ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/234/20 Справа № 192/1781/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_6 , в режимі відеоконференції, -

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , просить об`єктивно розглянути матеріали та прийняти справедливе рішення щодо його умовно дострокового звільнення.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений зазначає, що не може приймати участь у різних заходах, оскільки знаходиться на роботі без вихідних.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд обґрунтовуючи своє рішення зазначив, що засуджений ОСОБА_6 відбув 3/4 частини строку покарання, працевлаштований в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» з вересня 2017 року по теперішній час до цеху ССЦ-3, до праці ставиться задовільно.

Згідно довідки про заохочення та стягнення має лише одне заохочення, застосоване 23 жовтня 2018 року, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання, засудженого таким, що належно ставиться до праці, оскільки наявне у засудженого заохочення має разовий, а не систематичний характер і є недостатніми для оцінки ставлення до праці засудженого, як належне. Засуджений за весь період відбування покарання стягнень за порушення режиму утримання немає.

Відповідно до наявних в особовій справі характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризується посередньо, на даний час не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участь в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, і тому незважаючи на відсутність в засудженого стягнень, його поведінку не можна визнати сумлінною.

Вислухавши суддю - доповідача, доводи засудженого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суди при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення зобов`язані дослідити весь період відбування засудженого за вироком суду та враховувати, що підлягають умовно - достроковому звільненню ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Так, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого, судом врахована характеристика на засудженого ОСОБА_6 , згідно якої він за весь період відбування покарання характеризується посередньо, на даний час не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участь в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, а також те, що засуджений за час відбування покарання не мав стягнень та має 1 заохочення.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст.81 КК України, оскільки відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що лише 1 заохочення за весь період відбування покарання, з урахуванням інших встановлених судом обставин, на виправлення ОСОБА_6 не вказує, а тому, незважаючи на відсутність у засудженого стягнень, його поведінку не можна визнати сумлінною.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4