопотання необґрунтоване та не підлягає задоволенню.

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 183, 314, 331, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 16 грудня 2019 року, тобто до 13 лютого 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення .

Суддя: ОСОБА_1