В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002094 від 25 жовтня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина

України, непрацюючого, з середньо - спеціальною освітою,

проживаючого без реєстрації за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.12.2013 року Павлоградським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185; ч.1 ст. 70, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік;

- 07.04.2014 року Павлоградським міськрайонним судом за ч.1 ст.121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.03.2019 року з Солом`янської ВК (№21) по відбуттю строку покарання;

- 31.10.2019 року Павлоградським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 24.10.2019 року близько о 16.30 год., проходив по території нефункціонуючої військової частини, що по АДРЕСА_2 , де побачив пристрій для куріння та поліетиленовий пакет із сухою сировиною - речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору. Маючи умисел на дії пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_3 переконавшись, що дана речовина рослинного походження зелено - коричневого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року, - заборонений: канабіс, - реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, для особистого вживання, всупереч Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», взяв собі та поклав собі до правої кишені куртки, в яку був одягнений тим самим незаконно придбав та став зберігати зазначений наркотичний засіб, а частину вжив шляхом куріння через саморобний пристрій. 21.10.2019 року о 16.52 год., ОСОБА_3 , під час вживання наркотичного засобу канабіс шляхом куріння був помічений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які за даним фактом викликали поліцію. 21.10.2019 року о 17.48 год., під час поверхневої перевірки, проведеної в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», співробітниками Павлоградського ВП ГУКИ в Дніпропетровській області, на території нефункціонуючої військової частини, що по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 добровільно видав знайдений ним поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору загальною масою 40,04 г. (в перерахунку на суху речовину), що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений: канабіс, - яку в присутності понятих співробітниками поліції було: опечатано та вилучено до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровської області.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно 24.10.2019 року о 16.30 год. він був на території вул. Центральній, 1 м. Павлограда, де знайшов та поклав до себе пакет із сухою речовиною. Його помітив чоловік, який викликав поліцію, та пізніше його затримали працівники поліцї. У скоєному він щиро кається.
Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у незаконному придбанні, збріганні наркотичного засобу без мети збуту.

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 309 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочину.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше судимий, не працює, за місцем проживання характерезується задовільно, на обліку у лікаря - нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу.

Крім цього, суд бере до уваги обставину, що злочин передбачений ч.1 ст. 309 КК України ОСОБА_3 вчинено до постановлення вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2019 року, яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки, на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком два роки.
В силу вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України. Однак вирок суду від 31 жовтня 2019 року підлягає самостійному виконанню, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, якою встановлено, що у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином, вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2019 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбьавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки виконувати самостійно.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1256 (дна тисяча двісті пятдесят шість) грн. 08 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає: 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, покарання за даним вироком та за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2019 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки виконувати самостійно.

Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні: канабіс з загальною массою 39,34 г., фрагменти фольги, два фрагменти пляшок із полімерного матеріалу, які зберігається в камері схову Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області знищити;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1256 (дна тисяча двісті пятдесят шість) грн. 08 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити дійсний у вигляді особистого зобовязання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .