Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/55/20
Номер провадження 1-кп/948/23/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка кримінальні провадження № 50000015 від 15.01.2020 року, № 0000057 від 18.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, не депутата, не військовозобов`язаного (зі слів), раніше судимого: 08.08.2019 р. Машівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт. Знятий з обліку 29.10.2019 р. по відбуттю строку,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 369, ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
15.01.2020 року близько 09 год. 00 хв. у ОСОБА_6 , що знаходився по вул. Миру, поблизу автобусної зупинки в центрі с. Селещина Машівського району Полтавської області, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, виник прямий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 перебуваючи на вул. Миру, поблизу автобусної зупинки в центрі с. Селещина Машівського району Полтавської області, стоячи напроти ОСОБА_8 , кулаком правої руки, наніс удар потерпілому в обличчя, а саме: в область лівого ока.

Після чого, 15.01.2019 р. о 12 год. 05 хв. ОСОБА_6 , був запрошений для опитування з метою з`ясування обставин правопорушення, начальником СРПП №1 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області старшим сержантом поліції ОСОБА_9 в кабінет №4 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області, що знаходиться за адресою: вул. Незалежності,154, смт Машівка Полтавської області.

Діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, розуміючи, що працівники поліції: начальник СРПП №1 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області капітан поліції ОСОБА_10 та поліцейський СРПП №2 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області старший сержант поліції ОСОБА_9 являються службовими особами, при виконанні своїх службових обов`язків, діють згідно Закону України «Про Національну поліцію» в частині вжиття заходів з метою виявлення кримінальних правопорушень, їх припиненні та згідно своїх функціональних обов`язків в частині попередження та виявлення кримінальних правопорушень, здійснення заходів спрямованих на недопущення корупції та хабарництва серед особового складу, неодноразово будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, перебуваючи у кабінеті №4 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області, що знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 154, смт Машівка Полтавської області, пропонував неправомірну вигоду, а потім дістав з правої бокової кишені власної куртки грошові кошти у сумі 2000 грн. та поклав їх на письмовий стіл, таким чином надав поліцейським неправомірну вигоду, щоб ті вчинили дії, пов`язані з уникненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України.

Після чого, начальник СРПП №1 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області капітан поліції ОСОБА_10 зателефонував черговому Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у полтавській області та повідомив про дану подію.

Крім того, 18.02.2020 року, близько 11:30 години, ОСОБА_11 перебував за адресою: АДРЕСА_2 . Проходячи поряд із вказаним домогосподарством, ОСОБА_11 побачив велосипед марки «Супутник» фіолетового кольору, який належить ОСОБА_12 та який знаходився без нагляду власника. В цей час у ОСОБА_6 виник прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду «Супутник» фіолетового кольору.

ОСОБА_6 реалізуючи свій прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, користуючись відсутністю уваги власника та тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку велосипеду, а саме за рахунок власної фізичної сили сів на велосипед та поїхав за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку по визначенню вартості рухомого майна №26/20 від 19.02.2020 року вартість велосипеда марки «Супутник» станом на 18.02.2020 року становить 2082,00 грн.

За таких обставин, дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати:
- за ч.1 ст. 369 КК України, як надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища;
- за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочинів визнав повністю за обставин, вказаних в обвинуваченні, та показав, що після відпочинку в товариша в с.Дмитрівка потрібно було їхати додому та для цього вкрав велосипед, який вилучили працівники поліції за місцем його проживання. Також пропонував гроші поліцейському, щоб останній закрив справу по ОСОБА_13 . В скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання обвинуваченим вини по висунутим обвинуваченням, суд уважає, що його винуватість в скоєннні злочинів, передбачених ч.1 ст.369 КК України та ч.2 ст.185 КК України, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які суд у відповідністю з ч.3 ст. 349 КПК України визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином та завчасно, подав заяву з проханням розглядати кримінальне провадження за його відсутності (а.с.66).

Як особа, ОСОБА_6 за місцем проживання Машівською селищною радою характеризується позитивно, оскільки на засіданні адмінкомісії при виконкомі не розглядався, зареєстрований з матір`ю ОСОБА_14 , не являється депутатом селищної ради (а.с.70,71), згідно з довідкою Машівської ЦРЛ від 17.01.2020 року №94 на диспансерному обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога КНП «МУРЛ» МРР ПО (а.с. 72), раніше судимий за вчинення умисного, корисливого злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та судимість не погашена (а.с.73-80).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують його покарання не вбачається.

При обранні покарання обвинуваченому суд у відповідності зі ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які класифікуються як середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та відсутність обтяжуючих обставин, відношення до вчинених злочинів та обставини їх вчинення, думку потерпілого, який на суворій мірі покарання не наполягає і доходить висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі за ч.1 ст.369 КК України та позбавлення волі за ч.2 ст. 185 КК України у мінімальному розмірі - 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавленні волі строком на 1 рік.

При цьому, суд ураховує, що положеннями ч.3 ст. 72 КК України передбачено, що основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Проте, з огляду на те, що остаточне покарання засудженому призначено на підставі ст.70 КК України (сукупність злочинів), із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно захід примусу у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, поглинуто більш суворим покаранням у виді позбавлення волі, тобто відбулось поглинення, а не складання.

Саме так застосовано вказані норми матеріального права Верховним Судом в постанові від 19 вересня 2019 року по справі № 223/100/1, провадження № 51-114 км 19

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, позитивну характеристику по місцю проживання, суд вважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Виходячи з викладеного суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому більш м`яких покарань, зокрема: у виді арешту та обмеження волі за ст. 185 ч.2 КК України, оскільки суд прийшов до висновку, про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Суд не погоджується з висновком органу пробації (а.с.60-63) щодо необхідності призначення покарання обвинуваченому в умовах ізоляції від суспільства та неможливості виправлення без цілодобового нагляду та контролю, оскільки посилання органу пробації на декілька судимостей є недоречними з огляду на наявність непогашеної судимості тільки за вироком Машівського районного суду від 08.08.2019 р., призначеної за ч.1 ст.185 КК України у вигляд 100 годин громадських робіт.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, і вважає, що велосипед «Супутник» фіолетового кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_15 (а.с.85-87) слід залишити потерпілому як власнику; грошові купюри в сумі 2000,00 грн та відеозапис з нагрудної камери (а.с.68) потрібно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим та призначити покарання:

- за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 ( вісім тисяч п`ятсот) грн;

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавленні волі строком на 1 рік.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язати ОСОБА_6 відповідно до пп. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: велосипед «Супутник» фіолетового кольору - залишити ОСОБА_15 ; грошові купюри в сумі 2000,00 грн та відеозапис з нагрудної камери - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1