Провадження № 1-кп/127/388/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000290 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 проживає спільно із своїми батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час їхнього спільного проживання, ОСОБА_4 , умисно, систематично вчиняв по відношенню до ОСОБА_5 фізичне та психологічне насильство, яке виражалось у словесних образах, нецензурних лайках, приниженнях, штовханині, погрозах нанесення шкоди здоров`ю ОСОБА_5 шляхом заподіяння йому тілесних ушкоджень та погрозах фізичною розправою над ним, що в результаті призвело його до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості його життя.
Крім того, 10.02.2019 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив психологічне насильство відносно свого батька ОСОБА_5 яке виразилося у словесних образах, нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погрозах нанесення тілесних ушкоджень.
Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 12.12.2019 близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи по вищевказаному місцю проживання в стані алкогольного сп`яніння, вчинив психологічне насильство щодо свого батька ОСОБА_5 , яке виразилося у словесних образах, нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погрозах нанесення тілесних ушкоджень, а також у намаганні вчинити бійку з останнім.
Крім того, 27.12.2019 близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи по вищевказаному місцю проживання в стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив фізичне та психологічне насильство над своїм батьком ОСОБА_5 , яке виразилося у тому, що ОСОБА_4 зайшов у кімнату, де на ліжку відпочивав його батько, і висловлюючи словесні образи та погрози нанесення тілесних ушкоджень, схопив його за ноги та почав стягувати його із ліжка, внаслідок чого останній зазнав психологічних та фізичних страждань. Після цього відносно ОСОБА_4 винесено терміновий заборонний припис, яким останньому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 11.02.2020 близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ігноруючи вимоги вищевказаного заборонного припису, перебуваючи по вищевказаному місцю проживання в стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив фізичне та психологічне насильство щодо свого батька ОСОБА_5 , що виразилося у словесних образах, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та погрозах фізичної розправи в бік потерпілого та штовханини.
Вказаними систематичними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв своєму батькові ОСОБА_5 фізичні та психологічні страждання, які завдали шкоди здоров`ю останнього та призвели до погіршення якості його життя, періодично виникаючих емоційних переживань негативного спектру: тривоги, страху, приниження та сорому.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, додатково зазначив, що в нього бувають конфлікти з батьком через вживання ОСОБА_4 алкогольних напоїв. Батько одразу викликає працівників поліції. Обвинувачений просив суд суворо його не карати, оскільки висновки для себе зробив. Обвинувачений зазначив, що від до карантину працював, однак на даний час має намір влаштуватися на роботу, оскільки він в такому випадку матиме можливість допомагати своїм батькам.
Потерпілий ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у зв`язку з станом його здоров`я. Цивільний позов наміру заявляти не має. При вирішенні питання щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий.
Відповідно до характеристики КК «Тяжилів» б/н, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Скарг від сусідів на поведінку останнього до квартального комітету не надходило.
Згідно висновку КП ВОНД «Соціотерепія» № 534 від 14.02.2020 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 29/1019 від 21.02.2020 ОСОБА_4 за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення та статистичного відділу станом на 14.02.2020 року на лікуванні не перебував та за медичною допомогою не звертався.
Відповідно до довідки про склад сім`ї № 116 від 20.02.2020 року ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . разом зі своїм батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, судом досліджено постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2019 року, згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень. Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.20219 року провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2020 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2020 року, згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень. Крім того, судом встановлено, що стосовно ОСОБА_4 було винесено терміновий заборонний припис від 27.12.2019 серія АА № 036512 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства: психологічне, створене нестерпних умов проживання, систематичні образи, тощо стосовно постраждалої особи ОСОБА_5 , строком на 10 днів.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
З приводу вчинення ОСОБА_4 даного злочину за обтяжуючої обставини, а саме у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до наступного висновку. Наявність стану алкогольного сп`яніння, а також його ступінь, може бути встановлений лише відповідним висновком судово-токсикологічної експертизи. В даному випадку суду не надано відповідних беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом можуть підтвердити факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку, що обтяжуюча обставина вчинення ОСОБА_4 злочину у стані алкогольного сп`яніння не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, повністю визнав свою вину, а також з урахуванням положень ст. 65 КК України, згідно з якою особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, дотримуючись принципів законності і верховенства права, враховуючи позицію прокурора, потерпілого, який при призначенні покарання поклався на розсуд суду, також суд враховує ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт в межах санкції цієї статті.
Цивільний позов в межах даного кримінального провадження потерпілим не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому в межах даного кримінального провадження не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65 67, 126-1 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: