Справа № 182/1367/20
Провадження № 1-кп/0182/807/2020
У Х В А Л А
Іменем України

06.03.2020 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 за обвинуваченням ОСОБА_5 за п.13 ч.2 ст. 115 КК України
за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000075 за обвинуваченням ОСОБА_8 за п.13 ч.2 ст. 115 КК України.
У судовому засіданні прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого, оскільки, стосовно нього продовжують існувати ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від суду обвинуваченого, тиску на свідків та потерпілого, так як обвинуваченому відома адреса їх проживання, з метою зміни ними своїх показань.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .

Захисник ОСОБА_7 вважав клопотання прокурора немотивованим і підтримав клопотання обвинуваченого.

Вислухавши думку сторін судового провадження, колегія суддів враховує наступне.

ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі, що може спонукати його переховуватись від суду.

В рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», п.36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей.

Колегія суддів враховує положення ст.178 КПК України, тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, у разі визнання вини обвинуваченого у вчиненні злочину, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачуються, вчинення ним злочину, який потягнув за собою смерть людини, що у свою чергу, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

З огляду на вищевизначене, колегія суддів вважає клопотання прокурора мотивованим та таким, що підлягає задоволенню.

Строк тримання під вартою обвинуваченого, належить продовжити на 60 днів .

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, застава не визначалась.

Керуючись ст. 314 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого - задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 строкдії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03.05.2020 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_9 -Шаховал