Справа № 362/433/19
Провадження № 1-кп/362/123/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василькова Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002105 від 04.12.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мухівці, Немирівського р-ну, Вінницької обл., українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, офіційно не працюючого, перебуває в цивільному шлюбі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Так, 28.11.2018 р., близько 19 год. 00 хв. (точного часу встановити неможливо), ОСОБА_5 знаходився на території домоволодіння за місцем свого проживання та займався ремонтом належного йому автомобіля марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_2 . В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення. Далі останній, з метою реалізації свого злочинного наміру, попрямував до будинку свого сусіда, ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Прийшовши до вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_5 обійшов вищевказаний будинок та зайшов на територію даного домоволодіння з тильної сторони, а далі пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до одноповерхової будівлі гаражного приміщення та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, через незачинені на запираючі пристрої металеві двері проник до його середини. Після чого ОСОБА_5 оглянувши приміщення гаража, підійшов до автомобіля марки «Москвич 21412», д.н. НОМЕР_3 , білого кольору, що належить ОСОБА_6 та відчинив передні праві дверцята даного транспортного засобу, звідки з підлоги біля переднього пасажирського сидіння вказаного автомобіля таємно викрав автомобільний акумулятор, марки «Ista 6СТ-74А2», країна виробник - Україна, вартістю 1050 гривень 50 копійок.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1050 гривень 50 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю і показав, що 28.11.2018 р. у вечірній час, точного часу він не пам`ятає, він знаходився за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 та займався ремонтом належного йому автомобіля марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_2 , який не заводився. Він вирішив піти до свого сусіда ОСОБА_7 , з яким у нього були товариські стосунки. Пройшовши через город, постукав у вікна сусіда, світло було ввімкнене, але ніхто не відчинив йому. Він пішов в гараж сусіда, подивився на його автомобіль «Москвич», в якому не було акумулятора, а йому, ОСОБА_5 , потрібен був акумулятор. А перед цим, коли він, ОСОБА_5 , був вдома, та набрав по телефону сусіда ОСОБА_8 , але він не відповів на його дзвінок. Він зайшов в гараж сусіда, який був не зачинений. Стояв автомобіль і в салоні цього автомобіля на пасажирському сидінні був акумулятор. Він взяв акумулятор і пішов. Коли прийшов додому, то поставив цей акумулятор в свою машину і поїхав з дитиною в Боярську лікарню. Повернувся з Боярської лікарні він під ранок, спав і на наступний день до нього прийшов сусід ОСОБА_9 зі своєю матір`ю і запитав, чи він, ОСОБА_5 , брав у нього, ОСОБА_6 , акумулятор. Він, ОСОБА_5 , сказав, що брав і повернув його. Через 2 години приїхала слідча оперативна група і він дав покази. ОСОБА_10 він не казав, для чого він брав його акумулятор. Щиро розкаявся в скоєному, просив суворо не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у його відсутності. Претензій до обвинуваченого немає. З приводу покарання обвинуваченому ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Визнаючи винуватим обвинуваченого ОСОБА_5 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ІП Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 : щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позитивну характеристику на обвинуваченого ОСОБА_5 за місцем його проживання, те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, щире каяття, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_5 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Цивільний позов потерпілим в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової експертизи №12-2/1029 від 18.12.2018 р. у розмірі 858,00 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_5 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 відраховувати з дня постановлення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової експертизи №12-2/1029 від 18.12.2018 р. у розмірі 858,00 грн. на користь держави.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: автомобільний акумулятор, синього кольору, марки «Ista 6СТ-74А2», що має маркувальну наліпку на одній із сторін за написом друкованими літерами: «Ista 7 Series, 6СТ-74А2 74 А h 720 A (EN), 128 min, max wright 19,3 kg, made in Ukraine» та рельєфно-вдавлений напис у вигляді цифр на верхній кришці: «», який передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити у розпорядженні, користуванні та володінні ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1