У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у порядку письмового провадження матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2020 року, якою скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

встановив :

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2020 року, скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді і повернути матеріали для вирішення питання про відкриття провадження, розгляду скарги по суті.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Пояснює, що в матеріалах справи №487/1741/19 провадження 31-кс/487/170/20 не має доказів того, що вона була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання.

На думку апелянта, залишення без розгляду її скарги через неповідомлення її судом належним чином про дату, час і місце судового засідання і як наслідок, її відсутність в судовому засіданні, не передбачено нормами закону і Конституції України, як підстава для залишення скарги без розгляду.

Посилаючись на ряд порушень судом першої інстанції, вказує, що судом були обмеженні її процесуальні права та право на захист.

Вказує, що не отримувала повідомлення про призначення на 18 лютого 2020 року судового засідання, про існування оскаржуваного рішення дізналася 10.03.20 року, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
12.12.2019 року ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання вчинити певні дії.

Приймаючи рішення про залишення скарги без розгляду, слідчий суддя вказав, що в судове засідання скаржник та її представник - адвокат ОСОБА_5 не з`явились, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином. Враховуючи що скаржник, її представник не прибули у судове засідання для її розгляду, слідчий суддя розцінив таку поведінку як втрату інтересу до предмета оскарження та врахувавши вимоги КПК України щодо обов`язкової участі скаржника у розгляді скарги та положення ч. 6 ст. 9 КПК України, прийшов до висновку про можливість залишення скарги без розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Дослідивши матеріли судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, законом не визначено переліку підстав, при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Ухвала слідчого судді, за результатами розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, була постановлена 18 лютого 2020 року. Апеляційна скарга на зазначене рішення подана ОСОБА_4 13 березня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Згідно з вимогами п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною третьою цієї статті визначено, що у разі постановлення ухвали слідчим суддею без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається з матеріалів судового провадження та зі змісту оскаржуваної ухвали, ОСОБА_4 викликалась до суду, проте в судове засідання не з`явилась та не була присутня у судовому засіданні під час постановлення рішення слідчим суддею, копія ухвали судом їй не направлялась. В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що копію оскаржуваного рішення вона отримала 10.03.2020 року.

Враховуючи, що ухвалу слідчого судді від 18.02.2020 року було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню з метою забезпечення скаржниці доступу до суду.

Відповідно до частин другої та третьої статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Як вбачається в з матеріалів судового провадження, 12.12.2019 ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання вчинити певні дії. Скарга ОСОБА_4 перебувала у провадженні слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва з 12 грудня по 18 лютого 2020 року, тобто понад визначений частиною другою статті 306 КПК України строк. Така тривалість судового провадження об`єктивно зумовлена необхідністю вжиття суддею процесуальних заходів для належного повідомлення скаржника про розгляд скарги, участь якого в її розгляді згідно із частиною третьою статті 306 КПК України є обов`язковою.

Згідно із частиною першою статті 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до матеріалів справи, скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання вчинити певні дії, була призначена до розгляду на 16-10 годину 30.01.2020 року про що, скаржниця була повідомлена судом та про що була складена телефонограма секретаря судового засідання (а.с.24)

Проте, в судове засідання призначене на 30.01.2020, а також в судові засідання призначені на 13.02.2020 року, 18.02.2020р. ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 не з`явились, при цьому від представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 30.01.2020р. була надана до суду заява про відкладення судового засідання, яке було призначено на 30.01.2020р. Разом з тим, в наступні судові засідання, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги скаржниця та її представник просто не з`являлися без пояснення причин.

Враховуючи, що у разі неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі, слідчий суддя, застосувавши положення ч. 6 ст. 9 КПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність залишення скарги ОСОБА_4 без розгляду. Оскільки, така поведінка скаржника, свідчить про зловживанням правом та перешкоджає розгляду скарги слідчим суддею в передбачені законом строки.

На думку колегії судів, таке рішення слідчого судді не суперечить загальним засадам кримінального провадження, не порушує прав скаржника, оскільки не позбавляє скаржника повторно звернутися до суду в межах строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора. Тому, за умов добросовісного користування своїми процесуальними правами скаржником, вони порушені не будуть та доступ до суду не буде обмежений.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, залишаючи скаргу ОСОБА_4 без розгляду, не вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки ОСОБА_4 , будучи повідомленою про день та час судового розгляду, в судове засідання не з`явилась без поважних причин, і з врахуванням того, що участь скаржника в силу вимог ст.306 КПК України є обов`язковою, прийняв обґрунтоване рішення, що також узгоджується з роз`ясненнями наданими в розділі 7 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», підготовленого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

За таких обставин доводи апелянта, що ухвала слідчого судді постановлена з істотними порушеннями вимог КПК України, не знайшли свого підтвердження, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає. Залишення скарги без розгляду не позбавляє апелянта права повторного звернення до слідчої судді зі скаргою.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 405, 407, 419, 422, 426, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2020 року, якою скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2020 року, якою скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді